title: 2005/923/EB: 2005 m. gruodžio 2 d.  Tarybos sprendimas, dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo, Energetikos protokolo ir Turizmo protokolo pasirašymo Europos bendrijos vardu

text:
22.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 337/27

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. gruodžio 2 d.
   dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo, Energetikos protokolo ir Turizmo protokolo pasirašymo Europos bendrijos vardu
   (2005/923/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 175 straipsnio 1 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmuoju sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Sprendimu 96/191/EB (1) Bendrijos vardu buvo sudaryta Konvencija dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija).

               (2)

               Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolas, Energetikos protokolas ir Turizmo protokolas yra svarbus žingsnis įgyvendinant Alpių konvenciją, o Bendrija yra įsipareigojusi siekti šios Konvencijos tikslų.

               (3)

               Alpių ekonominės, socialinės ir ekologinės tarpvalstybinės problemos išlieka pagrindinis uždavinys, kurį reikia spręsti šiame labai jautriame regione.

               (4)

               Bendrijos politikos kryptys, ypač Šeštosios aplinkos veiksmų programos (2) prioritetinės sritys, turėtų būti skatinamos ir stiprinamos visame Alpių regione.

               (5)

               Šie protokolai turėtų būti pasirašyti, o pridedamos deklaracijos turėtų būti patvirtintos,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   1991 m. lapkričio 7 d. Zalcburge priimtos Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo, Energetikos protokolo ir Turizmo protokolo pasirašymas patvirtinamas Bendrijos vardu, su sąlyga, kad minėti protokolai bus sudaryti.
   Protokolų ir deklaracijų tekstai pridedami prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti 1 straipsnyje nurodytus protokolus Bendrijos vardu, su sąlyga, kad jie bus sudaryti, ir deponuoti deklaracijas.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 2 d.

            Tarybos vardu

            Primininkė

         M. BECKETT

      (1)  OL L 61, 1996 3 12, p. 31.

      (2)  OL L 242, 2002 9 10, p. 1.
   EUROPOS BENDRIJOS DEKLARACIJOS
   Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 12 straipsnio 3 dalies
   Europos bendrija atkreipia dėmesį į tai, kad Dirvožemių apsaugos protokolo 12 straipsnio 3 dalis turėtų būti aiškinama laikantis esamų EB teisės aktų, visų pirma 1986 m. birželio 12 d. Tarybos direktyvos 86/278/EEB dėl aplinkos, ypač dirvožemio, apsaugos naudojant žemės ūkyje nuotekų dumblą (1). Europos bendrija laikosi nuomonės, kad dumblas gali turėti vertingų agronominių savybių ir gali būti naudojamas žemės ūkyje, jei tai daroma teisingai. Jo naudojimas neturi kenkti dirvožemio ir žemės ūkio produktų kokybei, kaip nurodyta minėtos direktyvos 7 konstatuojamoje dalyje, ir nedaryti žalingo poveikio žmogui (tiesioginio ir netiesioginio poveikio žmonių sveikatai), gyvūnams, augalams ir aplinkai, kaip nurodyta minėtos direktyvos 5 konstatuojamoje dalyje ir 1 straipsnyje. Dumblas gali būti naudojamas tada, kai jis naudingas dirvožemiui, taip pat pasėlių ir augalų aprūpinimui maistinėmis medžiagomis.
   Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 17 straipsnio 2 dalies
   Dirvožemių apsaugos protokolo 17 straipsnio 2 dalis turėtų būti aiškinama laikantis EB teisės aktų ir tokiu būdu, kuris užtikrintų, kad atliekų tvarkymo planai, skirti atliekų ir medžiagų liekanų paruošiamajam apdorojimui, apdorojimui ir šalinimui, būtų sudaromi ir įgyvendinami siekiant išvengti dirvožemio užteršimo ir užtikrinti, kad jie atitiktų ne tik aplinkosaugos, bet ir žmonių sveikatos reikalavimus.
   Europos bendrijos deklaracija dėl Alpių konvencijos Dirvožemių apsaugos protokolo 19 straipsnio 2 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies
   Dėl Dirvožemių apsaugos protokolo 19 straipsnio 2 dalies ir 21 straipsnio 2 dalies, bendra stebėjimo sistema prireikus turėtų būti suderinama su Visuotine žemės stebėjimo sistemų sistema (GEOSS) ir turėtų būti atsižvelgiama į valstybių narių duomenų bazę pagal EB teisės aktus dėl stebėjimo, duomenų rinkimo ir metaduomenų.
   Deklaracija dėl Europos bendrijos išlygos dėl Alpių konvencijos Energetikos protokolo 9 straipsnio
   Energetikos protokolo 9 straipsnis yra susijęs su branduolinės energijos klausimais. Kiek tai susiję su Europos bendrija, 9 straipsnyje nurodyti reikalavimai yra numatyti Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) steigimo sutartyje. Sprendimas, kuriuo buvo ratifikuota Alpių konvencija, nebuvo grindžiamas Euratomo sutartimi, o tik EB sutartimi. Sprendimo, įgaliojančio pasirašyti protokolą, teisinis pagrindas bus tas pats. Todėl, Energetikos protokolui įsigaliojus Bendrijai, Europos bendrijai nebus privalomas protokolo 9 straipsnis.

      (1)  OL L 181, 1986 7 4, p. 6.
    ---documentbreak---

               22.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 337/29

         VERTIMAS
   1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo dirvožemio apsaugos srityje
   PROTOKOLAS
   Dirvožemio apsaugos protokolas

      Preambulė

   VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
   AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
   PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
   ITALIJOS RESPUBLIKA,
   LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
   ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,
   ir
   EUROPOS BENDRIJA,
   LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,
   ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,
   SIEKDAMOS sumažinti dirvožemiui daromą žalą ir tos žalos pavojingumą, ypač naudojant dirvožemį tausojančius žemės ūkio ir miškų gamybos būdus, ekonomiškai naudojant dirvožemius, stabdant eroziją ir ribojant dirvožemių nepralaidumą vandeniui,
   PRIPAŽINDAMOS, kad yra visuotinai svarbu apsaugoti Alpių regiono dirvožemius, darniai jas tvarkyti ir nualintose vietose atkurti natūralias funkcijas,
   PRIPAŽINDAMOS, kad Alpės – viena iš didžiausių gamtinių teritorijų Europoje – pasižymi ekologine įvairove, o ten esančios ekosistemos yra itin jautrios ir jų funkcionavimo pajėgumas turėtų būti saugomas,
   ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės bei ekonominės plėtros planus ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,
   SUPRASDAMOS, kad Alpių regionas vietos gyventojams yra svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta, o kitų regionų gyventojams – poilsio vieta, kad įgyvendinant įvairius su naudojimu susijusius reikalavimus, konkrečiai nustatytus Alpių regionui, dirvožemių funkcijos gali būti neapsaugotos ir dėl to ekonominiai interesai turės būti suderinti su ekologiniais reikalavimais,
   PRIPAŽINDAMOS, kad dirvožemių vaidmuo ekosistemose yra išskirtinis, dirvožemių atnaujinimas ir dirvožemių, kuriems buvo padaryta žala, atgaivinimas vyksta labai lėtai, kad dėl Alpių teritorijos topografinių ypatumų dirvožemių erozija gali didėti, dirvožemiuose kaupiasi teršalai, o iš užterštų žemių teršalai gali plisti į kaimynines ekosistemas, kelti pavojų žmonėms, gyvūnams ir augalams,
   SUPRASDAMOS, kad dirvožemių naudojimas, ypač vykstant urbanizacijai, vystant pramonę ir amatus, infrastruktūrą, iškasenų gavybą, turizmą, žemės ir miškų ūkį bei transporto sektorių, gali būti žalingo poveikio dirvožemiams – ir kiekybinio, ir kokybinio – priežastis ir kad dėl to, siekiant apsaugoti dirvožemius, turi būti pasiūlytos tinkamos ir integruotos apsaugos priemonės, ribojančios žalą ir ją atitaisančios,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad dirvožemių apsauga yra glaudžiai susijusi su kitomis Alpių regione įgyvendinamomis politikos kryptimis ir atitinkamai turi būti derinama su kitomis mokslo šakomis bei sektoriais,
   ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės turi imtis bendrų priemonių, kurias, priklausomai nuo turimų išteklių, įgyvendina protokolą pasirašiusios šalys,
   SUSITARĖ:
   I   SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Tikslai
   1.   Šiuo protokolu siekiama įgyvendinti įsipareigojimus, kuriuos dirvožemių apsaugos srityje prisiėmė Alpių konvenciją pasirašiusios Susitariančiosios Šalys.
   2.   Alpių dirvožemiai turi būti tvariai saugomi, kad jie atliktų:

               1)

               tokias natūralias savo funkcijas kaip:

                           a)

                           gyvybiškai svarbus pagrindas ir erdvė žmonėms, gyvūnams, augalams bei mikroorganizmams;

                           b)

                           svarbi gamtos ir gamtovaizdžio dalis;

                           c)

                           ekosistemų dalis, kurioje vyksta vandens apytaka ir kaupiasi maitinamieji elementai;

                           d)

                           vieta, kurioje vyksta medžiagų perdirbimas ir reguliavimas, ypač svarbi filtravimo, apsaugos bei atsargų kaupimo pajėgumu, pirmiausia požeminių vandenų apsaugai;

                           e)

                           genetinis rezervuaras;

               2)

               gamtos ir kultūros istorijos saugotojo funkcijas ir

               3)

               savo funkcijas:

                           a)

                           kaip žemės ūkio veiklos, įskaitant ganyklas ir miškų ūkį, vieta;

                           b)

                           kaip urbanizacijos ir turistinės veiklos vieta;

                           c)

                           kaip kitų ekonominės veiklos rūšių, transporto, tiekimo ir skirstymo, vandens ir atliekų šalinimo vieta;

                           d)

                           kaip gamtinių išteklių šaltinis.

         Pirmiausia turi būti užtikrintos ir ilgalaikėje perspektyvoje kiekybiškai bei kokybiškai saugomos ekologinės dirvožemių funkcijos kaip pagrindinė ekosistemų dalis. Turi būti skatinama atgaivinti dirvožemius, kuriems buvo padaryta žala.
   3.   Pagrindinis priemonių, kurių skatinama imtis, tikslas – naudoti dirvožemius atsižvelgiant į aplinką, ekonomiškai eksploatuoti plotus, užkirsti kelią erozijai bei kenksmingiems dirvožemių struktūros pokyčiams ir kuo labiau sumažinti teršalų patekimą į dirvožemius.
   4.   Pirmiausia turi būti saugoma ir skatinama Alpių teritorijai ir kitoms tipingoms vietoms būdinga dirvožemių įvairovė.
   5.   Šiuo atžvilgiu yra itin svarbu įgyvendinti prevencijos principą, kuris užtikrina dirvožemių funkcionavimo pajėgumą bei galimybes ją panaudoti įvairiems tikslams ir dirvožemių naudojimą ateityje, siekiant įgyvendinti darnų vystymąsi.
   2 straipsnis
   Pagrindiniai įsipareigojimai
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja imtis teisinių ir administracinių priemonių, būtinų Alpių regiono dirvožemių apsaugai užtikrinti. Už šių priemonių įgyvendinimo tikrinimą yra atsakingos nacionalinės institucijos.
   2.   Kilus pavojui, kad dirvožemių funkcionavimo pajėgumui gali būti daroma sunki ir ilgalaikė žala, turi būti laikomasi bendros taisyklės, kad dirvožemių apsaugos reikalai yra svarbesni už jos naudojimo reikalus.
   3.   Susitariančiosios Šalys nagrinėja galimybes mokestinėmis ir (arba) finansinėmis priemonėmis remti šiame protokole numatytas priemones, kad Alpių regiono dirvožemiai būtų apsaugoti. Priemonėms, kurios yra suderinamos su žemės apsauga ir ekonomiško bei ekologiško dirvožemių naudojimo tikslais, turėtų būti skiriama konkreti parama.
   3 straipsnis
   Protokolo tikslai įgyvendinant kitas politikos kryptis
   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, įsipareigoja atsižvelgti ir į šio protokolo tikslus. Alpių regione į šiuos tikslus ypač atsižvelgiama teritorijos planavimo, urbanizacijos ir transporto, energijos, žemės ir miškų ūkio, žaliavų eksploatavimo, pramonės, amatininkystės, turizmo, gamtos apsaugos ir kraštovaizdžių tvarkymo, vandens ūkio ir atliekų tvarkymo bei oro kokybė sektoriuose.
   4 straipsnis
   Teritorinių institucijų indėlis
   1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir teritorinių institucijų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama dirvožemių apsaugos politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.
   2.   Tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir dabartinės institucinės sistemos.
   5 straipsnis
   Tarptautinis bendradarbiavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys remia glaudesnį atitinkamų kompetentingų institucijų tarptautinį bendradarbiavimą, ypač sudarant dirvožemių kadastrus, stebint dirvožemius, nustatant ir prižiūrint saugomas ir užterštas teritorijas bei rizikos zonas, naudojantis duomenų bazėmis ir jas derinant, koordinuojant su Alpių dirvožemių apsauga susijusius tyrimus bei keičiantis šalių turima informacija.
   2.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja pašalinti kliūtis, trukdančias tarptautiniam Alpių regiono teritorinių institucijų bendradarbiavimui, ir skatinti bendras problemas spręsti tinkamiausiu lygiu.
   3.   Kai su žemės apsauga susijusias priemones turi apibrėžti atsakingos valstybių ar tarptautinės institucijos, teritorinėms institucijoms turi būti sudaryta galimybė deramai supažindinti su gyventojų interesais.
   II   SKYRIUS
   KONKREČIOS PRIEMONĖS
   6 straipsnis
   Teritorinių ribų nustatymas
   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nustatant saugomų teritorijų ribas būtų įtrauktos ir teritorijos, kurias pageidautina saugoti. Pirmiausia turi būti saugomi saviti natūraliai susiformavę ir uolėti dariniai arba dariniai, itin svarbūs žemės evoliucijos pažinimui.
   7 straipsnis
   Ekonomiškas ir saugus žemių naudojimas
   1.   Rengiant ir įgyvendinant protokolo „Teritorijos planavimas ir darnus vystymasis“ 9 straipsnio trečiojoje pastraipoje numatytus planus ir (arba) programas, turi būti atsižvelgta į poreikius, susijusius su žemės apsauga, ypač į ekonomišką žemės ir plotų naudojimą.
   2.   Siekdamos apriboti žemės nepralaidumą vandeniui ir jos naudojimą, Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad būtų taikomi plotus taupantys ir žemę tausojantys statybos būdai. Vykstant urbanizacijai, jos pirmiausia atsižvelgia į vidaus teritorijas, ribodamos gyvenviečių plėtrą.
   3.   Tiriant poveikį aplinkai ir rengiant didžiuosius pramonės, statybų bei infrastruktūros, ypač transporto, energijos ir turizmo infrastruktūros, projektus, atliekant nacionalines procedūras turi būti atsižvelgiama į žemės apsaugą ir ribotą plotų pasiūlą Alpių regione.
   4.   Jeigu gamtinės sąlygos leidžia, nebenaudojami ar nualinti dirvožemiai, ypač sąvartynai, atliekų kaupai šalia šachtų, infrastruktūros, slidinėjimo trasos, turi būti atgaivintos arba vėl paruoštos naudojimui.
   8 straipsnis
   Ekonomiškas žemės naudojimas ir žaliavų gavyba tausojant žemes
   1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad iš žemės išgautos žaliavos būtų naudojamos ekonomiškai. Jos prižiūri, kad pirmenybė būtų teikiama pakaitiniams produktams ir kad būtų išnaudotos galimybės perdirbti atliekas arba skatinama tokių galimybių plėtra.
   2.   Eksploatuojant, tvarkant ir naudojant iš žemės išgautas žaliavas kuo labiau turi būti sumažinta kitoms dirvožemių funkcijoms daroma žala. Teritorijose, kuriose dirvožemių funkcijų apsauga yra itin svarbi, ir teritorijose, kuriose išgaunamas geriamasis vanduo, žaliavos neturėtų būti išgaunamos.
   9 straipsnis
   Pelkių ir durpynų žemių apsauga
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja saugoti aukštapelkinius ir žemapelkinius durpynus. Šiuo tikslu turėtų būti siekiama, kad per vidutinės trukmės laikotarpį vietoj durpių būtų pradėta naudoti kita medžiaga.
   2.   Pelkėse ir durpynuose sausinimo priemonės bus taikomos naudojant tik jau esančius tinklus, išskyrus išimtinius tinkamai pagrįstus atvejus. Turėtų būti skatinamos priemonės, kuriomis jau nusausintoms teritorijoms grąžinama jų natūrali būsena.
   3.   Laikantis bendros taisyklės, durpinga dirva neturėtų būti naudojama arba, jei yra naudojama žemės ūkiui, eksploatuojama taip, kad nekeistų svo ypatumų.
   10 straipsnis
   Rizikos zonų nustatymas ir tvarkymas
   1.   Susitariančiosios Šalys nutaria sudaryti Alpių teritorijų, kurioms yra iškilęs geologinis, hidrogeologinis ir hidrologinis pavojus, ypač teritorijų, kuriose vyksta žemės slinkimai (nuošliaužos, lavos išsiveržimas, įgriuvos, sniego griūtys ir potvyniai), kartografiją, surašyti šias teritorijas į kadastrą ir, jei reikia, apibrėžti pavojingų teritorijų ribas. Prireikus turi būti atsižvelgta į žemės drebėjimų keliamus pavojus.
   2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad pavojingose teritorijose kiek yra įmanoma būtų naudojamos gamtai nekenkiančios statybos technologijos, naudojant vietinius ir tradicinius, prie vietos kraštovaizdžio sąlygų pritaikytus įrenginius. Kartu su šiomis priemonėmis, siekiant jas paremti, turi būti įgyvendinamos atitinkamos miškininkystės priemonės.
   11 straipsnis
   Alpių teritorijų, kurioms yra iškilęs erozijos pavojus, ribų nustatymas ir tvarkymas
   1.   Susitariančiosios Šalys nutaria sudaryti Alpių teritorijų, kuriose vyksta erozija, kartografiją, ir įtraukti jas į žemės kadastrą, laikydamosi lyginamųjų kriterijų, nustatytų atsižvelgiant į erozijos dydį, jei tai yra būtina siekiant apsaugoti materialųjį turtą.
   2.   Dirvožemių erozija turi būti kuo labiau apribota. Plotai, kuriems vykstant dirvožemių erozijai ir slenkant žemei buvo padaryta žala, turėtų būti sutvarkyti, kiek to reikia siekiant apsaugoti žmones ir materialųjį turtą.
   3.   Kad būtų apsaugoti žmonės ir materialusis turtas, siekiant sustabdyti vandens eroziją ir sumažinti nuotėkio poveikį pirmiausia turėtų būti naudojami žalos gamtai nedarantys hidraulikos, statybos ir miškų eksploatavimo įrenginiai.
   12 straipsnis
   Žemės ūkis, ganyklos ir miškų ūkis
   1.   Kad žemė būtų apsaugota nuo žalingų erozijos ir žemės tankinimo, Susitariančiosios Šalys įsipareigoja naudotis tinkama, vietos sąlygoms pritaikyta vertimosi žemės bei miškų ūkiu ir žemės naudojimo ganykloms praktika.
   2.   Dėl medžiagų patekimo į žemę naudojant trąšas ar augalų apsaugos preparatus, tai Susitariančiosios Šalys parengia ir taiko bendrus tinkamos techninės praktikos kriterijus. Trąšų pobūdis bei kiekis ir tręšimo laikas turi būti pritaikyti atsižvelgiant į augalų poreikius – į žemėje sukauptas maistines ir organines medžiagas ir žemdirbystės bei aplinkos sąlygas. Tam turi būti įgyvendinami ekologiniai integruoti gamybos būdai, ir didžiausias gyvulių skaičius plote nustatomas atsižvelgiant į gamtines aplinkos sąlygas bei augalų augimą.
   3.   Alpių ganyklose pirmiausia turėtų būti sumažintas mineralinių trąšų ir augalų apsaugos preparatų naudojimas. Nebenaudotinas nuotėkų dumblas.
   13 straipsnis
   Miškininkystės ir kitos priemonės
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kalnų miškuose, kurie itin daug prisideda prie teritorijų, kuriose auga, arba ypač gyvenviečių, teritorijų, kuriose veikia transporto infrastruktūros, dirbamų ir kitų žemių, apsaugos, teikti pirmenybę miškų apsauginei funkcijai ir valdyti miškus įgyvendinant apsaugos tikslą. Tie kalnų miškai turi būti saugomi vietoje.
   2.   Pirmiausia miškai turi būti eksploatuojami ir prižiūrimi taip, kad būtų išvengta žalingų dirvožemio erozijos ir žemės tankinimo. Šiuo tikslu turi būti skatinama prie vietovės pritaikyta miškininkystė ir natūrali miškų regeneracija.
   14 straipsnis
   Turizmo infrastruktūrų poveikis
   1.   Susitariančiosios Šalys stengsis, kad:

               —

               užsiimant turistine veikla Alpių regiono dirvožemiams nebūtų padarytas neigiamas poveikis,

               —

               intensyvios turistinės veiklos nualinta dirvožemiai būtų atgaivinti, ypač, jei tai įmanoma, sodinant augalus ir naudojant žalos gamtai nedarančią statybos techniką. Vėliau dirvožemiai turėtų būti naudojami taip, kad panaši žala nebebūtų daroma,

               —

               leidimai statyti ir lyginti slidinėjimo trasas apsaugos funkciją atliekančiuose miškuose būtų išduodami tik išimties atveju, jei yra imtasi kompensacinių priemonių, ir kad leidimai nebūtų išduoti rizikos zonoje esančiose teritorijose.

         2.   Cheminius ir biologinius priedus trasų paruošimui bus leidžiama naudoti tik tada, kai bus patvirtinta, kad jie atitinka aplinkos reikalavimus.
   3.   Nustačius, kad dirvožemiams ir augalams padaryta didelė žala, Susitariančiosios Šalys kaip galima greičiau imsis žalai atitaisyti būtinų priemonių.
   15 straipsnis
   Teršalų patekimo į žemę ribojimas
   1.   Susitariančiosios Šalys stengsis, kad kuo labiau prevenciškai būtų sumažintas teršalų patekimas į dirvožemius per atmosferą, vandenį, šalinant atliekas ir naudojant kenksmingas aplinkai medžiagas. Pirmenybė bus teikiama priemonėms, kuriomis teršalų patekimas apribojamas pradiniame etape.
   2.   Siekdamos, kad dirvožemiai nebūtų teršiami naudojant kenksmingas medžiagas, Susitariančiosios Šalys priima technines nuostatas, numato atlikti tikrinimus ir įgyvendina tyrimų programas bei informavimo veiksmus.
   16 straipsnis
   Ekologiškas slidžią dangą šalinančių preparatų naudojimas ir barstymas smėliu
   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kiek galima labiau sumažinti druskų naudojimą slidžiai dangai šalinti ir kiek įmanoma naudoti tokius slidžią dangą naikinančius ir mažiau kenksmingus produktus kaip žvyras ir smėlis.
   17 straipsnis
   Užteršta žemė, anksčiau užterštos teritorijos, atliekų tvarkymo programos
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja sudaryti jų teritorijoje esančių anksčiau užterštų vietų ir plotų, kurie įtariami buvę užteršti, sąrašą (anksčiau užterštų vietų sąrašas), kad ištirtų šių plotų būklę ir, taikydamos lyginamuosius metodus, įvertintų jų keliamą pavoj.
   2.   Kad dirvožemiai nebūtų užteršti ir kad būtų pasirengta atlikti išankstinį tvarkymą, atliekų ir medžiagų liekanų tvarkymą bei įrengti atliekų saugojimo vietą laikantis aplinkos reikalavimų, turi būti parengtos ir įgyvendintos atliekų tvarkymo programos.
   18 straipsnis
   Papildomos priemonės
   Siekdamos apsaugoti žemę, Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių.
   III   SKYRIUS
   TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS
   19 straipsnis
   Tyrimai ir stebėjimas
   1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kurie yra reikalingi siekiant šio protokolo tikslų.
   2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.
   3.   Susitariančiosios Šalys nutaria koordinuoti savus su dirvožemių apsauga susijusius Alpių tyrimų projektus, atsižvelgdamos į kitą nacionaliniu ir tarptautiniu lygiu vykstančią tyrimų raidą, ir numato įgyvendinti bendrą tyrimų veiklą.
   4.   Atskirai dėmesys bus skiriamas žalai, kurią dirvožemiams daro žmonių veikla, dirvožemių regeneracijos galimybių įvertinimui ir atitinkamos geriausiai pritaikytos technikos tyrimui.
   20 straipsnis
   Suderintų duomenų bazių kūrimas
   1.   Susitariančiosios Šalys nutaria Alpių stebėjimo ir informavimo sistemoje sukurti lyginamąsias duomenų bazes (pedologiniai parametrai, mėginių pavyzdžiai, analizės būdai, vertinimai) ir sudaryti galimybę keistis duomenimis.
   2.   Susitariančiosios Šalys pritaria tam, kad pirmiausia turi būti tiriamos dirvožemiams kenksmingos medžiagos, ir užtikrina lyginamųjų vertinimo kriterijų apibrėžimą.
   3.   Susitariančiosios Šalys siekia sudaryti reprezentatyvų Alpių žemės būklės sąrašą, naudodamos tuos pačius vertinimo pagrindus bei suderintus būdus ir atsižvelgdamos į geologinę ir hidrogeologinę padėtį.
   21 straipsnis
   Būstinių, kuriose vykdomas nuolatinis stebėjimas, steigimas ir aplinkos stebėjimo koordinavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja Alpių regione steigti būstines, kuriose būtų vykdomas nuolatinis stebėjimas (tikrinimai ir techninė kontrolė), ir integruoti jas į Alpių dirvožemių stebėjimo tinklą.
   2.   Susitariančiosios Šalys nutaria valstybių atliekamus dirvožemiųstebėjimus koordinuoti su oro, vandens, augmenijos ir gyvūnijos sektoriuose dirbančiomis aplinkos institucijomis.
   3.   Įgyvendindamos šiuos tyrimus, Susitariančiosios Šalys, laikydamosi lyginamųjų kriterijų, kurs dirvožemių pavyzdžių bankus.
   22 straipsnis
   Mokymas ir informavimas
   Susitariančiosios Šalys skatina pradinį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.
   IV   SKYRIUS
   ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS
   23 straipsnis
   Įgyvendinimas
   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.
   24 straipsnis
   Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.
   2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.
   3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.
   4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.
   25 straipsnis
   Nuostatų veiksmingumo vertinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.
   2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja vietos valdžios įstaigos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.
   V   SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   26 straipsnis
   Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos
   1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.
   2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.
   3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.
   27 straipsnis
   Pasirašymas ir ratifikavimas
   1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d., o nuo 1998 m. lapkričio 16 d. – Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras.
   2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.
   3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.
   28 straipsnis
   Pranešimai
   Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

               a)

               visus pasirašymus;

               b)

               visus deponuojamus ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentus;

               c)

               įsigaliojimo datą;

               d)

               visas Susitariančiosios Šalies ar pasirašiusiosios šalies priimtas deklaracijas;

               e)

               visus denonsavimus, apie kuriuos pranešė Susitariančioji Šalis, įskaitant denonsavimo įsigaliojimo datą.

      Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.
      Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.

 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               22.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 337/43

         1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo turizmo srityje
   PROTOKOLAS
   Turizmo protokolas

      Preambulė

   VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
   AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
   PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
   ITALIJOS RESPUBLIKA,
   LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
   ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,
   ir
   EUROPOS BENDRIJA,
   LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,
   ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,
   ATSIŽVELGDAMOS į Susitariančiųjų Šalių pageidavimą derinti ekonominius interesus su ekologiniais reikalavimais ir užtikrinti darnų vystymąsi,
   SUPRASDAMOS, kad Alpių regionas vietos gyventojams yra svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta,
   ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės bei ekonominės plėtros planus ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,
   ATSIŽVELGDAMOS į miesto civilizacijoje vis didėjantį šių dienų žmonių turizmo ir įvairaus poilsio poreikį,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Alpių regionas yra viena iš didžiausių turizmo ir laisvalaikio leidimo vietų Europoje – jame yra daug galimybių leisti laisvalaikį, įvairus gamtovaizdis, o ekologinės sąlygos įvairios, ir kad su turizmu susiję klausimai turėtų būti sprendžiami ne vienos valstybės narės, o visų drauge,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad nemažai kai kurių Susitariančiųjų Šalių gyventojų gyvena Alpių regione, o Alpių turizmas valstybės mastu yra svarbus dėl to, kad padeda išlaikyti nuolatinį skaičių gyventojų,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad kalnų turizmas plėtojamas vis globalesnės konkurencijos sąlygomis, o turizmas daug prisideda prie Alpių regiono ekonominės pažangos,
   ATSIŽVELGDAMOS į pastaruoju metu pastebimą tendenciją turizmą sieti su aplinka: klientai vis labiau domisi patraukliu, ir žiemą, ir vasarą saugomu kraštovaizdžiu, o dauguma vietinių sprendimus priimančių institucijų stengiasi pagerinti turistų priėmimo kokybę, užtikrindamos aplinkos apsaugą,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Alpių regione, derinant kiekvienos vietovės ekosistemų ribas, į ekosistemas turi būti konkrečiai atsižvelgiama, ir jos turi būti vertinamos pagal jų savitumus,
   SUPRASDAMOS, kad gamtos ir kultūros paveldas bei kraštovaizdžiai yra svarbiausias turizmo Alpėse pagrindas,
   SUPRASDAMOS, kad dėl Alpių regiono valstybių gamtos, kultūros, ekonomikos ir institucijų įvairumo turizmo plėtra buvo vykdoma autonomiškai ir buvo teikiama daug turizmo paslaugų, kurios, užuot supanašėjusios su kitomis standartinėmis pasaulyje teikiamomis paslaugomis, turėtų suteikti galimybę vystyti įvairias ir papildomas turizmo veiklos rūšis,
   SUPRASDAMOS, kad yra būtina įgyvendinti tvarų turizmo ekonomikos vystymą, orientuojantis į gamtos paveldo įvertinimą ir paramos bei paslaugų kokybės gerinimą, atsižvelgiant į daugelio Alpių regionų ekonominį priklausomumą nuo turizmo ir tų regionų gyventojams turizmo teikiamų galimybių pragyventi,
   SUPRASDAMOS, kad poilsiautojai turi būti skatinami gerbti gamtą ir kad jiems turi būti padedama geriau susipažinti su lankomuose regionuose gyvenančiais bei dirbančiais žmonėmis ir sudaryti kuo geriausias sąlygas pažinti įvairialypę Alpių regiono gamtą,
   SUPRASDAMOS, kad profesinės turizmo organizacijos ir vietos valdžios įstaigos Alpių regiono lygiu turėtų susitarusios įgyvendinti savo gamybinių struktūrų ir tų struktūrų veiklos tobulinimo priemones,
   NORĖDAMOS užtikrinti tvarų Alpių regiono vystymąsi plėtojant aplinkos reikalavimus atitinkantį turizmą, kuris yra ir svarbiausias vietos gyventojų ekonominių ir gyvenimo sąlygų pagrindas,
   ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės turi imtis bendrų priemonių,
   SUSITARĖ:
   I   SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Tikslas
   Šiuo protokolu siekiama, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, prisidėti prie darnaus Alpių regiono vystymo plėtojant aplinkos reikalavimus atitinkantį turizmą – imantis konkrečių priemonių ir priimant rekomendacijas, kuriose atsižvelgiama į vietos gyventojų ir turistų interesus.
   2 straipsnis
   Tarptautinis bendradarbiavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja pašalinti kliūtis, trukdančias tarptautiniam Alpių regiono teritorinių institucijų bendradarbiavimui, ir skatinti bendradarbiaujant tinkamu teritoriniu lygiu spręsti bendras problemas.
   2.   Susitariančiosios Šalys remia glaudesnį atitinkamų kompetentingų institucijų tarptautinį bendradarbiavimą. Jos pirmiausia užtikrina, kad, koordinuojant aplinkos reikalavimus atitinkančią turizmo ir laisvalaikio veiklą, būtų įvertintos į kelias valstybes nusidriekusios teritorijos.
   3.   Jei vietos valdžios įstaigos negali įgyvendinti priemonių dėl to, kad jas apibrėžti turi valstybių ar tarptautinės institucijos, šioms institucijoms turi būti sudaryta galimybė deramai atstovauti gyventojų interesams.
   3 straipsnis
   Protokolo tikslai įgyvendinant kitas politikos kryptis
   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, įsipareigoja atsižvelgti ir į šio protokolo tikslus, ypač teritorijos planavimo, transporto, žemės ir miškų ūkio, gamtos ir aplinkos apsaugos sektoriuose, taip pat tiekiant vandenį ir energiją, kad būtų sumažintas galimas neigiamas ar prieštaringas poveikis.
   4 straipsnis
   Teritorinių institucijų indėlis
   1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir vietos valdžios įstaigų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama turizmo politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.
   2.   Tiesiogiai susijusios vietos valdžios įstaigos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir dabartinės institucinės sistemos.
   II   SKYRIUS
   KONKREČIOS PRIEMONĖS
   5 straipsnis
   Pasiūlos reguliavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja užtikrinti tvarų aplinkos reikalavimus atitinkančio turizmo vystymą. Šiuo tikslu jos remia gairių, plėtros programų ir kompetentingų institucijų tinkamiausiu lygiu inicijuotų sektorinių planų, kuriuose atsižvelgiama į šio protokolo tikslus, rengimą ir įgyvendinimą.
   2.   Šios priemonės padės įvertinti ir palyginti vystymo, kurį planuojama įgyvendinti, naudą bei trūkumus, numatomus kaip:

               a)

               socialines ir ekonomines pasekmes, kurias patiria vietos gyventojai;

               b)

               pasekmes dirvožemiui, vandeniui, orui, gamtos pusiausvyrai ir kraštovaizdžiams, atsižvelgiant į konkrečius ekologinius duomenis, gamtinius išteklius ir ekosistemų prisitaikymo ribas;

               c)

               pasekmes valstybių biudžetams.

         6 straipsnis
   Turizmo plėtros gairės
   1.   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos turizmo plėtrą, atsižvelgia į gamtos apsaugą ir kraštovaizdžio išsaugojimą. Jos įsipareigoja kiek galima skatinti kraštovaizdžiams naudingus ir aplinkos požiūriu leistinus projektus.
   2.   Jos įgyvendina tvarią politiką, didinančią gamtai žalos nedarančio turizmo Alpių regione konkurencingumą ir taip svariai prisidedančią prie Alpių regiono socialinės bei ekonominės plėtros. Pirmenybė teikiama priemonėms, skatinančioms naują turizmo paslaugų pasiūlą ir jos įvairovę.
   3.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad gausiai turistų lankomuose regionuose būtų stengiamasi darniai susieti intensyvaus ir ekstensyvaus turizmo formas.
   4.   Ėmusis skatinamųjų priemonių, turėtų būti laikomasi šių nuostatų:

               a)

               intensyvaus turizmo atveju – esančios turizmo struktūros ir įrenginiai turi būti suderinti su ekologiniais reikalavimais, o naujos struktūros plėtojamos laikantis šiame protokole numatytų tikslų;

               b)

               ekstensyvaus turizmo atveju – turi būti išlaikyta ar plėtojama su gamtos sąlygomis suderinta ir aplinkos reikalavimus atitinkanti turizmo paslaugų pasiūla ir įvertintas turistų lankomų regionų gamtos bei kultūros paveldas.

         7 straipsnis
   Kokybės užtikrinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys nuolat ir sistemingai įgyvendina visame Alpių regione turizmo paslaugų pasiūlos kokybę užtikrinančią politiką, ypač atsižvelgdamos į ekologinius reikalavimus.
   2.   Jos skatina keistis patirtimi ir įgyvendinti bendrų veiksmų programas, siekdamos kokybiškai tobulinti:

               a)

               įrenginių statybą kraštovaizdžiuose ir gamtoje;

               b)

               urbanizaciją ir architektūrą (naujos statybos ir kaimų atstatymas);

               c)

               turistų apgyvendinimo centrus ir turizmo paslaugų pasiūlas;

               d)

               turizmo prekių Alpių regione įvairovę, įvertindamos įvairių atitinkamų teritorijų kultūrinę veiklą.

         8 straipsnis
   Turistų srautų reguliavimas
   Susitariančiosios Šalys skatina reguliuoti turistų srautus, ypač saugomose teritorijose, organizuodamos turistų keliones ir jų sutikimą taip, kad būtų užtikrintas šių vietų ilgaamžiškumas.
   9 straipsnis
   Gamtinės plėtros ribos
   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad turizmo plėtra būtų suderinta su aplinkos ypatumais ir vietos ar atitinkamo regiono turimais ištekliais. Įgyvendinant projektus, kurie gali turėti didelį poveikį aplinkai, pagal dabartinę institucinę sistemą turėtų būti parengiamas išankstinis šio poveikio vertinimas, į kurį šalys atsižvelgs priimdamos sprendimą.
   10 straipsnis
   Poilsio zonos
   Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių teisės aktų ir ekologinių kriterijų, įsipareigoja nustatyti poilsio zonų, kuriose turistinės paskirties statiniai negali būti statomi, ribas.
   11 straipsnis
   Apgyvendinimo politika
   Susitariančiosios Šalys plėtoja apgyvendinimo politikos kryptis, atsižvelgdamos į nepakankamą teritorijos, kuria disponuojama, plotą, pirmenybę teikdamos komerciniam apgyvendinimui ir esančių pastatų restauravimui bei panaudojimui ir modernizuodamos esančius apgyvendinimo centrus bei gerindamos tų centrų kokybę.
   12 straipsnis
   Keltai slidininkams
   1.   Susitariančiosios Šalys pritaria tam, kad vykdant nacionalines procedūras, kai yra išduodamas leidimas eksploatuoti keltus slidininkams, būtų įgyvendinama ne tik ekonominius ir saugumo reikalavimus, bet ir ekologinius bei kraštovaizdžio reikalavimus atitinkanti politika.
   2.   Nauji leidimai eksploatuoti keltus slidininkams ir eksploatavimo perleidimai bus suteikti tik tuomet, jei nebenaudojami keltai bus išmontuoti ir pašalinti, o nebenaudojami plotai – renatūralizuoti, pirmenybę teikiant vietinės kilmės augalų rūšims.
   13 straipsnis
   Turizmo transportas ir susisiekimas
   1.   Susitariančiosios Šalys skatina diegti priemones, kuriomis siekiama sumažinti motorizuotą eismą turizmo stotyse.
   2.   Be to, jos skatina privačias ar viešas iniciatyvas, kuriomis siekiama prieigą prie turizmo vietų ir centrų pagerinti naudojant viešąjį transportą, o turistus skatinti naudotis šiuo transportu.
   14 straipsnis
   Konkrečios įrenginių rūšys
   1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad įrengiant, prižiūrint ir eksploatuojant slidinėjimo trasas šie įrenginiai būtų kuo geriau integruojami į kraštovaizdį, atsižvelgiant į gamtos pusiausvyrą ir biotopų jautrumą;
   2.   Žemės pokyčiai, kiek galima ir jei gamtos sąlygos tam palankios, turi būti apriboti, o pertvarkyti plotai – vėl apsodinti, pirmenybę teikiant vietinės kilmės augalų rūšims.
   nacionaliniuose įstatymuose gali būti numatyta galimybė sniegą gaminti šaltuoju metų laiku, būdingu kiekvienai vietovei, ypač siekiant apsaugoti su turizmu susijusias teritorijas, jei atitinkamai vietovei būdingos hidrologinės, klimato ir ekologinės sąlygos tą leidžia.
   15 straipsnis
   Sportinė veikla
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja priimti politines nuostatas dėl sportinės veiklos po atviru dangumi valdymo, ypač saugomose teritorijose, kad nebūtų keliamas pavojus aplinkai. Jei reikia, šalys gali uždrausti vykdyti tam tikrą veiklą.
   2.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kuo labiau apriboti ir, jei reikia, uždrausti motorizuotą sportą už kompetentingų institucijų nustatytų teritorijų ribų.
   16 straipsnis
   Susisiekimas orlaiviais
   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja kuo labiau apriboti ir, jei reikia, uždrausti susisiekimą orlaiviais už aerodromų ribų sportiniais tikslais.
   17 straipsnis
   Valstybės ekonomiškai silpnų regionų ir teritorijų vystymasis
   Susitariančiosios Šalys yra skatinamos išnagrinėti atitinkamu teritoriniu lygiu suderintas priemones, užtikrinančias valstybės ekonomiškai silpnų regionų ir teritorijų darnų vystymąsi.
   18 straipsnis
   Atostogų nustatymas
   1.   Susitariančiosios Šalys stengiasi tinkamiau teritorijos ir laiko atžvilgiu apibrėžti turizmo paslaugų paklausą regionuose, į kuriuos atvyksta turistai.
   2.   Šiuo tikslu turėtų būti remiamas valstybių bendradarbiavimas nustatant atostogų grafiką ir dalijantis sezonų pailginimo patirtimi.
   19 straipsnis
   Naujovių skatinimas
   Susitariančiosios Šalys yra skatinamos plėtoti visus šio protokolo gairių įgyvendinimą skatinančius veiksmus; šiuo atžvilgiu jos pirmiausia nagrinėja Alpių regiono pagalbos, kuria siekiama kompensuoti naujų šio protokolo tikslus atitinkančio turizmo paslaugų įgyvendinimą ir turizmo prekes, panaudojimą.
   20 straipsnis
   Turizmo, žemės ir miškų ūkio bei amatų derinimas
   Susitariančiosios Šalys remia turizmo, žemės ir miškų ūkio bei amatų derinimą. Jos ypač skatina sujungti užimtumą didinančias veiklos rūšis siekiant įgyvendinti darnų vystymąsi.
   21 straipsnis
   Papildomos priemonės
   Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių, skirtų darniam turizmo vystymui.
   III   SKYRIUS
   TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS
   22 straipsnis
   Tyrimai ir stebėjimas
   1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kurie yra reikalingi norint geriau pažinti turizmo ir aplinkos sąsajas Alpių regione bei atlikti būsimos plėtros analizę.
   2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.
   3.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja dalytis patirtimi, kuri yra naudinga šio protokolo priemonėms ir rekomendacijoms įgyvendinti, ir rinkti atitinkamus kokybiško turizmo plėtros duomenis.
   23 straipsnis
   Mokymas ir informavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys skatina pirminį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.
   2.   Susitariančiosios Šalys yra skatinamos į profesinį tiesioginių turizmo ir su turizmu susijusių amatų mokymą įtraukti gamtos ir aplinkos disciplinas. Galėtų būti dėstomos originalios turizmą ir aplinką apimančios disciplinos. Pavyzdžiui:

               —

               „gamtos planavimo specialistai“,

               —

               „turizmo stočių kokybės prižiūrėtojai“,

               —

               „turizmo asistentai neįgaliesiems“.

         IV   SKYRIUS
   ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS
   24 straipsnis
   Įgyvendinimas
   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.
   25 straipsnis
   Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.
   2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.
   3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.
   4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.
   26 straipsnis
   Nuostatų veiksmingumo vertinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.
   2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja vietos valdžios įstaigos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.
   V   SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   27 straipsnis
   Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos
   1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.
   2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.
   3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.
   28 straipsnis
   Pasirašymas ir ratifikavimas
   1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d. Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras, nuo 1998 m. lapkričio 16 d.
   2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.
   3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.
   29 straipsnis
   Pranešimai
   Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

               a)

               visus pasirašymus;

               b)

               visus deponuojamus ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentus;

               c)

               įsigaliojimo datą;

               d)

               visas Susitariančiosios Šalies ar pasirašiusiosios šalies priimtas deklaracijas;

               e)

               visus denonsavimus, apie kuriuos pranešė Susitariančioji Šalis, įskaitant denonsavimo įsigaliojimo datą.

      Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.
      Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.

 ---documentbreak--- NA ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               22.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 337/36

         1991 metų Alpių konvencijos įgyvendinimo energetikos srityje
   PROTOKOLAS
   Energetikos protokolas

      Preambulė

   VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
   AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
   PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
   ITALIJOS RESPUBLIKA,
   LICHTENŠTEINO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   MONAKO KUNIGAIKŠTYSTĖ,
   SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
   ŠVEICARIJOS KONFEDERACIJA,
   ir
   EUROPOS BENDRIJA,
   LAIKYDAMOSI 1991 m. lapkričio 7 d. Konvencijoje dėl Alpių apsaugos (Alpių konvencija) iškelto uždavinio įgyvendinti bendrą Alpių regiono apsaugos ir darnaus vystymosi politiką,
   ĮGYVENDINDAMOS savo įsipareigojimus, numatytus Alpių konvencijos 2 straipsnio 2 ir 3 dalyse,
   SUPRASDAMOS energijos gamybos, paskirstymo ir naudojimo nekenkiant gamtai ir kraštovaizdžiui bei laikantis aplinkos reikalavimų svarbą ir priemonių, skirtų energijai taupyti, skatinimo svarbą,
   ATSIŽVELGDAMOS į būtinybę sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą Alpių regione ir taip įgyvendinti įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų bendrąją klimato kaitos konvenciją,
   ĮSITIKINUSIOS, kad ekonominiai interesai turi būti suderinti su ekologiniais reikalavimais,
   ĮSITIKINUSIOS, kad Alpės Europos mastu yra itin svarbi teritorija, kad jų paveldas yra unikalus bei geomorfologiniu, klimato, vandenų, augalijos, gyvūnijos, kraštovaizdžių ir kultūros požiūriu įvairus ir kad už Alpių kalnų, slėnių bei priekalnių apsaugą negali būti atsakingos tik Alpių regiono valstybės,
   SUPRASDAMOS, kad Alpės yra ne tik vietos gyventojams svarbi gyvenamoji ir ekonominės veiklos vykdymo vieta, bet ir labai svarbus regionas Alpių teritorijai nepriklausančioms valstybėms, ypač dėl to, kad per jį tranzitu yra vežamos prekės ir keliauja žmonės, taip pat kad yra nutiesti elektros energijos skirstymo tinklai,
   ATSIŽVELGDAMOS į Alpių regiono aplinkos jautrumą, ypač energijos gamybos, transportavimo ir naudojimo veiklos rūšių, kurios yra neatsiejamos nuo gamtos apsaugos, teritorinio planavimo ir žemės naudojimo, atžvilgiu,
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad, kai kyla pavojus Alpių teritorijos aplinkai, ypač dėl galimų klimato pokyčių, susijusių su žmonių veikla, yra būtina daug dėmesio skirti glaudžioms, tarp socialinės ir ekonominės žmonių veiklos ir ekosistemų išsaugojimo egzistuojančioms sąsajoms, – dėl to, ypač Alpių regione, turi būti imtasi atitinkamų įvairių priemonių, bendrai sutarus su vietos gyventojais, politinėmis institucijomis ir ekonomikos bei socialinių reikalų organizacijomis,
   ĮSITIKINUSIOS, kad vietos gyventojams turi būti sudaryta galimybė rengti savus socialinės, kultūrinės ir ekonominės plėtros planus bei, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, dalyvauti įgyvendinant juos,
   ĮSITIKINUSIOS, kad kai kurios problemos gali būti išspręstos tik valstybėms tarpusavyje bendradarbiaujant ir kad Alpių regiono valstybės bei tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos turi imtis bendrų priemonių,
   ĮSITIKINUSIOS, kad energijos poreikių tenkinimas yra svarbus ekonominės ir socialinės plėtros veiksnys ir Alpių regione, ir už jo ribų,
   SUPRASDAMOS ekonominių priemonių, kurios leistų geriau įvertinti tikrąsias sąnaudas apskaičiuojant energijos kainas, panaudojimo ir vėlesnio tobulinimo svarbą,
   ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regiono įnašas tenkinant energijos poreikius Europoje yra tvarus ir kad šiame regione, be pakankamų geriamojo vandens išteklių, turi būti ir užtektinai energetinių išteklių, reikalingų žmonių gyvenimo ir ekonominio produktyvumo sąlygoms gerinti,
   ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regiono vaidmuo sujungiant Europos šalių energetikos sistemas yra itin svarbus,
   ĮSITIKINUSIOS, kad Alpių regione priemonėmis, taikomomis siekiant racionaliai naudoti energiją ir subalansuotai eksploatuoti vandens bei medienos išteklius, yra prisidedama prie energetinių poreikių tenkinimo įgyvendinant nacionalinę ekonomiką ir kad biologinės masės bei saulės energijos naudojimas tampa vis svarbesnis,
   SUSITARĖ:
   I   SKYRIUS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Tikslai
   Susitariančiosios Šalys energijos taupymo, gamybos, transportavimo, skirstymo ir naudojimo teritorijoje, kurioje galioja Alpių konvencija, srityje įsipareigoja sudaryti pagrindines sąlygas ir imtis priemonių, kuriomis galima sukurti tokią energetinę padėtį, kuri atitiktų darnaus vystymosi nuostatas ir būtų suderinama su konkrečiomis Alpių regionui būdingomis leistinomis ribomis; įgyvendindamos šias priemones Susitariančiosios Šalys svariai prisidės prie gyventojų ir aplinkos apsaugos bei išteklių ir klimato saugojimo.
   2 straipsnis
   Pagrindiniai įsipareigojimai
   1.   Pagal šį protokolą Susitariančiosios Šalys pirmiausia siekia:

               a)

               suderinti savo vykdomą energetinės ekonomikos planavimą su bendru Alpių regiono teritoriniu planavimu;

               b)

               atsižvelgiant į aplinkos apsaugos poreikius, suderinti energijos gamybos, transportavimo ir skirstymo sistemas, kad Alpių regione būtų optimizuotas bendras infrastruktūrų sistemos pajėgumas;

               c)

               apriboti energetinės kilmės poveikį aplinkai optimizuojant paslaugų teikimą galutiniams energijos vartotojams, imantis, jei tai yra įmanoma, be visų kitų, ir tokių priemonių:

                           —

                           energijos poreikių sumažinimas taikant veiksmingesnius gamybos būdus,

                           —

                           didesnis atsinaujinančių energijos išteklių naudojimas energijos poreikiams, kurie nepatenkinami naudojant kitus šaltinius, patenkinti,

                           —

                           esančių įrenginių pajėgumo optimizavimas energijai iš neatsinaujinančių energijos šaltinių gaminti;

               d)

               apriboti neigiamą energetikos infrastruktūrų poveikį aplinkai ir kraštovaizdžiams, įskaitant poveikį, susijusį su infrastruktūrų atliekų tvarkymu, imantis naujoms infrastruktūroms skirtų prevencinių priemonių ir, jei reikia, tobulinant jau veikiančius įrenginius.

         2.   Statant naujas didelės apimties energetikos infrastruktūras ir itin padidėjus jau esančių infrastruktūrų pajėgumui, Susitariančiosios Šalys, laikydamosi galiojančių teisės nuostatų, teritoriniu, socialiniu bei ekonominiu požiūriu, kaip yra numatyta 12 straipsnyje, įvertina poveikį Alpių regiono aplinkai ir infrastruktūrų poveikį. Įgyvendinant projektus, kurie gali daryti tarpvalstybinį poveikį, šalys pripažįsta teisę konsultuotis tarptautiniu lygiu.
   3.   Įgyvendindamos energetikos politiką šalys atsižvelgia į tai, kad Alpių regione gali būti naudojami atsinaujinančios energijos šaltiniai, ir skatina tarpusavio bendradarbiavimą šioje srityje rengiant plėtros programas.
   4.   Susitariančiosios Šalys saugomas teritorijas saugo, nustatydamos apsaugines zonas, jos saugo kitas saugotinas ir poilsio zonas bei teritorijas, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai nepaliesti žmogaus rankų; šalys, atsižvelgdamos į įvairius Alpių ekosistemos pažeidžiamumo, poveikio leistinumo ir vykstančių neigiamų pokyčių lygius, optimizuoja energetikos infrastruktūrų pajėgumą.
   5.   Susitariančiosios Šalys supranta, kad, įgyvendinant tinkamą mokslinių tyrimų ir technologijų plėtros politiką – imantis prevencinių ir padėčiai pagerinti skirtų priemonių, gali būti svariai prisidėta prie Alpių regiono saugojimo nuo energetikos infrastruktūrų daromo poveikio aplinkai. Jos skatina šioje srityje įgyvendinamą tyrimų ir plėtros veiklą ir dalijasi pasiektais svarbiais laimėjimais.
   6.   Susitariančiosios Šalys bendradarbiauja, energetikos srityje siekdamos tobulinti tinkamesnio tikrųjų sąnaudų įvertinimo būdus.
   3 straipsnis
   Suderinamumas su tarptautine teise ir kitomis politikos kryptimis
   1.   Šis protokolas įgyvendinamas laikantis galiojančių tarptautinių teisės normų, ypač Alpių konvencijoje ir jos įgyvendinimo protokoluose numatytų normų, bei galiojančių tarptautinių susitarimų.
   2.   Susitariančiosios Šalys, įgyvendindamos kitas politikos kryptis, ypač teritorinio planavimo ir regionų plėtros, transporto, žemės ūkio ir miškininkystės bei turizmo srityse, įsipareigoja atsižvelgti į šio protokolo tikslus, kad išvengtų neigiamo ar prieštaringo poveikio Alpių regione.
   4 straipsnis
   Teritorinių institucijų indėlis
   1.   Pagal dabartinę institucinę sistemą kiekviena Susitariančioji Šalis, siekdama skatinti solidarų atsakomybės pasidalijimą, apibrėžia tinkamiausią tiesiogiai susijusių institucijų ir teritorinių institucijų koordinavimo bei bendradarbiavimo lygį, pirmiausia stengdamasi panaudoti Alpių regiono bendradarbiavimą ir jį plėtoti, įgyvendindama energetikos politikos kryptis ir su tuo susijusias priemones.
   2.   Tiesiogiai susijusios teritorinės institucijos dalyvauja įvairiuose šių politikos krypčių ir priemonių rengimo bei įgyvendinimo etapuose, nepažeisdamos joms nustatytos kompetencijos ir galiojančios institucinės sistemos.
   3.   Siekdamos priimti susitarimą dėl bendrų problemų sprendimo, Susitariančiosios Šalys skatina tarptautinį institucijų, tiesiogiai suinteresuotų spręsti su energetika ir aplinka susijusias problemas, bendradarbiavimą.
   II   SKYRIUS
   KONKREČIOS PRIEMONĖS
   5 straipsnis
   Energijos taupymas ir racionalus energijos naudojimas
   1.   Alpių regione turi būti imamasi konkrečių energijos taupymo, skirstymo ir racionalaus naudojimo priemonių; imantis šių priemonių turi būti atsižvelgiama į:

               a)

               energijos poreikius plačioje teritorijoje; šie poreikiai skiriasi pagal aukštį, metų laikus ir turizmo reikalavimus;

               b)

               vietines galimybes naudoti atsinaujinančius energijos išteklius;

               c)

               konkretų atmosferos taršos poveikį žemutinėse dalyse ir slėniuose, atsižvelgiant į jų geomorfologinę padėtį.

         2.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad energija būtų daugiau naudojama atsižvelgiant į aplinkos reikalavimus, ir pirmiausia skatina taupyti bei racionaliai naudoti energiją, ypač pasirenkant gamybos būdus, teikiant viešąsias paslaugas ir eksploatuojant didžiąsias viešbučių infrastruktūras ir transporto, sportinės veiklos bei laisvalaikio įrenginius.
   3.   Jos suderina priemones ir priima nuostatas, visų pirma šiose srityse:

               a)

               pastatų izoliavimo tobulinimas ir šilumos paskirstymo sistemų veiksmingumo didinimas;

               b)

               šildymo, ventiliacijos ir oro kondicionavimo įrenginių pajėgumo optimizavimas;

               c)

               teršalų, patenkančių į aplinką iš šiluminių įrenginių, periodiškas tikrinimas ir prireikus jų mažinimas;

               d)

               energijos taupymas moderniais technologiniais energijos perdirbimo ir naudojimo būdais;

               e)

               individualus šildymo ir šilto vandens sąnaudų skaičiavimas;

               f)

               naujų pastatų, kuriuose naudojamos nedaug energijos suvartojančios technologijos, planavimas ir statybos skatinimas;

               g)

               bendruomenės ir vietinių energetikos bei klimato projektų kūrimo skatinimas ir įgyvendinimas pagal 2 straipsnio 1 dalies c punkte numatytas priemones;

               h)

               energetinės sistemos tobulinimas pastatuose juos restauruojant ir skatinimas naudoti aplinkos reikalavimus atitinkančias šildymo sistemas.

         6 straipsnis
   Atsinaujinantys energijos ištekliai
   1.   Susitariančiosios Šalys, neviršydamos turimų finansinių išteklių ir laikydamosi aplinkos bei kraštovaizdžių reikalavimus atitinkančių taisyklių, įsipareigoja skatinti ir pirmiausia naudoti atsinaujinančius energijos išteklius.
   2.   Jos taip pat skatina eksploatuoti decentralizuotus įrenginius tokiems atsinaujinantiems energijos ištekliams kaip vanduo, saulė ir biologinė masė naudoti.
   3.   Susitariančiosios Šalys skatina naudoti atsinaujinančius energijos išteklius, net jei kartu yra taikomi ir įprastiniai energijos teikimo būdai.
   4.   Susitariančiosios Šalys ypač skatina racionalų vandens ir medienos išteklių, gaunamų subalansuotai tvarkant kalnų miškus, naudojimą energijai gaminti.
   7 straipsnis
   Hidroelektrinių energija
   1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina ekologinės vandentakių funkcijos ir kraštovaizdžių integralumo išlaikymą įgyvendindamos tinkamas, naujoms ir, jei įmanoma, jau esančioms hidroelektrinėms skirtas priemones: apibrėždamos mažiausius kiekius, įgyvendindamos standartus dirbtiniams vandens lygio svyravimams sumažinti ir užtikrindamos gyvūnų migravimą.
   2.   Susitariančiosios Šalys gali imtis priemonių, kuriomis, laikantis hidroelektrinių saugos ir aplinkos standartų, siekiama pagerinti esančių hidroelektrinių konkurencingumą.
   3.   Be to, jos įsipareigoja išlaikyti vandens tiekimo tvarką teritorijose, iš kurių yra gaunamas geriamasis vanduo, teritorijose, kurios yra saugomos apsauginėmis zonomis, kitose saugomose teritorijose ir poilsio zonose bei teritorijose, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai yra nepaliesti žmogaus rankų.
   4.   Susitariančiosios Šalys rekomenduoja, užuot rengus naujus statybos projektus, pradėti naudoti ne pagal paskirtį eksploatuojamas hidroelektrines. 1 dalies nuostata dėl vandens ekosistemų ir kitų atitinkamų sistemų išsaugojimo galioja ir tuo atveju, kai yra pradedama naudoti jau esančias hidroelektrines.
   5.   Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių teisės aktų, gali nagrinėti rinką atitinkančių kainų, kurias turėtų mokėti galutiniai Alpių regiono išteklių vartotojai, nustatymo būdus ir nagrinėti, kokios visuotinio intereso paslaugos, kurias suteikė vietos gyventojai, gali būti tinkamai kompensuotos.
   8 straipsnis
   Energija, gaunama naudojant iškastinį kurą
   1.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad eksploatuojant naujus šiluminius įrenginius, kuriuose elektros energijai ir (arba) šilumai gaminti naudojamas iškastinis kuras, būtų taikomi geriausi prieinami gamybos būdai. Dėl Alpių regione veikiančių įrenginių Susitariančiosios Šalys kuo labiau apriboja teršalų, patenkančių į aplinką iš šių įrenginių, išmetimą, naudodamos tinkamus gamybos būdus ir (arba) kurą.
   2.   Susitariančiosios Šalys tikrina technines ir ekonomines galimybes įrenginius, kuriuose naudojamas iškastinis kuras, pakeisti įrenginiais, kuriuose naudojami atsinaujinančios energijos šaltiniai, bei decentralizuotais įrenginiais ir tokio pakeitimo suderinamumą su aplinkos reikalavimais.
   3.   Susitariančiosios Šalys imasi priemonių, kurių tikslas – skatinti bendrą šilumos ir elektros energijos gamybą siekiant racionaliau naudoti energiją.
   4.   Pasienio zonose Susitariančiosios Šalys kiek įmanoma derina ir sujungia teršalų patekimo į atmosferą ir koncentracijos ore tikrinimo sistemas.
   9 straipsnis
   Branduolinė energija
   1.   Įgyvendindamos tarptautinius susitarimus, Susitariančiosios Šalys įsipareigoja keistis visa informacija apie atomines elektrines ir kitus branduolinius įrenginius, kurie daro arba galėtų daryti poveikį Alpių regionui, siekdamos užtikrinti ilgalaikę gyventojų sveikatos, augalijos, gyvūnijos, jų biocenozės, paplitimo zonų ir tarpusavio sąveikos apsaugą.
   2.   Be to, Susitariančiosios Šalys kiek įmanoma užtikrina aplinkos radioaktyvumo kontrolės sistemų derinimą ir sujungimą.
   10 straipsnis
   Elektros energijos transportavimas ir paskirstymas
   1.   Susitariančiosios Šalys siekia racionalizuoti ir didinti esančių infrastruktūrų pajėgumą, atsižvelgdamos į aplinkos apsaugos reikalavimus ir ypač į būtinybę saugoti itin jautrias ekosistemas bei gamtovaizdžius, kartu, jei reikia, imdamosi su gyventojų bei Alpių regiono aplinkos apsauga susijusių veiksmų.
   2.   Kai yra statomos elektros energijos transportavimo linijos ir su tuo susijusios elektrinės, taip pat tiesiami naftotiekiai ir dujotiekiai, įskaitant siurblinių ir slėginių bei įrenginių, kurie yra labai svarbūs aplinkos požiūriu, įrengimą, Susitariančiosios Šalys įgyvendina visas reikiamas priemones, kad būtų sumažintas neigiamas poveikis gyventojams ir aplinkai, įskaitant, jei galima, jau esančių statinių ir linijų naudojimą.
   3.   Susitariančiosios Šalys, eksploatuodamos elektros energijos transportavimo linijas, ypač atsižvelgia į teritorijų, kurios saugomos apsauginėmis zonomis, kitų saugomų teritorijų ir poilsio zonų bei teritorijų, kuriose gamta ir kraštovaizdžiai yra nepaliesti žmogaus rankų, svarbą ir į paukščių fauną.
   11 straipsnis
   Aplinkos renatūralizacija ir inžinerija
   Susitariančiosios Šalys išankstiniuose projektuose ir poveikio aplinkai tyrimuose, numatytuose atlikti pagal galiojančius teisės aktus, nustato vietovių ir vandens teritorijų renatūralizacijos taisykles energetikos srityje atlikus viešuosius ar privačius su Alpių regiono aplinka ir ekosistemomis susijusius darbus, naudodamos, kiek yra įmanoma, aplinkos inžinerijos technologijas.
   12 straipsnis
   Poveikio aplinkai vertinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys, laikydamosi nacionalinių galiojančių teisės aktų, konvencijų ir tarptautinių susitarimų, vykdo išankstinį poveikio aplinkai vertinimą rengdamos visus energetinių įrenginių, minimų šio protokolo 7, 8, 9 ir 10 straipsniuose, projektus ir atlikdamos svarbius šių įrenginių pakeitimus.
   2.   Susitariančiosios Šalys pripažįsta, kad, siekiant pašalinti ar sumažinti poveikį aplinkai, kaip vieną iš būdų numatant išardyti ne pagal paskirtį naudojamus ir aplinkos reikalavimų neatitinkančius įrenginius, kiek įmanoma turi būti taikomi geriausi prieinami gamybos būdai.
   13 straipsnis
   Derinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja iš anksto konsultuotis dėl projektų, galinčių daryti tarpvalstybinį poveikį.
   2.   Atitinkamos Susitariančiosios Šalys turi tinkamu laiku pateikti pastabas dėl projektų, galinčių daryti tarpvalstybinį poveikį, į kurias bus tinkamai atsižvelgta išduodant leidimus.
   14 straipsnis
   Papildomos priemonės
   Susitariančiosios Šalys gali imtis papildomų, šiame protokole nenumatytų, priemonių, susijusių su energija ir darniu vystymusi.
   III   SKYRIUS
   TYRIMAI, MOKYMAS IR INFORMAVIMAS
   15 straipsnis
   Tyrimai ir stebėjimas
   1.   Glaudžiai bendradarbiaudamos ir atsižvelgdamos į rezultatus, gautus nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis, Susitariančiosios Šalys skatina ir derina tyrimus bei sistemingą stebėjimą, kad būtų įgyvendinti šio protokolo tikslai; ypač jos skatina tyrimus ir stebėjimą, susijusius su poveikio aplinkai ir klimato vertinimo bei tyrimo būdais ir kriterijais ir su konkrečiais gamybos būdais, kuriais siekiama Alpių regione taupyti ir racionaliai naudoti energiją.
   2.   Apibrėždamos ir tikrindamos energetikos politikos tikslus bei priemones ir vietoje vykdydamos gyventojams, ekonominiams operatoriams ir teritorinėms institucijoms skatinti skirtą mokymo bei techninės pagalbos veiklą, jos atsižvelgia į tyrimų rezultatus.
   3.   Susitariančiosios Šalys užtikrina, kad nacionaliniai tyrimų ir sistemingo stebėjimo rezultatai būtų integruoti į bendrą nuolatinio stebėjimo ir informavimo sistemą ir, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos, būtų prieinami visuomenei.
   16 straipsnis
   Mokymas ir informavimas
   1.   Susitariančiosios Šalys skatina pirminį bei tęstinį mokymą ir visuomenės informavimą apie šio protokolo tikslus, priemones ir įgyvendinimą.
   2.   Jos ypač skatina vėlesnę mokymo, tęstinio mokymo bei techninės pagalbos energetikos srityje, įskaitant aplinkos, gamtos ir klimato apsaugą, plėtrą.
   IV   SKYRIUS
   ĮGYVENDINIMAS, TIKRINIMAS IR VERTINIMAS
   17 straipsnis
   Įgyvendinimas
   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, imdamosi visų tinkamų priemonių, užtikrinti šio protokolo įgyvendinimą, nepažeidžiant dabartinės institucinės sistemos.
   18 straipsnis
   Įsipareigojimų įgyvendinimo tikrinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys Nuolatiniam komitetui reguliariai teikia ataskaitas apie pagal šį protokolą įgyvendinamas priemones. Ataskaitose taip pat nagrinėjamas priemonių, kurių buvo imtasi, veiksmingumas. Alpių konferencija nustato ataskaitų periodiškumą.
   2.   Nuolatinis komitetas šias ataskaitas nagrinėja tikrindamas, ar Susitariančiosios Šalys įgyvendino protokole numatytus įsipareigojimus. Jis taip pat gali paprašyti atitinkamų Susitariančiųjų Šalių pateikti papildomos informacijos arba gali naudotis kitais informacijos šaltiniais.
   3.   Nuolatinis komitetas Alpių konferencijai pateikia šiame protokole numatytų įsipareigojimų įgyvendinimo Susitariančiosiose Šalyse ataskaitą.
   4.   Alpių konferencija nagrinėja šią ataskaitą. Nustačiusi, kad įsipareigojimų nebuvo laikomasi, ji gali priimti rekomendacijas.
   19 straipsnis
   Nuostatų veiksmingumo vertinimas
   1.   Susitariančiosios Šalys reguliariai nagrinėja šio protokolo nuostatų veiksmingumą ir jas vertina. Jos siūlo priimti atitinkamas šio protokolo pataisas, jei tai yra būtina siekiant tikslų.
   2.   Pagal dabartinę institucinę sistemą atliekant šį vertinimą dalyvauja teritorinės institucijos. Gali būti konsultuojamasi su šioje srityje veikiančiomis nevyriausybinėmis organizacijomis.
   V   SKYRIUS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   20 straipsnis
   Alpių konvencijos ir protokolo sąsajos
   1.   Šis protokolas yra Alpių konvencijos protokolas pagal konvencijos 2 straipsnį ir kitus atitinkamus straipsnius.
   2.   Nė viena valstybė negali tapti šio protokolo Susitariančiąja Šalimi, jei nėra Alpių konvencijos Susitariančioji Šalis. Alpių konvencijos denonsavimas yra ir šio protokolo denonsavimas.
   3.   Alpių konferencijoje sprendžiant su šiuo protokolu susijusius klausimus, balsavime gali dalyvauti tik šio protokolo Susitariančiosios Šalys.
   21 straipsnis
   Pasirašymas ir ratifikavimas
   1.   Šis protokolas Alpių konvenciją pasirašiusioms valstybėms ir Europos bendrijai teikiamas pasirašyti 1998 m. spalio 16 d. Austrijos Respublikoje, kuri yra depozitaras, nuo 1998 m. lapkričio 16 d.
   2.   Šis protokolas Susitariančiosioms Šalims, kurios išreiškė savo sutikimą būti saistomos protokolo, įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas.
   3.   Jeigu Susitariančiosios Šalys vėliau išreiškia savo sutikimą būti saistomos protokolo, protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai deponuojamas ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentas. Įsigaliojus protokolo pataisai, visos naujos šio protokolo Susitariančiosios Šalys tampa pataisyto protokolo Susitariančiosiomis Šalimis.
   22 straipsnis
   Pranešimai
   Depozitaras praneša visoms preambulėje nurodytoms valstybėms ir Europos bendrijai apie:

               a)

               visus pasirašymus;

               b)

               visus deponuojamus ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo dokumentus;

               c)

               įsigaliojimo datą;

               d)

               visas Susitariančiosios Šalies ar pasirašiusiosios šalies priimtas deklaracijas;

               e)

               visus denonsavimus, apie kuriuos pranešė Susitariančioji Šalis, įskaitant denonsavimo įsigaliojimo datą.

      Tai patvirtindami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį protokolą.
      Priimta 1998 m. spalio 16 d. Blede prancūzų, vokiečių, italų ir slovėnų kalbomis. Visi keturi tekstai yra autentiški ir vienu egzemplioriumi deponuojami Austrijos Valstybės archyvuose. Depozitaras išsiunčia visoms šį protokolą pasirašiusioms valstybėms patvirtintas kopijas.


title: 2013/15/ES: 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Rumunijos paraiška „EGF/2011/014 RO/Nokia“ )

text:
12.1.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 8/14

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2012 m. gruodžio 12 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Rumunijos paraiška „EGF/2011/014 RO/Nokia“)
   (2013/15/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti papildomą paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF taikymo sritis buvo išplėsta – nuo 2009 m. gegužės 1 d. iki 2011 m. gruodžio 30 d. galima teikti paramos darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl tiesioginio pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio, paraiškas;

               (3)

               2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė mobilizuoti EGF lėšas, neviršijant viršutinės metinės 500 mln. EUR ribos;

               (4)

               2011 m. gruodžio 22 d. Rumunija pateikė paraišką mobilizuoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo iš įmonės „SC Nokia Romania SRL“ ir vienos tiekėjo įmonės ir iki 2012 m. rugpjūčio 22 d. ją papildė išsamesne informacija. Ši paraiška atitinka finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo mobilizuoti 2 942 680 EUR sumą;

               (5)

               todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuotos finansinei paramai pagal Rumunijos pateiktą paraišką suteikti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2012 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 2 942 680 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2012 m. gruodžio 12 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2004 m. kovo 22 d. Tarybos sprendimas dėl dalies sąlyginės 1 milijardo eurų sumos iš devintojo Europos plėtros fondo paskyrimo bendradarbiavimui su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno šalimis, kad būtų sukurta vandens infrastruktūros priemonė

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004D0289

Oficialusis leidinys L 094 , 31/03/2004 p. 0057 - 0058

		Tarybos sprendimas2004 m. kovo 22 d.dėl dalies sąlyginės 1 milijardo eurų sumos iš devintojo Europos plėtros fondo paskyrimo bendradarbiavimui su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno šalimis, kad būtų sukurta vandens infrastruktūros priemonė(2004/289/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 310 straipsnį, siejant su 300 straipsnio 2 dalies antra pastraipa,atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų Vidaus susitarimo dėl numatomų taikyti priemonių ir tvarkos įgyvendinant AKR-EB Partnerystės susitarimą [1] 1 straipsnį,atsižvelgdama į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą AKR-EB Partnerystės susitarimą,atsižvelgdama į 2000 m. rugsėjo 18 d. Vidaus susitarimą dėl finansavimo ir Bendrijos paramos administravimo, pasirašytą pagal AKR-EB Partnerystės susitarimo finansinį protokolą, ypač į jo 2 straipsnio 2 dalį (Vidaus susitarimas),atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) remiantis AKR-EB Partnerystės susitarimo finansinio protokolo (Finansinis protokolas) 1 dalimi, Finansiniame protokole minimas laikotarpis yra penkeri metai, pradedant skaičiuoti nuo 2000 m. kovo 1 d. Tačiau Finansinio protokolo 5 dalyje nurodoma, kad jo bendra suma, kurią papildys ir perkelti ankstesniųjų Europos plėtros fondų (EPF) lėšų likučiai, bus skiriama laikotarpiui nuo 2000 iki 2007 metų,(2) remiantis Vidaus susitarimo 2 straipsnio 2 dalimi ir ES deklaracija dėl Finansinio protokolo, kuri pridedama kaip AKR-EB Partnerystės susitarimo XVIII deklaracija, iš visos 13,5 milijardų eurų sumos devintajame Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno šalims (AKR šalys) skirtame Europos plėtros fonde tik 12,5 milijardo eurų buvo paskirta 2003 m. balandžio 1 d. įsigaliojus Finansiniam protokolui. Ši suma išskirstoma trims sritims: 9,259 milijardų eurų ilgalaikei plėtrai, 1,204 milijardų eurų regioniniam bendradarbiavimui ir integracijai ir 2,037 milijardų eurų investicijų infrastruktūrai;(3) remiantis Vidaus susitarimo 2 straipsnio 2 dalimi, 1 milijardo eurų suma gali būti paskirta tik remiantis Komisijos pasiūlymu, 2004 metais Tarybai atlikus veiklos rezultatų apžvalgą. Finansinio protokolo 7 dalyje ir XVIII deklaracijoje nurodyta, kad ši veiklos rezultatų apžvalga – tai įvertinimas, kaip buvo įsisavintos skirtos lėšos ir išmokos;(4) skirtų lėšų ir išmokų lygis 2003 metų pabaigoje kartu su Komisijos pateiktomis prognozėmis 2004–2007 metams rodo, kad visos devintojo EPF lėšos AKR šalims gali būti paskirtos, o pirmoji sąlyginio milijardo išmokų dalis gali būti skirta remiantis ligšiolinės veiklos rezultatais;(5) 2003 m. gegužės 19 d. Taryba pripažino būtinybę sukaupti didelę lėšų sumą vandens ir sanitarijos reikmėms ir paragino Komisiją parengti praktinius pasiūlymus, kuriuos būtų galima aptarti Europos Sąjungoje ir AKR - EB Ministrų Taryboje;(6) svarbu atsižvelgti į finansinius poreikius, kad būtų įgyvendinti tūkstantmečio plėtros tikslai užtikrinant galimybę naudotis vandeniu ir sanitariniais įrengimais, ir į poreikį diegti novatoriškas priemones, leidžiančias sukaupti papildomas lėšas šiam tikslui,NUSPRENDĖ:1 straipsnisTaryba sutinka įdiegti vandens infrastruktūros priemonę AKR šalyse.2 straipsnisTaryba sutinka skirti 500 milijonų eurų sumą šiai vandens infrastruktūros priemonei iš sąlyginės Vidaus susitarimo 2 straipsnio 2 dalyje numatytos 1 milijardo eurų sumos.Pirmoji 250 milijonų eurų išmoka bus skirta ir paskirstyta taip:1. 185 milijonų eurų suma – Vidaus susitarimo 2 straipsnio 1 dalies a punkte ir Finansinio protokolo 3 dalies a punkte nurodytos ilgalaikės plėtros paramos sričiai. Bendra šios srities suma sudaro 9,444 milijardus eurų;2. 24 milijonų eurų suma – Vidaus susitarimo 2 straipsnio 1 dalies b punkte ir Finansinio protokolo 3 dalies b punkte nurodytai regioninio bendradarbiavimo ir integracijos sričiai. Bendra šios srities suma sudaro 1,228 milijardus eurų;3. 41 milijono eurų suma – Vidaus susitarimo 2 straipsnio 1 dalies c punkte ir Finansinio protokolo 3 dalies c punkte nurodytai investicijų infrastruktūros priemonei. Bendra šios srities suma sudaro 2,078 milijardus eurų;3 straipsnisAtsižvelgdama į tarpinio laikotarpio šalies strateginių veiklos krypčių įvertinimus ir į Tarybos atliktą EPF veiklos rezultatų peržiūrą iki 2004 m. pabaigos, iki 2005 m. kovo Taryba nuspręs:1. dėl antrosios 250 milijonų eurų išmokos sukaupimo;2. dėl likusių 500 milijonų eurų iš sąlyginės Vidaus susitarimo 2 straipsnio 2 dalyje nurodytos 1 milijardo eurų sumos naudojimo reikmėms, dėl kurių bus susitarta.4 straipsnisApie šį sprendimą pranešama AKR šalių Ministrų Tarybai.5 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.Priimta Briuselyje, 2002 m. kovo 22 d.Tarybos varduPirmininkasB. Cowen[1] OL L 317, 2000 12 15, p. 376.--------------------------------------------------


title: 2014 m. gruodžio 12 d. Tarybos sprendimas, kuriuo priimama Tarybos pozicija dėl 2014 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 4 projekto

text:
20.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 461/16

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. gruodžio 12 d.
   kuriuo priimama Tarybos pozicija dėl 2014 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 4 projekto
   (2014/C 461/08)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 314 straipsnį, kartu su Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi, ypač jos 106a straipsniu,
   atsižvelgdama į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (1), ypač į jo 41 straipsnį,
   kadangi:

               —

               2013 m. lapkričio 20 d. buvo galutinai priimtas 2014 finansinių metų Sąjungos biudžetas (2);

               —

               2014 m. liepos 9 d. Komisija pateikė pasiūlymą dėl 2014 finansinių metų bendrojo biudžeto taisomojo biudžeto Nr. 4 projekto;

               —

               2014 m. spalio 16 d. Komisija pateikė pasiūlymą dėl 2014 finansinių metų bendrojo biudžeto taisomojo biudžeto Nr. 4 projekto taisomojo rašto,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Tarybos pozicija dėl 2014 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 4 projekto su pakeitimais, padarytais taisomuoju raštu, buvo priimta 2014 m. gruodžio 12 d.
   Visą tekstą galima rasti Tarybos interneto svetainėje (http://www.consilium.europa.eu/) arba iš jos atsisiųsti.

      Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. GIANNINI

      (1)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (2)  OL L 51, 2014 2 20, p. 1, su klaidų ištaisymais OL L 111, 2014 4 15, p. 96, OL L 124, 2014 4 25, p. 30 ir OL L 322, 2014 11 7, p. 1.


title: 1971 m. sausio 13 d. Komisijos Sprendimas dėl Jungtinio branduolinių tyrimų centro (JTC) reorganizavimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31971D0057

Oficialusis leidinys L 016 , 20/01/1971 p. 0014 - 0016 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0032  specialusis leidimas danų kalba: serija II tomas V p. 0014  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0032  specialusis leidimas anglų kalba: serija II tomas V p. 0014  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 01 tomas 1 p. 0128  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 12 tomas 1 p. 0150  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 12 tomas 1 p. 0150

		Komisijos Sprendimas1971 m. sausio 13 d.dėl Jungtinio branduolinių tyrimų centro (JTC) reorganizavimo(71/57/Euratomas)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos (Euratomo) steigimo sutartį, ypač į jos 8 straipsnį,atsižvelgdama į Europos Bendrijų jungtinės Tarybos ir jungtinės Komisijos steigimo sutartį, ypač į jos 16 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos darbo reglamentą, ypač į jo 27 straipsnį,atsižvelgdama į Mokslo ir technikos komiteto nuomonę,kadangi Jungtiniam tyrimų centrui reikia nustatyti jo funkcijas atitinkančias organizaciją ir galias,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisJungtinis tyrimų centras (JTC) sudaromas iš Komisijos įkurtų tyrimo institucijų, kurios vykdo Bendrijos tyrimų ir mokymo programas, ir reikalingų pagalbinių tarnybų.2 straipsnisAdministraciniai Jungtinio tyrimų centro organai yra šie:- Generalinis direktorius,- Bendras patariamasis komitetas,- Mokslo komitetas.3 straipsnisJungtiniam tyrimų centrui vadovauja Komisijos skiriamas Generalinis direktorius, pasirašant sutartį ne ilgesniam nei ketverių metų laikotarpiui, su galimybe ją pratęsti.Generalinio direktoriaus ir jam pavaldžių tarnybų darbo vietos turi būti Ispra įstaigoje.Generalinis direktorius turi imtis visų reikalingų priemonių, siekiant užtikrinti efektyvų JTC funkcionavimą, suderinamą su galiojančiais reglamentais ir jam deleguotomis galiomis. Pagal toliau aprašytas procedūras:- rengia ir teikia Komisijai JTC programų projektus, kuriuose nurodyti jų finansiniai aspektai,- šiam tikslui skirtų lėšų apimtyje derasi ir sudaro sutartis dėl tyrimų ir tai darydamas laikosi Komisijos pasiūlymu nustatytų tarifų taisyklių,- yra atsakingas už programų įgyvendinimą bei finansinį administravimą,- nustato vidinę JTC organizaciją, ypatingai atsižvelgdamas į funkcinio biudžeto reikalavimus,- vykdo jam skiriančios institucijos suteiktas galias remdamasis Pareigūnų tarnybos nuostatais ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygomis.4 straipsnis1. Sudaromas JTC Bendras patariamasis komitetas, sudarytas iš valstybių narių Vyriausybių paskirtų atstovų, kuris padės Generaliniam direktoriui; komitetas vykdo šiuo sprendimu paskirtas pareigas.Valstybių narių dalyvavimas reglamentuojamas 1970 m. gruodžio 17 d. Tarybos rezoliucija.Komitetas dviejų metų kadencijai išrenka vieną iš savo narių pirmininku. JTC Generalinis direktorius dalyvauja diskusijose, tačiau nebalsuoja.2. Bendro patariamojo komiteto posėdžius šaukia jo Pirmininkas; posėdis šaukiamas ir tuo atveju, jeigu to reikalauja JTC Generalinis direktorius arba trys komiteto nariai.Komiteto posėdžiai laikomi teisėtais, jeigu juose dalyvauja ne mažiau kaip du trečdaliai jo narių. Nuomonės patvirtinamos posėdyje dalyvaujančių narių balsų dauguma.3. Pirmininkas atsakingas už kiekvieno posėdžio protokolo parengimą; į jį turi būti įtrauktos pareikštos nuomonės ir, jeigu konsultuojamasi su Komitetu, išsakyti požiūriai. Šis protokolas perduodamas Komisijai ir Tarybai.5 straipsnisSudaromas JTC mokslo komitetas, kuris padės Generaliniam direktoriui.Mokslo komitetas sudaromas iš: iki dviejų trečdalių – departamentų pagrindinių vadovų ir projektų vadovų ir iki vieno trečdalio – mokslo ir technikos personalo narių, kuriuos šis personalas renka kaip savo atstovus.Generalinis direktorius tinkamai konsultuojasi su Mokslo komitetu visais mokslinio arba techninio pobūdžio klausimais, susijusiais su JTC veikla. Todėl komitetas turi dalyvauti programų projektų rengime.6 straipsnis1. Komisija teikia Generaliniam direktoriui bendrąsias gaires apie JTC programų sandarą atsižvelgiant į Tarybos priimtą bendrąją politiką.2. Dėl to Generalinis direktorius savarankiškai ir konsultuodamasis su Bendru patariamuoju komitetu rengia programų įvairioms JTC veiklos sritims projektus, o Komitetas pateikia savo nuomonę apie juos.3. Atsižvelgdama į bendrąją politiką ir finansinę Bendrijos situaciją Komisija nagrinėja programų projektus ir dėl jų Bendro patariamojo komiteto pateiktą nuomonę, kurie yra nustatyti pirmiau.Laikydamasi Sutarties nuostatų Komisija priima pasiūlymus ir pateikia juos Tarybai, papildydama Bendro patariamojo komiteto nuomone ir JTC Generalinio direktoriaus parengto programos projekto originalu, jeigu Komisija pakeitė šiuos projektus.7 straipsnis1. Generalinis direktorius atsakingas už tinkamą JTC nustatytų programų vykdymą. Jis vadovauja departamentų ir tarnybų veiklai ir ypač priima sprendimus dėl alternatyvių programos įgyvendinimo metodų.2. Jis pateikia Komisijai visą informaciją, kuri reikalinga rengiant ataskaitas, reikalaujamas pagal Euratomo sutarties 11 straipsnį.3. Generalinis direktorius prireikus užtikrina, kad kitos programos būtų deramai koordinuojamos ir būtų tarpusavyje susiję įgyvendinimo ir parengimo metu, ypač atsižvelgiant į JTC mokslinę ir pramoninę infrastruktūrą. Generalinis direktorius kas dvejus metus peržiūri programas.8 straipsnisGeneralinis direktorius tinkamai informuoja Bendrą patariamąjį komitetą apie Jungtinio tyrimų centro veiklą, pirmiausia dėl pagrindinių sudarytų sutarčių, personalo vadybos politikos, išsamaus Centro programos parengimo bei esminių jau patvirtintų programų pakeitimų. Atsižvelgdamas į šią informaciją, Bendras patariamasis komitetas gali Generaliniam direktoriui pateikti savo nuomonę.9 straipsnis1. Kiekvienais metais Generalinis direktorius sudaro programos įgyvendinimui reikalingų lėšų sąmatą įtraukimui į atitinkamą preliminaraus Bendrijų biudžeto projekto poziciją. Į šią sąmatą turi būti įtraukta pajamų ir išlaidų prognozė atsižvelgiant į JTC pagal sutartis atliktus darbus.6 straipsnis taikomas mutatis mutandis preliminaraus biudžeto projekto tyrimų veiklai parengimui.2. JTC išlaidos turi būti patvirtintos Generalinio direktoriaus: jis turi pasirašyti mokėjimo orderius ir kvitus; jis turi sudaryti sutartis ir patvirtinti lėšų pervedimą.3. Generalinis direktorius Komisijai pateikia ketvirtinę finansinę ataskaitą. Finansinių metų pabaigoje jis perduoda Komisijai pajamų ir išlaidų ataskaitą už finansinius metus.4. Komisija paskiria pareigūną, atsakingą už įsipareigojimų vykdymą ir leidimus išlaidoms bei pajamų priežiūrą.5. Komisija paskiria apskaitos pareigūną, atsakingą už išlaidų apmokėjimą bei pajamų gavimą, apskaitos vedimą bei lėšų ir vertybinių popierių saugojimą.10 straipsnis1. Generalinis direktorius personalo atžvilgiu turi tokias galias, kokios suteiktos skiriančiajai institucijai, išskyrus nurodytas Tarnybos nuostatų 90 ir 91 straipsnyje, kurios priklauso Komisijos prerogatyvai.2. Tačiau A1 ir A2 lygio pareigūnų ir kitų tarnautojų atžvilgiu Tarnybos nuostatų 29, 49, 50 ir 51 straipsniuose ir IV antraštinėje dalyje numatytas galias Generalinio direktoriaus pasiūlymu vykdo Komisija.3. Generalinis direktorius Komisijos vardu imasi visų priemonių, reikalingų norint užtikrinti asmenų ir įrenginių, už kuriuos jis yra atsakingas, saugumą.11 straipsnis1. Generalinis direktorius užtikrina, kad Komisijos ir JTC tarnybos keistųsi informacija. Šiuo tikslu jis periodiškai turi sukviesti:- Komisijos tarnybų, kurios yra susiję su JTC veikla, generalinius direktorius arba direktorius,- JTC departamentų atstovus,- JTC personalo atstovus.2. Po konsultacijų su JTC personalu ir gavęs Bendro patariamojo komiteto nuomonę Generalinis direktorius nustato vidines JTC organizacijos taisykles.3. Nepažeidžiant Tarnybos nuostatų reikalavimų, taisyklėse pirmiausia turi būti numatytas atstovaujančių personalo organizacijų kūrimas JTC lygmenyje ir, prireikus, kiekvienam padaliniui, taip pat nustatytos sąlygos, kuriomis šios organizacijos gali dalyvauti formuluojant ir įgyvendinant JTC bendrąją personalo politiką.12 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 1971 m. sausio 13 d.Komisijos varduFranco M. MalfattiPirmininkas--------------------------------------------------


title: 2017 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2017/1683 dėl Europos vaistų agentūros 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
29.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/256

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2017/1683
   2017 m. balandžio 27 d.
   dėl Europos vaistų agentūros 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos vaistų agentūros 2015 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos vaistų agentūros 2015 finansinių metų metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymu (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2015 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2017 m. vasario 21 d. rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad agentūra įvykdė 2015 finansinių metų biudžetą (05873/2017 – C8-0055/2017),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 726/2004, nustatantį Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantį Europos vaistų agentūrą (4), ypač į jo 68 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 208 straipsnyje (5), ypač į jo 108 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir IV priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A8-0084/2017),

               1.

               pritaria Europos vaistų agentūros 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos vaistų agentūros vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Antonio TAJANI

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 449, 2016 12 1, p. 123.

      (2)  Žr. 1 išnašą.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 136, 2004 4 30, p. 1.

      (5)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.


title: 2009 m. gruodžio 1 d. Europolo valdybos sprendimas, kuriuo susitariama dėl Europolo nustatytų sąlygų ir procedūrų, taikomų koreguojant sumas, nurodytas 1999 m. lapkričio 16 d. Europolo valdybos sprendimo dėl Europolui skirtų mokesčių, kuriais apmokestinama Europolo personalo alga ir tarnybinės pajamos, priedėlyje

text:
22.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 339/58

      EUROPOLO VALDYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. gruodžio 1 d.
   kuriuo susitariama dėl Europolo nustatytų sąlygų ir procedūrų, taikomų koreguojant sumas, nurodytas 1999 m. lapkričio 16 d. Europolo valdybos sprendimo dėl Europolui skirtų mokesčių, kuriais apmokestinama Europolo personalo alga ir tarnybinės pajamos, priedėlyje
   (2009/999/ES)
   EUROPOLO VALDYBA,
   atsižvelgdama į Protokolą, sudarytą remiantis Europos Sąjungos sutarties K.3 straipsniu ir Europolo konvencijos 41 straipsnio 3 dalimi dėl Europolo, jo organų narių, direktoriaus pavaduotojų ir darbuotojų privilegijų ir imunitetų (1), o ypač į jo 10 straipsnį,
   kadangi:

               1.

               2009 m. lapkričio 30 d. Taryba nusprendė nuo 2008 m. liepos 1 d. atgaline data 1,2 % pakoreguoti Europolo pareigūnų atlyginimus ir tarnybines pajamas.

               2.

               2009 m. gegužės 13 d. valdyba nusprendė padidinti 1999 m. lapkričio 16 d. (2) valdybos sprendimo priedėlio 4 straipsnyje paminėtas sumas tuo pačiu procentiniu dydžiu nuo tos pačios dienos, kaip nustatyta 1 punkte paminėtame Tarybos sprendime.

               3.

               Pagal tą patį valdybos sprendimą tokiu būdu nustatytos vertės turi būti paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Nuo 2008 m. liepos 1 d.:

               1.

               1999 m. lapkričio 16 d. Europolo valdybos sprendimo priedėlio 4 straipsnio pirmajame sakinyje paminėta vertė pakeičiama 117,00 EUR suma.

               2.

               1999 m. lapkričio 16 d. Europolo valdybos sprendimo priedėlio 4 straipsnyje pateiktoje lentelėje išvardytos vertės, išreikštos euro vienetais, pakeičiamos taip:

                           8 % sumoms nuo 117,00 EUR iki 2 060,89 EUR

                           10 % sumoms nuo 2 060,90 EUR iki 2 838,56 EUR

                           12,5 % sumoms nuo 2 838,57 EUR iki 3 253,13 EUR

                           15 % sumoms nuo 3 253,14 EUR iki 3 694,43 EUR

                           17,5 % sumoms nuo 3 694,44 EUR iki 4 109,04 EUR

                           20 % sumoms nuo 4 109,05 EUR iki 4 510,91 EUR

                           22,5 % sumoms nuo 4 510,92 EUR iki 4 925,50 EUR

                           25 % sumoms nuo 4 925,51 EUR iki 5 327,38 EUR

                           27,5 % sumoms nuo 5 327,39 EUR iki 5 741,96 EUR

                           30 % sumoms nuo 5 741,97 EUR iki 6 143,84 EUR

                           32,5 % sumoms nuo 6 143,85 EUR iki 6 558,43 EUR

                           35 % sumoms nuo 6 558,44 EUR iki 6 960,94 EUR

                           40 % sumoms nuo 6 960,95 EUR iki 7 375,55 EUR

                           45 % sumoms virš 7 375,56 EUR

         2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo priėmimo dienos.

      Priimta Hagoje 2009 m. gruodžio 1 d.

            Valdybos vardu

         S. CLERTON

            Pirmininkas

      (1)  OL C 221, 1997 7 19, p. 2.

      (2)  OL C 65, 2001 2 28, p. 8.