title: 2017 m. gegužės 29 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/2337 dėl pagal Pieno ir riebalų įstatymą taikytų valstybės pagalbos priemonių SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), skirtų techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487)

text:
19.12.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 339/50

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2017/2337
   2017 m. gegužės 29 d.
   dėl pagal Pieno ir riebalų įstatymą taikytų valstybės pagalbos priemonių SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), skirtų techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti

         (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3487)

   (Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą (1),
   paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytas nuostatas ir atsižvelgdama į jų pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2011 m. lapkričio 28 d. ir 2012 m. vasario 27 d. raštais Europos Komisija (toliau – Komisija) paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos dėl 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje metinės ataskaitos, kurią Vokietija pateikė pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 (2) 21 straipsnio 1 dalį (dabar – Tarybos reglamento (ES) 2015/1589 (3) 26 straipsnio 1 dalis). Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2012 m. sausio 16 d. ir balandžio 27 d. raštais. Iš Vokietijos atsakymų paaiškėjo, kad Vokietija savo pieno sektoriui pagal 1952 m. Įstatymą dėl prekybos pienu, pieno produktais ir riebalais (Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten, toliau – Pieno ir riebalų įstatymas, arba MFG) suteikė finansinę paramą.

               (2)

               2012 m. spalio 2 d. raštu Komisija Vokietijai pranešė, kad atitinkamos priemonės užregistruotos kaip pagalba Nr. SA.35484 (2012/NN), apie kurią nepranešta. 2012 m. lapkričio 16 d. ir 2013 m. vasario 7, 8, 11, 13, 14, 15 ir 19 d., kovo 21 d., balandžio 8 d., gegužės 28 d., birželio 10 ir 25 d. bei liepos 2 d. raštais Vokietija pateikė papildomos informacijos.

               (3)

               2013 m. liepos 17 d. raštu (C(2013) 4457 final) (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) Komisija informavo Vokietiją apie sprendimą pradėti procedūrą dėl šios pagalbos pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį. Tirdama dalinių priemonių suderinamumą su vidaus rinka, Komisija išskyrė du laikotarpius:

                           1.

                           2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpį,

                           2.

                           laikotarpį nuo 2007 m. sausio 1 d.

               (4)

               Komisija sprendime pradėti procedūrą konstatavo, kad didelė dalis dalinių priemonių, įgyvendintų remiantis MGF, nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį arba nepatenka į taisyklių dėl valstybės pagalbos taikymo sritį.

               (5)

               Taip pat Komisija konstatavo, kad kitos dalinės priemonės, įgyvendintos 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu ar laikotarpiu nuo 2007 m. sausio 1 d. arba abiem šiais laikotarpiais, yra suderinamos su vidaus rinka.

               (6)

               Dėl visų kitų dalinių priemonių, įskaitant šiame sprendime nagrinėjamas dalines priemones, skirtas techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, suderinamumo su vidaus rinka Komisija sprendime pradėti procedūrą suabejojo.

               (7)

               Sprendime pradėti procedūrą buvo aptikta keletas netikslumų, bet jie ištaisyti 2013 m. gruodžio 16 d. raštu, pateiktu Vokietijos valdžios institucijoms.

               (8)

               Pataisytas sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (4). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis per vieną mėnesį pateikti savo pastabas.

               (9)

               2013 m. rugsėjo 20 d. raštu Vokietija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą.

               (10)

               Komisija gavo iš viso 19 suinteresuotųjų šalių pastabas. Viena jų, nurodžiusi pagrįstas priežastis, paprašė Komisijos neatskleisti jos tapatybės. Iš viso dešimties suinteresuotųjų šalių, tačiau ne paskutiniosios minėtos šalies, pastabos buvo susijusios su įgyvendintomis dalinėmis pagalbos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti arba kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti.

               (11)

               Šios pastabos buvo persiųstos Vokietijai kartu su 2014 m. vasario 27 d., kovo 3 d. ir spalio 3 d. raštais.

               (12)

               2014 m. kovo 21 d. raštu Vokietija informavo Komisiją, kad nepateiks pastabų dėl pirmiau minėtų suinteresuotųjų šalių pastabų.

               (13)

               2014 m. kovo 31 d. raštu Vokietija pateikė Komisijai Bavarijos federacinės žemės pastabas dėl suinteresuotosios šalies, kurios tapatybė neatskleista (žr. 10 konstatuojamąją dalį), pastabų.

               (14)

               Vokietija iš pradžių nepateikė savo pastabų dėl 2014 m. vasario mėn. suinteresuotųjų šalių pateiktų pastabų. 2014 m. gruodžio 3 d. Vokietija pateikė pastabas dėl papildomų 2014 m. liepos 8 d. pastabų.

               (15)

               2014 m. lapkričio 13 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija atsakė į Komisijos klausimus 2015 m. vasario 27 d. raštu.

               (16)

               2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija (Bundesministerium für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft) pateikė papildomos informacijos apie dalinę priemonę RP 2.

               (17)

               2016 m. lapkričio 15 d. raštu Komisija dar kartą paprašė Vokietijos pateikti papildomos informacijos. Vokietija, paprašiusi pratęsti atsakymo terminą (Komisija prašymą patenkino), į Komisijos klausimus atsakė 2017 m. sausio 13 d. raštu.

         2.   PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS IR VOKIETIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

               (18)

               Toliau pateiktame apraše apibūdintos pagal MFG įgyvendintos dalinės pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti ir kokybiškų žemės ūkio produktų gamybai ir prekybai jais skatinti, dėl kurių suderinamumo su vidaus rinka Komisija suabejojo. Konkrečiai kalbama apie šias dalines priemones (toliau tekste atskiros dalinės priemonės nurodytos tokia pat eilės tvarka, kaip sprendimo pradėti procedūrą priede): BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10 (techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu); RP 2 (techninė parama laikotarpiu nuo 2007 m.); BW 10, BW 11, NI 1 ir TH5 (kokybiškų produktų gamyba ir prekyba jais 2001–2006 m. laikotarpiu).

      Teisinis pagrindas

               (19)

               MFG yra federalinis įstatymas, kuris įsigaliojo 1952 m. ir nuo tada daug kartų buvo iš dalies keistas (5). Tai neribotą laiką galiojantis pagrindų įstatymas, kuriuo remiantis įgyvendinamos nagrinėjamos pagalbos priemonės.

               (20)

               Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalį Vokietijos federacinėms žemėms leidžiama iš pieninių rinkti pieno mokestį pagal superkamo pieno kiekį. Remiantis Vokietijos pateikta informacija, šia teise pasinaudojo devynios (iš 16) federacinių žemių: Badenas-Viurtembergas, Bavarija, Brandenburgas, Hesenas, Žemutinė Saksonija, Šiaurės Reinas-Vestfalija, Reino kraštas-Pfalcas, Saro kraštas ir Tiuringija. Žemių renkamas pieno mokestis yra ne didesnis kaip 0,0015 EUR už kilogramą pieno.

               (21)

               Vokietija įrodė, kad renkamas pieno mokestis netaikomas importuojamiems gaminiams, tačiau gali būti taikomas eksportuojamiems gaminiams.

               (22)

               Pagal MFG 22 straipsnio 2 dalį iš pieno mokesčio gaunamas pajamas galima naudoti tik siekiant šių tikslų:

                           1)

                           gerinti ir išlaikyti kokybę pagal tam tikras įgyvendinimo taisykles;

                           2)

                           gerinti higieną melžiant, taip pat tiekiant, perdirbant ir parduodant pieną ir jo gaminius;

                           3)

                           registruoti primilžį;

                           4)

                           konsultuoti veiklos vykdytojus pieno pramonės klausimais ir rengti nuolatinius jaunų darbuotojų mokymus;

                           5)

                           vykdyti reklamos kampanijas, siekiant didinti pieno ir jo gaminių vartojimą;

                           6)

                           vykdyti pagal MFG pavestas užduotis.

               (23)

               MFG 22 straipsnio 2a dalyje numatoma, kad, nukrypstant nuo 2 dalies, pagal 1 dalį gaunamas pajamas galima naudoti ir siekiant:

                           1)

                           mažinti dėl struktūrinių priežasčių padidėjusias surinkimo išlaidas tiekiant pieną ir grietinėlę iš gamintojo pieninei;

                           2)

                           mažinti padidėjusias transporto išlaidas pieną iš vienų pieninių tiekiant kitoms, jei toks tiekimas būtinas siekiant užtikrinti vartotojų aprūpinimą geriamuoju pienu vietovėse, kuriose pienu paprastai aprūpina pieninės, kurioms šiuo atveju jis tiekiamas;

                           3)

                           gerinti kokybę centralizuoto pieno produktų pardavimo vietose.

               (24)

               MFG 22 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad įmokos ir rinkliavos, kurias pieninės arba jų asociacijos moka 2 dalyje nurodytais tikslais pieno sektoriaus organizacijoms, gali būti visiškai ar iš dalies kompensuojamos iš pieno mokesčio pajamų.

               (25)

               MFG yra pagrindų įstatymas, o federacinių žemių pagal MFG priimamos įgyvendinimo taisyklės yra faktinis teisinis nagrinėjamų priemonių pagrindas.

      Finansavimas

               (26)

               2017 m. sausio 13 d. raštu Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų ir kad nebuvo naudojamos jokios papildomos žemių biudžetų lėšos.

         2.1.   Pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti

               (27)

               Badeno-Viurtembergo, Bavarijos, Brandenburgo, Heseno, Žemutinės Saksonijos, Šiaurės Reino-Vestfalijos, Reino krašto-Pfalco, Saro krašto ir Tiuringijos federacinės žemės 2001–2006 m. laikotarpiu finansiškai rėmė techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonių taikymą (dalinės priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10).

               (28)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė nuo 2007 m. teikė finansinę paramą techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimo priemonei (RP 2).

               (29)

               2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 23,7 mln. EUR biudžeto lėšų.

               (30)

               Finansinė parama teikiama bendro pobūdžio informavimo priemonėms, kurios naudingos visoms pieno sektoriuje veikiančioms įmonėms. Šios priemonės iš esmės susijusios su pieno ir pieno produktų vartojimu ir apsiriboja tik informacijos apie objektyvias pieno savybes teikimu, neapima jokių subjektyvių teiginių apie tam tikrų vienos ar kelių bendrovių produktų privalumus ir nesusijusios su reklamos priemonėmis. Finansuojamos tik bendrosios priemonės, kurios vienodai naudingos visiems pieno sektoriaus gamintojams. Konkretūs gamintojai arba pieno kilmė neįvardijama. Tiesioginė parama perdirbimo ir prekybos įmonėms neskiriama (išskyrus priemonę RP 2).

               (31)

               Jei nenurodyta kitaip, pagalbos intensyvumas siekia iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų.

      Techninė parama 2001–2006 m. laikotarpiu

      BY 3

               (32)

               Bavarijos federacinė žemė teikė finansinę paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai apie pieno gamybą rinkti, taip pat bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie pieno gamybą ūkiuose) skelbti ir teikti. Buvo skirta pagalba ir mokslo žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (leidiniuose ir paskaitose), taip pat informacijos apie kokybės sistemas, kuri buvo pateikiama Bavarijos pieno gamintojams ir suinteresuotiesiems asmenims, rengimo išlaidoms padengti. Priemonę įgyvendino Pieno gamintojų sąjunga (Verband der Milcherzeuger e.V., toliau – VMB).

               (33)

               2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime (6) Vokietija tvirtino, kad po papildomo patikrinimo nuspręsta, jog priemonė BY 3 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nesuteikė jokių konkrečių pranašumų atskiroms įmonėms. NET jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka.

               (34)

               Be to, atitinkamos priemonės yra suderinamos su vidaus rinka, neatsižvelgiant į įrodymus, kad lėšos naudojamos naujų metodų sklaidai. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies e punkte (7) ir 2007–2013 m. gairėse (8) šis reikalavimas (naujų metodų sklaida) nenurodytas. Svarbu tai, kad skleidžiamos mokslo žinios. Šis kriterijus taip pat taikytinas 2000–2006 m. laikotarpiui, nes tuo metu nebuvo jokių aplinkybių, dėl kurių būtų reikalingi griežtesni kriterijai.

               (35)

               Vokietija tvirtina, kad priemonė nėra susieta su tam tikromis grupėmis, t. y. remiamas apskritai visas pieno sektorius, ir kad per trejus metus vienam pagalbos gavėjui buvo skirta ne daugiau kaip 100 000 EUR.

               (36)

               Vokietijos valdžios institucijų teigimu, pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo „ūkininkai, gamintojų grupės, suinteresuotieji asmenys ir MVĮ“.

               (37)

               2015 m. vasario 27 d. Vokietijos valdžios institucijų pranešime nurodyta, kad 2001–2006 m. laikotarpiu metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 buvo 471 986–518 057 EUR. Atsižvelgiant į tai, kad tuo laikotarpiu pieno gamintojų ir pieno įmonių skaičius buvo 47 287–56 755, vienam naudos gavėjui (pieno tiekėjams ir pieno bendrovėms) per metus skirta suma buvo 9,13–10,46 EUR.

      BY 10

               (38)

               Bavarija teikė finansinę paramą Kempteno pieno pramonės mokslinių tyrimų centrui (Milchwirtschaftliche Untersuchungs- und Versuchsanstalt (MUVA) Kempten, toliau – MUVA), skirtą įvairių subjektų (mokslinių tyrimų institutų, valdžios institucijų) keitimuisi informacija apie pieną kaip žaliavą.

               (39)

               2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (9), jog priemonė BY 10 nebuvo valstybės pagalba, nes ji nebuvo skirta MUVA žinioms perduoti pieno gamintojams arba pieninėms. Vis dėlto, jei ji būtų laikoma pagalba, esamoms pagalbos priemonėms galiotų tęstinumo principas. Taip pat buvo nurodyta, kad tokiu atveju pagalba būtų suderinama su vidaus rinka.

               (40)

               Tame pačiame pranešime (10) Vokietija teigė, kad pagalbos gavėjai įgyvendinant priemonę daugiausia buvo valdžios institucijos.

               (41)

               Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės išlaidos priemonėms BY 3 ir BY 10 siekia 471 986–518 057 EUR (žr. 37 konstatuojamąją dalį).

      BW 4

               (42)

               Badeno-Viurtembergo federacinė žemė teikė finansinę paramą bendrajai ryšių su visuomene veiklai ir vartotojų informavimo apie pieną ir pieno gaminius veiklai. Ši priemonė, be kita ko, apėmė:

                           a)

                           informaciją vartotojams apie pieno gaminių maistinę vertę ir bendrąsias savybes;

                           b)

                           bendrąją informaciją apie pieno ir pieno gaminių ženklinimo taisykles arba kokybės charakteristikas;

                           c)

                           pranešėjų skyrimą arba informacinių stendų pirmiau nurodytais klausimais rengimą vartotojams skirtiems renginiams (Tarptautinė pieno diena);

                           d)

                           mokymų ir mokslinių konferencijų, susijusių su pienu ir pieno gaminiais, rengimą arba dalyvavimą juose;

                           e)

                           renginių organizavimą ir pieno sektoriaus pristatymą mugėse (svarbiausia žemės ūkio šventė Landwirtschaftliches Hauptfest).

               (43)

               Priemonės įgyvendinimą koordinavo Badeno-Viurtembergo pieno sektoriaus asociacija (Milchwirtschaftlicher Verein Baden-Württemberg, toliau – MVBW). Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati MVBW arba jos įgaliotos trečiosios šalys.

               (44)

               Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (11) Vokietija toliau laikėsi nuomonės, kad ši priemonė nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas.

               (45)

               Papildomai nurodoma (12), kad priemonės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš esmės gali būti laikomos priemonėmis, skirtomis techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui (13) (toliau – 2000–2006 m. gairės) 14.1 punktą. Šios priemonės buvo skirtos plačiai naujausių mokslo žinių apie pieno ir pieno gaminių savybes sklaidai.

               (46)

               Vokietija tvirtina, kad priemonės, skirtos bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Suteiktos pagalbos dydis nesiekė 14.3 punkte, pagal kurį pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus, nurodytos ribos.

      BB 1

               (47)

               Brandenburgo federacinė žemė, įgyvendindama higienos sąlygų gerinimo priemonę, teikė pagalbą mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidoms padengti. Šioje veikloje daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui, taip pat veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei. Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo žemės kontrolės sąjungai (Landeskontrollverband Brandenburg e. V., toliau – LKVB). Pagalbos lėšomis buvo padengiama ne daugiau kaip 60 % tinkamų finansuoti išlaidų.

               (48)

               2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime Vokietija tvirtino (14), kad 2001–2006 m. laikotarpiu higienos sąlygų gerinimo priemonė buvo suderinama su vidaus rinka. Konsultavimo paslaugos buvo prieinamos visiems Brandenburgo pieno gamintojams, o ne tik konkrečioms grupėms. Atskiroms įmonėms pagalba teikiama nebuvo. Priemonė priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairių 13.2 punkto trečioje įtraukoje (išlaidų, susijusių su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo sistemas, dengimas).

               (49)

               2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietijos valdžios institucijos pakartojo, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi federacinės žemės pieno gamintojai. Vokietija teigia, kad suteikiant subsidijas, kurios buvo skiriamos kaip finansavimo dalis, vienam ūkiui tekusi fiksuota suma išsamioms konsultacijoms siekė 161,19 EUR, o specialioms konsultacijoms – 144,62 EUR. Taigi pagalbos dydis negalėjo viršyti 100 000 EUR vienam ūkiui per trejus metus. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, nurodyti 2006 m. skirtų sumų dydžiai, tačiau kitais metais sumos buvo panašaus dydžio. Be to, Vokietija tvirtina, kad galutiniai pagalbos gavėjai (pieno ūkiai ir gamintojai) buvo MVĮ.

      BB 3

               (50)

               Brandenburgo žemė iki 2007 m. pabaigos rėmė informacijos ekonomikos klausimais teikimą, taip pat naujos informacijos ir žinių pieno sektoriaus klausimais, susijusiais su pieno sektoriaus teisės aktais, pieno politika, primilžiu ir pieno kokybe, gyvulių šėrimu ir laikymu, subsidijavimu, gyvūnų apsauga nuo ligų ir kt., sklaidą. Nebuvo teikiamos individualios konsultacijos ir nebuvo vykdomi atskirų asmenų mokymai. Įgyvendinimas buvo pavestas Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Brandenburg-Berlin е. V., toliau – LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija Landesbauernverband Brandenburg e. V., toliau – LBV).

               (51)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (15) toliau laikosi nuomonės, kad minima priemonė suderinama su vidaus rinka. Ji priskirtina prie priemonių, numatytų 2000–2006 m. gairėse, ir laikytina technine parama pagal jų 14.1 punktą. Ją įgyvendinant siekta didinti veiksmingumą ir profesionalumą Bendrijos žemės ūkyje ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo.

               (52)

               LVMB surengti žemės melžimo ir kokybės konkursai priskirtini veiklai, numatytai 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje „Konkursų organizavimas“.

               (53)

               2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija teigia, kad konkursuose dalyvavusios Brandenburgo įmonės buvo apdovanotos per Tarptautinę žaliąją savaitę ir taip tapo žinomos plačiajai visuomenei. Tam 2006 m. per LVMB buvo panaudota maždaug 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (16).

               (54)

               Įgyvendinant LBV projektą „Pieno gamintojų konsultavimas“, LBV pranešėjai teikė konsultacijas pienininkystės temomis visiems pieno sektoriaus subjektams. Siekiant paremti projektą, finansavimas buvo skiriamas kaip finansavimo dalis iš pieno mokesčio pajamų. Remiantis pateiktais dokumentais, 2006 m. LBV šiam tikslui buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų. Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais.

               (55)

               Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybę dalyvauti minėtuose profesionalų konkursuose turėjo visi atitinkamoje teritorijoje veikiantys pieno sektoriaus subjektai. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

      HE 2

               (56)

               Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (Landesvereinigung für Milch und Milcherzeugnisse Hessen e. V., toliau – LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę, LVMH inovacijų darbo grupė skleidė mokslinę informaciją specializuotuose straipsniuose ir rengė mokymo kursus. Ši veikla apėmė informacijos rinkimą ir apibendrinimą, žinių sklaidą skelbiant mokslinius straipsnius ir rengiant mokymus ūkininkams bei žemės ūkio darbuotojams.

               (57)

               Vokietija teigia, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis (17). Todėl teikiamos pagalbos didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 % tiksliai aprašytos veiklos, visų pirma mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos galėjo apimti faktines mokymo programos įgyvendinimo išlaidas, dalyvių kelionės ir gyvenimo išlaidas ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas. Šiuo atveju buvo rengiami ūkininkų mokymai pirmiau minėtais klausimais, taigi buvo įvykdyti 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto reikalavimai.

               (58)

               Taip pat įvykdytos 14.2 punkto sąlygos, nes dalyvauti mokymuose galėjo visi konkrečioje vietovėje veiklą vykdantys fiziniai ir juridiniai asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus. Kadangi per trejus metus suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma buvo maždaug 125 EUR, nustatyta didžiausia 100 000 EUR pagalbos suma nebuvo viršyta (14.3 punktas).

      HE 3

               (59)

               Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą ryšių su visuomene veiklai, kuria buvo siekiama šviesti vartotojus apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes. LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurie nebuvo skirti konkrečioms įmonėms), rengė skrajutes, brošiūras, dalijamąją medžiagą, receptus ar plakatus apie pieno gamybą ir pieno bei pieno gaminių perdirbimą.

               (60)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (18) nurodė, kad priemonė HE 3 nelaikytina valstybės pagalba, nes jai nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonė būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka.

               (61)

               Jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonė būtų laikoma valstybės pagalba, ji bet kuriuo atveju būtų vertintina kaip atitinkanti tuometinę sprendimų priėmimo praktiką ir dėl to iš esmės laikytina teisėta. Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą gali būti patvirtinta pagalba, skirta iki 100 % išlaidų padengti. Faktinis skirtų subsidijų dydis buvo daug mažesnis nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas). 2001–2006 m. Hesene veiklą vykdė maždaug 6 000 pieninių galvijų augintojų, taigi aptariamu laikotarpiu vienam pagalbos gavėjui suteiktos pagalbos suma siekė maždaug 170 EUR.

      HE 9

               (62)

               Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“. Šia priemone buvo siekiama kelti jaunųjų pieninių galvijų augintojų kvalifikaciją. Pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos apėmė faktines programos įgyvendinimo, dalyvių kelionės bei apgyvendinimo ir ūkininkų ar ūkio darbuotojų pavadavimo šiems išvykus paslaugų išlaidas.

               (63)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (19) teigė, kad poveikis konkurencijos sąlygoms buvo nedidelis. Todėl tokios teikiamos pagalbos tiksliai aprašytos veiklos, ypač mokymo ir kvalifikacijos kėlimo, išlaidoms padengti didžiausia leidžiama norma galėjo siekti 100 %. Apibūdintą priemonę galima priskirti priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte, nes ji susijusi su tame punkte aprašyta mokymo ir lavinimo veikla.

               (64)

               Priemonė buvo susijusi su klasikiniu tęstiniu mokymu pieno sektoriuje, kuris iš esmės buvo prieinamas visiems gamintojams ir todėl atitiko 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto reikalavimus. Tokiais atvejais leidžiama pagalba, kuria padengiama 100 % išlaidų. Bendra pagalbai skirta suma 2001–2006 m. laikotarpiu siekė maždaug 35 000 EUR ir buvo gerokai mažesnė nei nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas).

      NI 5

               (65)

               Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Niedersachsen e. V., toliau – LVMN) – dalyvavimui mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma. Šiuo atveju buvo suteikta pagalba išlaidoms, susijusioms su parodos patalpų nuomos mokesčiais ir įrengimu, taip pat informacijos apie pieną ir pieno gaminius, įskaitant jų maistinę vertę ir vartojimo galimybes bei pieno gamybą Žemutinėje Saksonijoje, sklaida (brošiūros, receptai ir t. t.), padengti. Veiklos pagal priemonę įgyvendinimą koordinavo LVMN. Techninį priemonės įgyvendinimą atliko pati asociacija arba jos įgaliotos trečiosios šalys.

               (66)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (20) teigė, kad priemonė priskirtina priemonėms, numatytoms 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Iš esmės pagal šią priemonę buvo teikiama finansinė pagalba LVMN mugės stendui įrengti. Taigi, Vokietijos valdžios institucijų nuomone, šiuo atveju tai yra leidžiama pagalba, kuri neprieštarauja Bendrijos teisei, jei kartu vykdomos 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos.

               (67)

               Žemutinės Saksonijos valdžios institucijų nuomone, susiję reikalavimai įvykdyti, nes parengus bendrą stendą priemonė buvo naudinga visiems pieno gamintojams (2001–2006 m. šią veiklą vykdė vidutiniškai 17 500 įmonių). Taip buvo užtikrinta, kad, viena vertus, priemone galėtų pasinaudoti visi pieno gamintojai (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas), kita vertus, kad suteiktos pagalbos suma neviršytų 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį (2000–2006 m. gairių 14.3 punktas).

      NI 6 (2001–2003 m.)

               (68)

               Be to, Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų dalyvavimui mugėse. Vokietija tvirtino, kad 2001–2006 m. suteikta parama atitiko 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto sąlygas. Nuo 2003 m. lapkričio 26 d. priemonė buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003, galiojusia iki 2008 m. gruodžio 31 d., o pagalbos intensyvumas buvo ne didesnis kaip 50 % arba didžiausia pagalbos suma neviršijo 70 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį.

               (69)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (21) nurodė, kad priemonė apėmė tik pagalbą perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonių (pieninių) dalyvavimui mugėse ir parodose. Taigi vertinant šią priemonę turi būti remiamasi ne 14.1 punkto penkta įtrauka (kaip daroma Komisijos sprendime pradėti procedūrą), bet 14.1 punkto ketvirta įtrauka. Remiantis tuo, pagalba turėtų būti laikoma suderinama su vidaus rinka ir 2001–2003 m. laikotarpiu.

               (70)

               Savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose Vokietijos valdžios institucijos patikina, kad aptariamu laikotarpiu (2002 m. sausio 1 d. – 2003 m. lapkričio 26 d.) (22) priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno gaminių perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje.

               (71)

               Tose pačiose pastabose nurodyta, kad pagal šią priemonę teiktos pagalbos intensyvumas neviršijo 48 %. Nagrinėjamuoju laikotarpiu pagal aptariamą priemonę tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Pasak Vokietijos valdžios institucijų, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl svarstomas šios individualios pagalbos susigrąžinimo klausimas.

      NI 7

               (72)

               Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą vartotojų bendrojo informavimo apie pieną kaip maisto produktą veiklai. Išmokų gavėja buvo LVMN, kurios pavedimu buvo rengiama informacinė medžiaga.

               (73)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (23) nurodė, kad priemonė, susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla, nelaikytina valstybės pagalba, nes šiai priemonei nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas.

               (74)

               Vokietija tvirtino (24), kad priemonė iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių dalykinius reikalavimus ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą, nes buvo susijusi su bendra naujausių mokslinių žinių ir bendrosios informacijos apie pieno ir pieno produktų savybes sklaida.

               (75)

               Pasak Vokietijos, visa priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos.

               (76)

               Vokietijos teigimu, suteiktos pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma. Turint omenyje, kad minėtu laikotarpiu Žemutinėje Saksonijoje veiklą vykdė maždaug 17 500 pieno gamintojų ir priemonei NI 7 buvo skirta iš viso apie 6,9 mln. EUR, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui tekusi pagalbos suma siekė maždaug 395 EUR.

      NW 4 ir NW 5

               (77)

               Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Naudos gavėjai buvo Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V., toliau – LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijos.

               (78)

               Be to, Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5).

               (79)

               Buvo suteikta pagalba renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidoms padengti. Pagalbos intensyvumas neviršijo 30 %.

               (80)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (25) nurodė, kad priemonėms NW 4 ir NW 5 nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas, nes jos buvo skirtos plačiajai visuomenei. Todėl šios priemonės negalėtų būti laikomos technine parama. Be to, abiem priemonėms nėra būdingas galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas.

               (81)

               Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad bendros metinės priemonės NW 4 išlaidos 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 335 200–497 800 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui per metus tekusios pagalbos suma siekė maždaug 33,52–49,78 EUR. NW5 priemonės metinės išlaidos sudarė 14 000 EUR, t. y. 1,4 EUR vienam pagalbos gavėjui per metus.

      NW 6

               (82)

               Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą atitinkamų duomenų rinkimo, prisidėjusio prie rinkos skaidrumo didinimo, veiklai. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos pienininkystės asociacijos LVMNRW faktinės atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo išlaidos. Rezultatai buvo skelbiami kaip pranešimai bei rinkos ataskaitos ir nemokamai prieinami visiems. Jie prisidėjo prie rinkos skaidrumo didinimo ir buvo skirti faktinės bei mokslinės informacijos sklaidai ir keitimuisi žiniomis tarp pieno sektoriaus įmonių.

               (83)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (26) nurodė, kad šiai priemonei nėra būdingas atrankinis taikymas pagal veiklos sritį arba geografinę teritoriją. Taip pat buvo tvirtinama, kad laikomasi Bendrijos gairėse numatytų suderinamumo reikalavimų.

               (84)

               Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai, gamintojų grupės ir visos pieno sektoriaus (27) suinteresuotosios šalys.

               (85)

               Vokietija savo 2015 m. vasario 27 d. pastabose nurodo, kad metinės išlaidos priemonei NW 6 2001–2006 m. laikotarpiu siekė 139 400–155 900 EUR. Tuo laikotarpiu veiklą vykdė apie 10 000 pieninių galvijų augintojų, taigi vienam gavėjui tekusi pagalbos suma per metus buvo maždaug 13,94–15,59 EUR.

      RP 1 ir SL 2

               (86)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą vartotojų informavimui, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie gaminius, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidai. Tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomi dalyvavimo mugėse ir parodose mokesčiai, dalyvių kelionių, publikavimo išlaidos, parodų patalpų nuomos mokesčiai, išlaidos simboliniams konkursų prizams, kurių vertė neviršija 250 EUR už vieną prizą vienam laimėtojui.

               (87)

               Parama nebuvo teikiama reklamos (28) priemonėms arba priemonėms, skirtoms tam tikrų įmonių produktams. Su priemone susijusią veiklą koordinavo ir jos techninį įgyvendinimą atliko Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (Milchwirtschaftliche Arbeitsgemeinschaft Rheinland-Pfalz e. V., toliau – MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft des Saarlandes e. V., toliau – LVMS).

               (88)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (29) teigė, kad šios priemonės nelaikytinos valstybės pagalba, nes joms nėra būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikrų prekių gamybos palaikymas. Vokietijos nuomone, priemonės buvo susijusios tik su vartotojų švietimo veikla. Vokietija taip pat nurodė, kad net jei priemonės būtų pagalba, ji būtų suderinama su vidaus rinka. Bendrijos gairių 8 skirsnyje dėl valstybės pagalbos žemės ūkio produktų reklamai konkretizuojamos priemonės, priskiriamos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje, kaip apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje.

               (89)

               Iš 2000–2006 m. Komisijos sprendimų praktikos, kuri buvo taikoma įvairių produktų gamybos srityse ir valstybėse narėse, matyti, kad priemonių, panašių į čia aptariamas, įgyvendinimą nagrinėjamu laikotarpiu Komisija laikė iš esmės teisėtu ir leidžiamu.

               (90)

               Be to, Vokietija tvirtino, kad tuo atveju, jei, priešingai Vokietijos išsakytai nuomonei, priemonės RP 1 ir SL 2 būtų priskirtos valstybės pagalbai, jos bet kuriuo atveju turėtų būti laikomos atitinkančiomis tuometinę sprendimų praktiką, taigi iš esmės teisėtomis. Pasak Vokietijos, nė viena priemonė, skirta bendrajai ryšių su visuomene veiklai, nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkte nurodytos sąlygos įvykdytos. Pagal 14.3 punktą gali būti skirta pagalba iki 100 % išlaidų padengti.

               (91)

               2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija nurodo, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos ir siekė atitinkamai 46–73 EUR per metus vienam gavėjui (30).

      RP 5 ir SL 5

               (92)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą pieno gamintojams skirtoms specialistų konsultacijoms ir kvalifikacijos kėlimo programoms, kuriomis siekta pagerinti melžimo higieną ir superkamo žalio pieno kokybę (dalinės priemonės RP 5 ir SL 5). Buvo subsidijuojamos pagrįstos konsultavimo išlaidos, joms padengti skiriant ne daugiau kaip 75 000 EUR per metus Reino krašto-Pfalco žemėje ir 15 000 EUR per metus Saro krašte. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama. Su priemonėmis susijusią veiklą koordinavo ir jų techninį įgyvendinimą vykdė Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Rheinland-Pfalz e. V., toliau – LKVRP) ir LVMS.

               (93)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (31) tvirtino, kad Reino krašto-Pfalco federacinėje žemėje ir Saro krašte teiktos specialistų konsultacijos apie melžimo techniką ir vykdytos priemonės žalio pieno kokybei gerinti buvo suderinamos su vidaus rinka ir 2001–2006 m.

               (94)

               Priemonių tikslas buvo atvejais, kai atliekant superkamo žalio pieno kokybės patikras nustatoma problemų (pvz., padidėjęs somatinių ląstelių kiekis), pasiūlyti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus, taip pat, įtraukiant veterinarus, parengti konsultavimo ir mokymo koncepcijas, skirtas tešmens sveikatai ir kartu žalio pieno kokybei gerinti. Šios paslaugos buvo prieinamos visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdžiusiems pieno gamintojams. Narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla (pvz., mokesčių ar teisinės konsultacijos, konsultacijos reklamos klausimais), remiamos nebuvo.

               (95)

               Taigi Vokietija teigia, kad tai – subsidijuojamų paslaugų teikimas. Tiesioginė parama ūkininkams nebuvo skiriama.

               (96)

               Reino krašto-Pfalco žemės nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Tai neabejotinai privaloma remiant „kitą veiklą, susijusią su naujų metodų skleidimu“, kaip numatyta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto penktoje įtraukoje. Be to, įgyvendinant priemonę aiškiai negali būti remiamos konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla.

               (97)

               Vokietijos valdžios institucijų nuomone, 2000–2006 m. gairių 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos, nes narystė LKVRP arba konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina.

               (98)

               Vokietija patikino, kad bendras pagalbos vienam gavėjui dydis per trejus metus neviršijo 100 000 EUR. Per metus Reino krašto-Pfalco žemėje konsultacijos buvo suteiktos maždaug 300, o Saro krašto žemėje – maždaug 100 pieno gamintojų. Metinė suteiktos pagalbos suma Reino krašto-Pfalco žemėje sudarė maždaug 59 000 EUR, o Saro krašte – maždaug 13 000 EUR, taigi vidutinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašte-Pfalce siekė apie 197 EUR, o Saro krašte – 130 EUR.

               (99)

               Pagalbos gavėjai buvo ūkininkai (MVĮ) ir gamintojų grupės.

      TH 3 ir TH 4

               (100)

               Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijai (Landesvereinigung Thüringer Milch e. V., toliau – LVTM) – dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose (Tiuringijos žaliosios dienos) ir LVTM specializuotų konferencijų, skirtų mokslinėms žinioms skleisti, organizavimui (Tiuringijos pieno diena) (dalinė priemonė TH 3).

               (101)

               Be to, buvo remiamas faktinės informacijos apie regiono gamintojus skelbimas (bendroji ryšių su visuomene veikla, Tarptautinė pieno diena arba Tiuringijos pieno karalienės rinkimai) (dalinė priemonė TH 4).

               (102)

               Tinkamomis finansuoti buvo laikomos materialiųjų sąnaudų ir personalo išlaidos. Pagalbos gavėja buvo LVTM.

               (103)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (32) tvirtino, kad priemonė TH 3 laikytina suderinama su vidaus rinka (2000–2006 m. gairių 14.1 punktas). Ji buvo skirta veiksmingumui ir profesionalumui Bendrijos žemės ūkyje didinti ir taip prisidėti prie sektoriaus ilgalaikio ekonominio gyvybingumo.

               (104)

               Specializuotų konferencijų mokslinėms žinioms skleisti (pvz., Tiuringijos pieno dienos) rengimo išlaidos priskirtinos išlaidoms, susijusioms su konsultavimo paslaugų teikimu pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką. Dalyvavimas specializuotose ir vartotojams skirtose parodose, kuriose pristatomas Tiuringijos pieno sektorius (pvz., Tiuringijos žaliosiose dienose), atitinka gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje nurodytą veiklą.

               (105)

               Vokietija tvirtino, kad jokia taikant priemonę vykdyta veikla nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas). Suteikta pagalba neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui sumos per trejus metus.

               (106)

               Be to, Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (33) teigė, kad priemonė TH 4 susijusi su bendrąja ryšių su visuomene veikla. Ji padėjo plačiai skleisti naujausias mokslines žinias apie pieno ir pieno gaminių savybes ir todėl laikytina technine parama, apibrėžta 2000–2006 m. gairių 14.1 punkte. Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos veikla priskirtina konsultavimui, už kurį mokami mokesčiai, pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką.

               (107)

               Išlaidos visiems stendams ir vartotojams skirtoms kampanijoms mugėse priskirtinos 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto ketvirtoje įtraukoje numatytoms išlaidoms (konkursų, parodų ir mugių organizavimas). Informacijos skleidėjų renginiai, per kuriuos supažindinama su naujais metodais ir žiniomis, priskirtini veiklai pagal penktą įtrauką (kita veikla, susijusi su naujų metodų skleidimu).

               (108)

               Visa priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (2000–2006 m. gairių 14.2 punktas).

               (109)

               Suteiktos pagalbos vienam gavėjui suma per trejus metus neviršijo 100 000 EUR.

      TH 9 ir TH 10

               (110)

               Tiuringijos federacinė žemė teikė finansinę paramą pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9) ir profesiniams konkursams (dalinė priemonė TH 10).

               (111)

               Tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieno įmonių darbuotojams, ja buvo siekiama pagerinti žemės ūkio darbuotojų kvalifikaciją (išduodant kompetencijos sertifikatą „Pieno gamyba“). Priemonę įgyvendino Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija (Verein Landvolksbildung Thüringen, toliau – VLT).

               (112)

               Įgyvendinant antrąją priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse rengimas. Konkursus organizavo Tiuringijos žemės jaunimo asociacija (Thüringer Landjugendverband e. V., toliau – TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjunga (Thüringer Melkergemeinschaft e. V., toliau – TMG). Buvo finansuojamos konkursų rengimo ir vykdymo, taip pat dalyvavimo tarptautiniuose konkursuose išlaidos.

               (113)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (34), aptardama dalinę priemonę TH 9, nurodė, kad tęstinio mokymo veikla buvo skirta pieninių karvių ūkių darbuotojams. Mokymo veiklą vykdė Tiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacija. Asociacijai išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už faktiškai suteiktas paslaugas, atlygis už kurias buvo apskaičiuotas ir sumokėtas pagal rinkoje vyraujančias kainas.

               (114)

               Todėl Vokietija laikėsi nuomonės, kad tai nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį. Darbuotojams teiktos tęstinio mokymo paslaugos irgi nėra pagalba pagal SESV 107 straipsnio apibrėžtį, nes mokėjimai nebuvo susiję su konkrečiomis įmonėmis.

               (115)

               Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos. Šiuo atveju buvo organizuojamas tęstinis ūkininkų mokymas minėtais klausimais, taigi įvykdyti gairių 14.1 punkto pirmos įtraukos reikalavimai. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo mokymuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Nebuvo viršyta nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam pagalbos gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas). Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR.

               (116)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (35), aptardama dalinę priemonę TH 10, nurodė, kad įgyvendinant šią priemonę buvo finansuojamas profesinių konkursų gyvulininkystės ir pieno gamybos srityse organizavimas ir vykdymas. Konkursus vykdė TLJV arba TMG. Jos už konkursų organizavimą bei vykdymą arba dalyvavimą tarpvalstybiniuose renginiuose gavo atlygį, apskaičiuotą pagal rinkoje vyraujančias kainas.

               (117)

               Kadangi išmokėtos sumos laikytinos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, nebuvo suteiktas joks pranašumas ir todėl teisės požiūriu jos nevertintinos kaip valstybės pagalba.

               (118)

               Taip pat buvo nurodyta, kad net jei priemonė būtų pagalba, įvykdytos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio ketvirtos įtraukos sąlygos. Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Galimybė dalyvauti pirmiau aprašyto tipo profesiniuose konkursuose buvo suteikta visiems atitinkamoje vietovėje veiklą vykdžiusiems suinteresuotiems asmenims, atitikusiems objektyviai nustatytus kriterijus. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Didžiausias leidžiamas pagalbos vienam gavėjui per trejus metus dydis, kuris pagal 14.3 punktą lygus 100 000 EUR, nebuvo viršytas. Priešingai, įgyvendinant šią dalinę priemonę skirtos pagalbos sumos per trejus metus nebūtų viršijusios 100 000 EUR.

      Techninė parama nuo 2007 m.

      RP 2

               (119)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė perdirbimo ir prekybos įmonėms teikė finansinę paramą dalyvavimui renginiuose, skirtuose įmonių keitimuisi žiniomis, konkursuose, parodose ir mugėse (dalinė priemonė RP 2). Parama buvo teikiama ne tik toms įmonėms, kurios pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui.

               (120)

               Pagal Bendrijos gairių dėl žemės ūkio ir miškininkystės sektoriaus valstybės pagalbos 2007–2013 m. (36) (toliau – 2007–2013 m. gairės) 105 punktą pagalbos priemonės, skirtos techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, turi atitikti visas Komisijos reglamento (EB) Nr. 70/2001 (37) 5 straipsnio, vėliau pakeisto Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnio 3 dalimi (38), sąlygas. Pagal jas pagalbos intensyvumas negali viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų. Nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos, kurias patiria įmonė pirmą kartą dalyvaujanti bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje, laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis. Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą negali būti teikiama pagalba didelėms įmonėms 104 ir 105 punktuose numatytoms išlaidoms padengti.

               (121)

               Kadangi Vokietija neįrodė, kad taikant šią priemonę įvykdyta kiekviena pirmiau minėta techninės paramos sąlyga, Komisija sprendime pradėti procedūrą išsakė abejonių dėl jos suderinamumo su vidaus rinka. Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų atitinkamų priemonių įvertinimą, atsižvelgiant į pirmiau išdėstytus kriterijus, taip pat atitinkamus dokumentus, patvirtinančius jos pateiktus atsakymus (39).

               (122)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (40) paaiškino, kad Reino krašto-Pfalco žemė atsižvelgia į Komisijos išsakytą susirūpinimą ir numato finansavimo taisykles taikyti taip, kad ateityje parama galėtų būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje. Vokietija tvirtina, kad taip įvykdytos 2007–2013 m. gairių IV. K skirsnio, siejamo su Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalimi, (41) sąlygos.

               (123)

               Vokietijos valdžios institucijos iš naujo įvertino remiamus projektus, atsižvelgdamos į šią papildomą sąlygą. Kai kuriais metais tokios išmokos buvo skirtos įmonių pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

                           Metai

                           2003

                           2004

                           2005

                           2006

                           2007

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           2012

                           Skaičius

                           2

                           2

                           1

                           1

                           2

                           1

                           2

                           3

                           3

                           6

                           Suma EUR

                           5 113

                           5 113

                           10 226

                           5 113

                           10 226

                           5 113

                           10 226

                           5 113

                           2 500

                           1 764

               (124)

               2016 m. birželio 30 d. Federalinė vartotojų apsaugos, maisto ir žemės ūkio ministerija pranešė Komisijai (žr. 16 konstatuojamąją dalį), kad laikotarpiu nuo 2007 m. priemonė RP 2 buvo taikoma ne tik MVĮ. Pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir įmonėms „Hochwald Foods GmbH“ bei „MUH Arla eG“.

               (125)

               Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose paaiškino, kad laikotarpiu nuo 2007 m. įgyvendinant šią priemonę tinkamomis finansuoti išlaidomis buvo laikomos tik mugės stendo rengimo išlaidos. Pagalba kitoms išlaidoms dengti šiuo laikotarpiu teikiama nebuvo.

         2.2.   Pagalbos priemonės, skirtos superkamo žalio pieno kokybei gerinti (2001–2006 m.)

               (126)

               Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybei gerinti teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazėms sudaryti ir atnaujinti ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (42). Priemonių tikslas buvo gerinti superkamo žalio pieno kokybę. Kontrolę vykdančių darbuotojų mokymai, siekiant suteikti jiems specialių žinių, arba patvirtintų laboratorijų akreditavimas remiami nebuvo.

               (127)

               Įgyvendinant šias dalines priemones galutiniai pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio MVĮ, užsiimančios pirmine gamyba. Vokietija nurodė, kad pagalba galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje teritorijoje veiklą vykdantys ūkininkai, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (43).

               (128)

               2001–2011 m. tam buvo skirta iš viso (bendrai visose žemėse) 3,3 mln. EUR biudžeto lėšų.

               (129)

               Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, 2001–2011 m. pagalbos intensyvumas neviršijo 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Vokietijos valdžios institucijos nurodė, kad Badene-Viurtemberge priemonės finansavimas baigėsi 2012 m. gruodžio 31 d., o Žemutinėje Saksonijoje ir Tiuringijoje finansavimą buvo numatyta teikti iki 2014 m. gruodžio 31 d.

               (130)

               Sprendime pradėti procedūrą Vokietijos buvo prašoma pateikti išsamų vertinimą pagal 2000–2006 m. gaires (ypač 13.2 punktą, pagal kurį didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % tinkamų finansuoti išlaidų arba 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė) (44).

      BW 10 ir BW 11

               (131)

               Savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (45) Vokietija nurodė, kad šias priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (Milchprüfring Baden-Württemberg) (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Baden-Württemberg) (BW 11).

               (132)

               Pasak Vokietijos, pagal priemonę suteiktos pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės (pieno gamintojai), dalyvavę kokybės užtikrinimo sistemoje „QM Milch“.

               (133)

               Pagal priemonę BW 10 buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių audito (46) ir pradinio sertifikavimo (preliminarus ūkio auditas, prireikus – paskesnis auditas), atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos, išlaidoms padengti.

               (134)

               Pagal priemonę BW 11 buvo teikiama pagalba papildomos informacijos ir konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemų įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (47). Pasak Vokietijos, šios išmokos buvo proporcingai paskirstytos gamintojams, prisijungiantiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“.

               (135)

               Vokietijos duomenimis, bendros išlaidos sudarė 478 575 EUR. Prisijungiant prie kokybės užtikrinimo sistemos kartu su pradiniu sertifikavimu pagalbą gavo 4 500 pieno gamintojų. Taigi išlaidos vienam pagalbos gavėjui siekė 106 EUR.

      NI 1

               (136)

               Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą kokybės užtikrinimo sistemų diegimui pieno gamybos įmonėse (ne perdirbimo ir prekybos įmonėse). Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas LVMN.

               (137)

               2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose nurodyta (48), kad 2001–2005 m. buvo finansuojami parengiamieji kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ diegimo veiksmai (daugiausia konsultavimo paslaugos ūkininkams, pageidavusiems įsidiegti „QM Milch“ sistemą), o nuo 2003 m. – pagal šią kokybės užtikrinimo sistemą numatytas ūkių auditas. Nuo 2003 m. pagalba buvo teikiama ir kokybės užtikrinimo sistemos koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidoms padengti.

               (138)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose (49) nurodė, kad suteikta pagalba kiekvienam ūkininkui, susijusi su konsultavimo paslaugomis, siekė 50 % išlaidų arba 12,78 EUR kiekvienu pagalbos teikimo atveju, taigi neviršijo 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatytos didžiausios pagalbos sumos. Nuo 2003 m. atliekamam ūkių auditui skirtos pagalbos intensyvumas siekė 50 % išlaidų ir 35 EUR vienam ūkininkui per trejų metų laikotarpį.

               (139)

               Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų vardu. Nepriklausoma kontrolės institucija buvo Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Niedersachsen).

      TH 5

               (140)

               Priemonė buvo įdiegta 2004 m. (50) Priemonės įgyvendinimas buvo pavestas Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijai (Thüringer Verband für Leistungs- und Qualitätsprüfungen in der Tierzucht, toliau – TVLEV).

               (141)

               Pasak Vokietijos, iš pieno mokesčio pajamų buvo kompensuojamos pirminio sertifikavimo, po trejų metų būtino atlikti pakartotinio audito ir duomenų bazių kūrimo bei priežiūros išlaidos. 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR.

               (142)

               Pagalbos gavėjai įgyvendinant šią priemonę buvo pieno gamintojai.

         3.   OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADĖJIMO PRIEŽASTYS

               (143)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija konstatavo, kad įvykdytos visos pagalbos buvimo sąlygos (51).

               (144)

               Komisija SESV 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą pradėjo todėl, kad jai, remiantis tuo metu turima informacija, kilo abejonių dėl tam tikrų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (žr. 18 konstatuojamąją dalį).

         4.   VOKIETIJOS PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

               (145)

               Vokietijos valdžios institucijų pastabos Komisijai buvo pateiktos 2013 m. rugsėjo 20 d., 2015 m. vasario 27 d. ir 2017 m. sausio 13 d. Vokietijos valdžios institucijų pastabų apie įvairias priemones santrauka pateikta minėtuose priemonių aprašuose (žr. 2 punktą „Priemonių apibūdinimas ir Vokietijos valdžios institucijų pastabos“).

         5.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS DĖL OFICIALIOS TYRIMO PROCEDŪROS PRADŽIOS

               (146)

               2014 m. vasario 6–18 d. Komisija gavo 10 suinteresuotųjų šalių pastabas dėl šiame sprendime nagrinėjamų priemonių (52).

               (147)

               Savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurios buvo gautos 2014 m. vasario 13 d., Bavarijos pieno gamintojų sąjunga (Verband Milcherzeuger Bayern e. V., toliau – VMB) išsakė nuostabą dėl priemonės BY 3 ir nurodė, kad sprendime pradėti procedūrą abejojama, ar VMB iki 2006 m. įgyvendintos priemonės buvo suderinamos su valstybės pagalbos taisyklėmis, o nuo 2007 m. įgyvendintos priemonės ginčijamos nebuvo. Šiuo atžvilgiu VMB nurodo, kad nuo 1954 m. jos užduočių ir veiklos pobūdis nepasikeitė ir VMB nuo 1957 m. gauna finansavimą iš pieno mokesčio pajamų. Be to, savo pastabose VMB pažymi, kad jos teikiamos paslaugos nėra konkreti atskiroms įmonėms skirta techninė parama, veikiau jos susijusios su bendro pobūdžio specialios ir faktinės informacijos, kuri vienodai prieinama visoms suinteresuotosioms šalims, teikimu.

               (148)

               Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija (Milchwirtschaftliche Verein Allgäu-Schwaben e. V, toliau – MV) savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kurias Komisija gavo vasario 6 d., dėl priemonės BY 10 nurodė, kad šios priemonės tikslas – suteikti valstybinėms ir kitoms institucijoms žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais (pvz., apie maisto produktams taikomų teisės aktų reikalavimus). Šiuo tikslu MUVA darbuotojams suteikiama galimybė susipažinti su informacija apie sektorių, ją susisteminti ir skleisti (nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, ypač atitinkamoms valdžios institucijoms). Neskaitant MUVA informacinių biuletenių, pridedamų prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“, taip pat reikšmingai prisidedama prie informacijos apie kokybės užtikrinimą (higieną ir gamybos saugumą) sklaidos. MV teigimu, tai yra kompleksinė veikla, kurios rezultatai naudingi ne atskiroms įmonėms, o visų pirma skirti naudoti kaip mokomoji medžiaga tam tikroms valdžios institucijoms.

               (149)

               Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacija (LVMH) savo 2014 m. vasario 4 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pateikė pastabas dėl priemonių, kurias ji įgyvendino (HE 2, HE 3 ir HE 9). Pirmiausia ji teigė, kad, priešingai, nei nurodyta Komisijos sprendimo pradėti procedūrą priede, taikant nagrinėjamas priemones palaikomos ne tik pieninės, bet ir visas pieno sektorius. Dėl priemonės HE 3 turinio LVMH nurodė, kad bendroji ryšių su visuomene veikla daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą ir vartotojų švietimą, o vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis.
               LVMH dėl priemonės HE 2 („Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“) pažymėjo, kad pagrindinis dėmesys buvo skiriamas žinių perdavimui. Naujausia informacija ir tyrimų rezultatai buvo apibendrinami, parengiami ūkininkams ir pateikiami, be kita ko, per paskaitas, specializuotas konferencijas ir mokymus.
               Taikant priemones HE 2 ir HE 9 visų pirma buvo remiami jaunų darbuotojų, ūkininkų ir žemės ūkio darbuotojų mokymo ir kvalifikacijos kėlimo renginiai, o visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis.

               (150)

               Šiaurės Reino-Vestfalijos kontrolės sąjunga (Landeskontrollverband Nordrhein-Westfalen e. V.) ir Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacija (Landesvereinigung der Milchwirtschaft Nordrhein-Westfalen e. V.) savo 2014 m. vasario 6 d. raštais, kuriuos Komisija gavo 2014 m. vasario 10 ir 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Šiaurės Reino-Vestfalijos žemėje įgyvendintas priemones.

               (151)

               Taip pat Reino krašto žemės ūkio asociacija (Rheinische Landwirtschafts-Verband e. V.) ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacija (Westfälisch-Lippische Landwirtschaftsverband e. V.) savo bendru 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pranešime išsakytai nuomonei apie priemonę NW 5.

               (152)

               Tiuringijos žemės pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 11 d., visiškai pritaria 2013 m. rugsėjo 20 d. Vokietijos pastabose išsakytai nuomonei apie Tiuringijoje įgyvendintas priemones.

               (153)

               Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupė (MILAG) savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose, kurias Komisija gavo 2014 m. vasario 14 d., dėl priemonės RP 1 nurodė, kad ji buvo bendro pobūdžio. Priemonė buvo susijusi su bendro pobūdžio informacijos apie pieną kaip maisto produktą teikimu, ja nesiekta įtikinti vartotojus nepirkti pieno produktų iš kitų valstybių narių. Be to, nebuvo palaikomi konkrečių įmonių ar atskirų gamintojų prekių ženklai ar gaminiai. Todėl MILAG laikosi nuomonės, kad ši priemonė nėra valstybės pagalba. Be to, MILAG savopastabose dėl tos pačios priemonės papildomai nurodo, kad ji bet kuriuo atveju iš esmės atitiko tuo metu galiojusių Bendrijos gairių nuostatas ir iš principo gali būti laikoma priemone, skirta techninei paramai teikti pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą. Visų pirma priemonė iš esmės buvo prieinama visiems vartotojams, taigi ir rinkos dalyviams pieno sektoriuje. Priemonė buvo susijusi tik su vartotojų švietimo veikla, t. y. pagal ją nebuvo remiamos pieno perdirbimo įmonės, o buvo teikiama bendro pobūdžio informacija vartotojams.
               Dėl priemonės RP 2 MILAG laikosi nuomonės, kad laikantis papildomos tinkamumo finansuoti sąlygos, pagal kurią parama gali būti teikiama tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje, įvykdytos atitinkamos valstybės pagalbos taisyklių sąlygos.
               Dėl priemonės RP 5 MILAG nurodo, kad priemone buvo siekiama reikiamais atvejais teikti atitinkamiems pieno gamintojams specialias konsultacijas apie melžimo būdus. Šiomis paslaugomis galėjo pasinaudoti visi Reino krašto-Pfalco žemės pieno gamintojai, o narystė žemės kontrolės sąjungoje kaip konsultavimo paslaugas teikiančioje organizacijoje nebuvo būtina. Konsultavimo paslaugos, kurios laikomos nuolatine arba periodine veikla, remiamos nebuvo, taip pat nebuvo teikiama tiesioginė parama ūkininkams. Taigi priemonė ir 2001 m. lapkričio 28 d. – 2006 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu atitiko valstybės pagalbos taisykles. Be to, MILAG nuomone, konsultavimo veiklos rėmimas pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto trečią įtrauką nesusietas su naujoviškų metodų sklaida. Taip pat MILAG patikina, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos. Vidutinė pagalbos suma per metus vienam gamintojui siekė 197 EUR.

               (154)

               Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (MPBW) savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose, kurių gavimą Komisija įregistravo 2014 m. vasario 18 d., laikosi nuomonės, kad taikant priemonę BW 10 nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės.

               (155)

               Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (MVBW) savo 2014 m. vasario 6 d. raštu, kurį Komisija gavo 2014 m. vasario 7 d., pritarė MPBW argumentams dėl priemonių BW 4 bei BW 11 ir pareiškė mananti, kad ir šiuo atžvilgiu nebuvo teikiama jokia pagalba, bent jau tikrai nebuvo palaikomos įmonės.

         6.   PRIEMONIŲ ĮVERTINIMAS

   6.1.   Valstybės pagalbos teikimas taikant SESV 107 straipsnio 1 dalį

               (156)

               Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, dėl kurios, palaikant tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

         6.1.1.   Valstybės arba iš valstybinių išteklių suteikta pagalba

               (157)

               Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, kad šiame sprendime nagrinėjamos pagalbos priemonės buvo finansuojamos tik iš pieno mokesčio pajamų (žr. 26 konstatuojamąją dalį).

               (158)

               Pieno mokesčio pajamos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį yra valstybiniai ištekliai.

               (159)

               Pagal nusistovėjusią jurisprudenciją nėra tinkama atskirti atvejus, kai pagalbą teikia tiesiogiai valstybė ir kai ji teikiama per šiuo tikslu tos valstybės paskirtą ar įsteigtą viešąją ar privačią įstaigą (53). Kad suteikti pranašumai galėtų būti laikomi valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jie turi būti, pirma, suteikti tiesiogiai ar netiesiogiai iš valstybinių išteklių, antra, priskirtini valstybei (54).

               (160)

               Kalbant apie pirmiau apibūdintas priemones, parama buvo teikiama pagal federacinių žemių teisės aktus, kurių teisinis pagrindas yra federalinis įstatymas MFG.

               (161)

               Konkrečiai MFG 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad žemių Vyriausybės, konsultuodamosi su atitinkama žemės asociacija arba bendrai su profesinėmis organizacijomis, gali, siekdamos remti pieno sektorių, iš pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų rinkti žalio pieno mokestį.

               (162)

               Pagal MFG 22 straipsnio 1 dalies antrą sakinį žemių Vyriausybės asociacijos arba profesinių organizacijų prašymu gali rinkti bendrą ne didesnį kaip 0,2 cento už kilogramą pristatyto pieno mokestį. Teisę jį rinkti turi tik žemių Vyriausybės.

               (163)

               Teisinis pieno mokesčio rinkimo konkrečiose federacinėse žemėse pagrindas yra atitinkami federacinių žemių potvarkiai, kuriais išsamiai reglamentuojamas mokesčio rinkimas, taip pat, be kita ko, jo dydis. Taigi mokesčio rinkimą reglamentuoja atitinkamų žemių Vyriausybės, t. y. valstybė. Šiai nuostatai neprieštarauja ir tai, kad potvarkiai priimami konsultuojantis su atitinkama federacinės žemės pienininkystės asociacija (55).

               (164)

               Šiuo atveju mokestis renkamas iš privačių įmonių (pieninių, pieno surinkimo centrų ir pieno perdirbimo centrų). Šio mokesčio pajamos, prieš jas panaudojant įvairioms paramos priemonėms finansuoti, įskaitomos į atitinkamų federacinių žemių biudžetą. Taigi galima laikyti, kad jos nuolat kontroliuojamos valstybės (56).

               (165)

               Todėl galima daryti išvadą, kad iš pieno mokesčio pajamų finansuotos priemonės buvo remiamos iš valstybinių išteklių ir priskirtinos valstybei.

         6.1.2.   Atrankinis pranašumas / įmonės

               (166)

               Mokymo ir kvalifikacijos kėlimo išlaidos, konsultavimo išlaidos, išlaidos informacinei medžiagai, reikalingai vykdant ryšių su visuomene veiklą, arba dalyvavimo prekybos mugėse ir konkursuose išlaidos yra išlaidos, kurias įmonė, vykdydama įprastą verslo veiklą, turi padengti pati. Tas pats pasakytina ir apie išlaidas, susijusias su aukštos kokybės produktų gamyba ir prekyba jais. Jeigu tam tikroms įmonėms padengiamos visos arba dalis šių išlaidų, tai yra laikoma jų palaikymu.

               (167)

               Komisija mano, kad nagrinėjamomis priemonėmis yra palaikomi pieno gamintojai ir pieninės.

               (168)

               Vokietija visų pirma savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pranešime nurodė, kad kai kurios sprendime pradėti procedūrą nagrinėjamos priemonės nėra pagalba, nes jos arba nesuteikė jokio apčiuopiamo pranašumo tam tikroms įmonėms (žr. 33 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 3), priemonė nebuvo skirta žinioms perduoti pieno gamintojams ar pieninėms (žr. 39 konstatuojamąją dalį dėl priemonės BY 10), arba joms nebuvo būdingas tam tikrų įmonių arba tam tikros ekonominės veiklos rūšių palaikymas (žr. 44, 60, 73, 80 ir 88 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2) ar galimas tam tikrų ar tam tikroje geografinėje teritorijoje veikiančių įmonių ar sektorių palaikymas (žr. 80 ir 83 konstatuojamąsias dalis dėl priemonių NW 4 ir NW 5 arba NW 6).

               (169)

               MPBW ir MVBW savo 2014 m. vasario 6 d. pastabose taip pat teigė, kad, kalbant apie priemones BW 10, BW 4 ir BW 11, įmonės nebuvo palaikomos (žr. 154 arba 155 konstatuojamąją dalį).

               (170)

               Tačiau Komisija dėl minėtų priemonių laikosi nuomonės, kad ir šios priemonės galiausiai buvo naudingos pieno sektoriui ir kad taip buvo remiami pieno gamintojai ir pieninės, kurios laikytinos įmonėmis.

               (171)

               Dėl priemonės BY 3 Komisija mano, kad net jei ji skirta plačiajai visuomenei, galiausiai ja buvo palaikomas pieno sektorius, nes buvo galima tikėtis, jog ji turės teigiamą poveikį pieno vartojimui.

               (172)

               Kalbant apie priemonę BY 10, Algojaus-Švabijos pienininkystės asociacija savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymi, kad prie laikraščio „Deutsche Molkereizeitung“ buvo pridedamas MUVA informacinis biuletenis, be to, buvo skelbiami atitinkami straipsniai, skirti informacijai apie kokybės užtikrinimą skleisti (žr. 148 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija mano, kad ir priemonės BY 10 atveju visas pieno sektorius (pieno gamintojai ir pieninės) laikytinas pagalbos gavėju.

               (173)

               Dėl priemonių BW 4, HE 3, NI 7, NW 4, NW 5, RP 1 ir SL 2 Komisija laikosi nuomonės, kad ir naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes skleidimas, kampanijų, informacinių renginių rengimas ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veikla, renginiai, gamintojų keitimosi žiniomis renginiai arba bendro pobūdžio informavimo apie pieną priemonės turi būti laikomi technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui.

               (174)

               Galiausiai, Komisija mano, kad priemonės BW 10 ir BW 11 buvo naudingos pieno gamintojams, prisijungusiems prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“.

               (175)

               Be to, nagrinėjamos priemonės buvo atrankinio pobūdžio, nes davė naudą tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui).

         6.1.3.   Konkurencijos iškreipimas ir poveikis prekybai

               (176)

               Remiantis Teisingumo Teismo jurisprudencija, kurios nors įmonės konkurencinės padėties sustiprinimas suteikiant jai valstybės pagalbą paprastai reiškia konkurencijos iškreipimą su ja konkuruojančių įmonių, kurios tos pagalbos negauna, atžvilgiu (57). Be to, pagalba įmonei, vykdančiai veiklą rinkoje, kurioje vyksta Sąjungos vidaus prekyba, gali turėti įtakos prekybai tarp valstybių narių (58). 2001–2012 m. prekyba žemės ūkio produktais Sąjungoje pasiekė didelį mastą. Pavyzdžiui, produktų, kurie priskiriami Kombinuotosios nomenklatūros 0401 pozicijai (nekoncentruotas pienas ir grietinėlė, į kuriuos nepridėta cukraus ar kitų saldiklių) (59), importas ir eksportas 2011 m. siekė atitinkamai 1 200 mln. EUR ir 957 mln. EUR (60).

               (177)

               Šiame sprendime vertinamomis priemonėmis suteikiamas pranašumas pieno gamintojams bei pieninėms ir taip sustiprinama jų konkurencinė padėtis. Prekyba pieninių ir pieno gamintojų produktais vyksta Sąjungoje, kaip aprašyta 176 konstatuojamojoje dalyje. Todėl Komisija mano, kad nagrinėjamos priemonės iškreipia arba gali iškreipti konkurenciją ir daryti neigiamą įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (178)

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos įvykdytos. Todėl galima daryti išvadą, kad aptariamos priemonės yra valstybės pagalba pagal šį SESV straipsnį.

         6.2.   Pagalbos teisėtumas

               (179)

               Pagal SESV 108 straipsnio 1 dalį Komisija kartu su valstybėmis narėmis turi nuolat kontroliuoti esamą pagalbą. Šiuo tikslu Komisija gali prašyti valstybių narių suteikti visą reikiamą informaciją esamoms pagalbos schemoms tikrinti ir prireikus pateikti rekomendaciją dėl tinkamų priemonių.

               (180)

               Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio b punkto i papunktį terminas „esama pagalba“ reiškia bet kokią pagalbą, kuri atitinkamoje valstybėje narėje buvo teikiama iki SESV įsigaliojimo ir toliau teikiama jai įsigaliojus.

               (181)

               Tačiau pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio c punktą dėl bet kokio esamos pagalbos pakeitimo esama pagalba tampa nauja pagalba. Pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (61) 4 straipsnį esamos pagalbos pakeitimas – „tai visi pakeitimai, išskyrus grynai formalaus ir administracinio pobūdžio pakeitimus, kurie negali turėti įtakos pagalbos priemonės atitikimui bendrosios rinkos reikalavimams“.

               (182)

               Pagal Bendrojo Teismo jurisprudenciją (62) pirminė pagalbos schema tampa nauja schema tik tuomet, kai pakeičiama jos esmė; tokio esminio pakeitimo nėra tada, kai naują elementą galima aiškiai atskirti nuo pirminės schemos.

               (183)

               Pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį apie bet kokią naują pagalbą reikia pranešti Komisijai ir jos negalima įgyvendinti tol, kol Komisija ją patvirtins (įgyvendinimo draudimas).

               (184)

               Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 1 straipsnio f punktą nauja pagalba, įgyvendinta pažeidžiant SESV 108 straipsnio 3 dalį, yra neteisėta.

               (185)

               Federacinės žemės, remdamosi Pieno ir riebalų įstatymu ir joms suteiktais įgaliojimais, priėmė įgyvendinimo taisykles, kurios yra teisinis šiame sprendime vertinamų priemonių pagrindas. Nors Pieno ir riebalų įstatymas, kuriuo grindžiamos esamos pagalbos schemos, įsigaliojo jau 1952 m. (63), atskiros schemos buvo įdiegtos tik po 1958 m., susijusioms žemėms priėmus atitinkamas įgyvendinimo nuostatas (64).

               (186)

               Taigi šiame sprendime nagrinėjamos priemonės yra nauja pagalba pagal Reglamento (ES) Nr. 2015/1589 1 straipsnio c punktą.

               (187)

               Vokietija apie nagrinėjamas pagalbos schemas niekada nepranešė, kaip reikalaujama pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį. Todėl šios schemos yra neteisėtos.

         6.3.   Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka

               (188)

               Pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui, gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka.

               (189)

               Pagal Komisijos pranešimą dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo (65) neteisėta valstybės pagalba turi būti vertinama pagal suteikiant pagalbą galiojusias taisykles.

               (190)

               Nuo 2000 m. sausio 1 d. žemės ūkio sektoriui taikomos konkrečios gairės. Pagalba, kuri buvo teikiama nuo 2001 m. lapkričio 28 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. (toliau – 2001–2006 m.), tiriama pagal 2000–2006 m. gaires.

               (191)

               Pagalba, teikiama nuo 2007 m. sausio 1 d. (toliau – laikotarpis nuo 2007 m.), tiriama pagal 2007–2013 m. gaires.

               (192)

               Laikotarpis nuo 2001 m. lapkričio 28 d. toliau vadinamas tyrimo laikotarpiu.

               (193)

               Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina šiame sprendime nagrinėjamas priemones, taikytas iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (žr. 3 konstatuojamąją dalį).

         6.3.1.   Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas 2001–2006 m.

               (194)

               2001–2006 m. įgyvendintos priemonės, skirtos techninei paramai žemės ūkio sektoriuje teikti, turi atitikti 2000–2006 m. gairių 14 skirsnyje nustatytus reikalavimus.

               (195)

               Pagal 14.1 punktą tinkamos finansuoti išlaidos, be kita ko, apima švietimo ir mokymo programų išlaidas, ūkių valdymo paslaugų teikimo, konsultavimo paslaugų, konkursų, parodų ir prekybos mugių organizavimo išlaidas, įskaitant išlaidas, susijusias su dalyvavimu šiuose renginiuose, taip pat kita veikla, susijusia su naujų metodų skleidimu (66). Pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą suteikiama pagalba gali sudaryti iki 100 % tokios veiklos išlaidų.

               (196)

               Pagal 14.2 punktą ši pagalba turi būti prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus.

               (197)

               Pagal 14.3 punktą suteiktos pagalbos suma neturi viršyti 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį arba tuo atveju, jei pagalba suteikiama mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, didžiausia leidžiama pagalbos norma neturi viršyti 50 % pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma yra didesnė. Apskaičiuojant pagalbos sumą, gavėju laikomas subjektas, kuris naudojasi tokiomis paslaugomis.

               (198)

               Komisija laikosi nuomonės, kad toliau nurodytų priemonių 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos taikomos ir pagalbai, susijusiai su [pirmine] produktų gamyba, ir pagalbai, susijusiai su žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos veikla. Tai aišku iš 2000–2006 m. gairių 2.1 punkto formuluotės, taip pat iš to, kad pačiame Bendrijos gairių 14 skirsnyje šiuo atžvilgiu nenumatytas apribojimas.

               (199)

               Komisija mano, kad priemonės ilguoju laikotarpiu prisidėjo prie sektoriaus ekonominio gyvybingumo, o jų poveikis konkurencijos sąlygoms greičiausiai buvo labai nedidelis (2000–2006 m. gairių 14.1 punkto antras sakinys).

               (200)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija išreiškė abejonę, ar kai kurios aptariamu laikotarpiu įgyvendintos priemonės suderinamos su vidaus rinka (67).

      BY 3

               (201)

               Pieno gamintojų sąjunga (VMB) gavo paramą bendro pobūdžio faktinei ir techninei informacijai rinkti ir bendrajai informacijai pieno sektoriui aktualiais klausimais teikti. Suteiktai pagalbai taikomos techninės paramos teikimo taisyklės.

               (202)

               Subsidijuotos išlaidos (mokslinių žinių sklaida ir informacijos apie kokybės užtikrinimo sistemas rengimas – šio sprendimo 32 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (203)

               Ši priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus, o pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (šio sprendimo 35 ir 37 konstatuojamosios dalys). Taigi 14.2 ir 14.3 punktų sąlygos įvykdytos.

               (204)

               Todėl 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

      BY 10

               (205)

               Dėl pagalbos, suteiktos veiklai, susijusiai su žinių ir informacijos pieno sektoriui aktualiais klausimais teikimu, taikomos techninės paramos teikimo nuostatos.

               (206)

               Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida nuomonių, pranešimų ir leidinių forma, žr. 148 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą.

               (207)

               Ši pieno sektoriui skirta su bendro pobūdžio informavimo veikla susijusi priemonė buvo prieinama visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje. Iš Vokietijos valdžios institucijų nurodytų duomenų apie bendras metines išlaidas priemonėms BY 3 ir BY 10 (žr. 41 konstatuojamąją dalį) matyti, kad pagalbos sumos neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Todėl 14.3 ir 14.2 punktų sąlygos įvykdytos.

               (208)

               Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

      BW 4

               (209)

               Šios priemonės buvo skirtos bendrai plačiai naujausių mokslinių žinių apie pieno ir pieno produktų savybes sklaidai. Jos laikytinos technine parama, kuri buvo naudinga visam pieno sektoriui. Subsidijuotos išlaidos (žr. 42 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (210)

               Priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jos buvo prieinamos visiems reikalavimus dėl finansavimo atitinkantiems fiziniams ir juridiniams asmenims atitinkamoje vietovėje pagal objektyviai nustatytus kriterijus (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos. Suteiktos pagalbos suma vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį buvo gerokai mažesnė nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR suma (46 konstatuojamoji dalis). Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

               (211)

               Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

      BB 1

               (212)

               Brandenburgo žemė, 2001–2006 m. laikotarpiu įgyvendindama priemonę, skirtą higienos sąlygoms gerinti, teikė pagalbą konsultavimo išlaidoms padengti. Konsultuojant daugiausia dėmesio buvo skiriama gyvūnų sveikatai, melžimo higienos ir žalio pieno kokybės gerinimui ir veiksnių, turinčių įtakos primilžiui, analizei.

               (213)

               Todėl aptariama priemonė patenka į 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio (techninės paramos teikimas) taikymo sritį. Subsidijuotos išlaidos (konsultavimo paslaugos) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (214)

               Vokietijos valdžios institucijos savo 2015 m. vasario 27 d. pranešime patvirtino, kad iš esmės galimybę pasinaudoti aptariamomis konsultavimo paslaugomis (išsamios ir specialios konsultacijos) turėjo visi šalies pieno gamintojai (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Tame pačiame pranešime Vokietija taip pat nurodė, kad įgyvendinant priemonę BB 1 suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienai įmonei per trejus metus (žr. 49 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitinka 14.2 ir 14.3 punktų sąlygas.

               (215)

               Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

      BB 3

               (216)

               Brandenburgo ir Berlyno žemių pienininkystės asociacija (LVMB) ir Brandenburgo žemės ūkininkų asociacija (LBV) įgyvendino priemones, susijusias su informacijos ekonominiais klausimais sklaida, taip pat naujos pieno sektoriaus informacijos ir žinių perdavimu. Be to, buvo rengiami konkursai. Šios priemonės yra techninė parama.

               (217)

               Subsidijuotos išlaidos (informacijos sklaida ir konkursų rengimas, žr. 50 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punktą.

               (218)

               Šios pagalbos priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis. Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (219)

               2006 m. LVMB nusipelniusioms Brandenburgo įmonėms apdovanoti panaudojo 463 EUR iš pieno mokesčio pajamų (žr. 53 konstatuojamąją dalį). Be to, 2006 m. LBV buvo suteikta 20 000 EUR dydžio subsidija iš federacinės žemės lėšų už pieno gamintojų konsultavimą (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos, panašios praktikos buvo laikomasi ir ankstesniais metais (žr. 54 konstatuojamąją dalį). Todėl Komisija daro išvadą, kad dviejų pirmiau minėtų priemonių pagalbos sumos 2001–2006 m. laikotarpiu neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus. Taigi Bendrijos gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

               (220)

               Tad priemonė BB 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      HE 2

               (221)

               Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą Heseno žemės pieno ir pieno produktų gamintojų asociacijos (LVMH) priemonei „Gamintojų mokymai pasitelkiant inovacijų darbo grupę“. Įgyvendindama šią priemonę LVMH teikė mokslinę informaciją, rengdama specializuotus straipsnius, ir organizavo mokymus ūkininkams ir žemės ūkio darbuotojams. Ši veikla laikytina technine parama.

               (222)

               Subsidijuotos išlaidos (57 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 14.1 punkto pirmą įtrauką.

               (223)

               Ši pagalba nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (57 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl Bendrijos gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (224)

               Pagalbos sumos nesiekė 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus (57 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

               (225)

               Taigi priemonė HE 2 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      HE 3

               (226)

               LVMH mitybos darbo grupė skleidė mokslines žinias visuotinai suprantama forma, organizavo informacinius renginius, informacines ir reklamos kampanijas (kurios nebuvo skirtos konkrečioms įmonėms), susijusias su pieno gamyba ir pieno bei pieno produktų perdirbimu.

               (227)

               LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose pažymėjo, kad veikla pagal šią priemonę daugiausia buvo sutelkta į vartotojų informavimą bei vartotojų švietimą ir kad vartotojų švietimas buvo vykdomas neutraliai, nesiejant su pieninėmis. Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad mokslinių žinių sklaidos ir kampanijų organizavimo priemonės laikytinos technine parama, kuri naudinga visam pieno sektoriui (žr. taip pat 173 konstatuojamąją dalį).

               (228)

               Subsidijuotos išlaidos (59 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (229)

               Ši priemonė nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis (61 konstatuojamoji dalis). Todėl gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (230)

               Suteiktos pagalbos dydis buvo mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma (61 konstatuojamoji dalis).

               (231)

               Taigi priemonė HE 3 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      HE 9

               (232)

               Heseno federacinė žemė teikė finansinę paramą LVMH priemonei „Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas“ (žr. 62 konstatuojamąją dalį). Tęstinis jaunųjų pieninių galvijų augintojų mokymas laikytinas technine parama.

               (233)

               Subsidijuotos išlaidos (62 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką.

               (234)

               Mokymuose galėjo dalyvauti visi gamintojai (64 konstatuojamoji dalis). Tai patvirtina ir LVMH savo 2014 m. vasario 4 d. pastabose, kuriose nurodyta, kad visi ūkininkai ar žemės ūkio darbuotojai turėjo galimybę dalyvauti mokymuose vienodomis sąlygomis (žr. 149 konstatuojamąją dalį). Todėl priemonė atitiko ir 14.2 punkto reikalavimus.

               (235)

               Visa priemonei HE 9 2001–2006 m. laikotarpiu skirta suma siekė maždaug 35 000 EUR (žr. 64 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta didžiausia nustatyta 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį suma (14.3 punktas).

               (236)

               Todėl priemonė HE 9 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      NI 5

               (237)

               Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijos dalyvavimui mugėse ir parodose ir mokslinių žinių sklaidai visuotinai suprantama forma (žr. 65 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimas mugėse ir parodose bei mokslinių žinių sklaida laikytini technine parama.

               (238)

               Parodų patalpų nuomos ir įrengimo išlaidos bei faktinės informacijos skelbimo išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto pirmą įtrauką.

               (239)

               Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, iš esmės įgyvendinant šią priemonę buvo suteikta finansinė pagalba įrengti LVMN mugės stendui (žr. 66 konstatuojamąją dalį), kuris buvo naudingas visiems Žemutinės Saksonijos pieno gamintojams (vidutiniškai 2001–2006 m. laikotarpiu – maždaug 17 500 įmonių) (žr. 67 konstatuojamąją dalį). Taigi priemonė buvo prieinama visoms pieno gamybos įmonėms, todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (240)

               Vokietija savo pastabose nepatvirtino, kad pagal priemonę suteiktos pagalbos suma neviršijo 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį. Vis dėlto Komisija mano, kad teikiant pagalbą mugės stendui, kuris buvo naudingas visoms Žemutinės Saksonijos pieno gamybos įmonėms, įrengti ši didžiausia nustatyta suma negalėjo būti viršyta. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

               (241)

               Taigi priemonė NI 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      NI 6 (2002–2003 m.)

               (242)

               Žemutinės Saksonijos federacinė žemė teikė finansinę paramą perdirbėjų (pieninių) dalyvavimui mugėse. Parama įmonių dalyvavimui mugėse laikytina technine parama.

               (243)

               Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad 2001 m. (antrajam tyrimo etapui reikšmingu laikotarpiu) nebuvo prisiimta jokių privalomų įsipareigojimų pagalbos gavėjų atžvilgiu (68). Be to, jos nurodė, kad nagrinėjama priemonė nuo 2003 m. lapkričio 26 d. buvo grindžiama patvirtinta valstybės pagalba Nr. 200/2003 (žr. 68 konstatuojamąją dalį). Todėl aptariamos priemonės vertinimas apima tik laikotarpį nuo 2002 m. sausio 1 d. iki 2003 m. lapkričio 26 d.

               (244)

               Subsidijuotos išlaidos (žr. 68 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punkto ketvirtą įtrauką.

               (245)

               Vokietijos valdžios institucijos patikino, kad priemonė NI 6 buvo prieinama visoms pieno produktų perdirbimo ir prekybos sektoriaus įmonėms pagal objektyviai nustatytus kriterijus. Be to, priemonė nebuvo susieta su naryste gamintojų ar kitoje žemės ūkio sektoriaus organizacijoje (žr. 70 konstatuojamąją dalį). Todėl 2000–2006 m. gairių 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (246)

               Didžiausias pagal aptariamą priemonę teiktos pagalbos intensyvumas per atitinkamą laikotarpį buvo 48 % (žr. 71 konstatuojamąją dalį). Pasak Vokietijos valdžios institucijų, tik viena įmonė („Nordmilch eG“) gavo pagalbą, kurios bendra suma viršijo 100 000 EUR. Kaip teigia Vokietijos valdžios institucijos, „Nordmilch eG“ neatitinka MVĮ apibrėžties. Todėl 14.3 punkto sąlygos įvykdytos, išskyrus įmonei „Nordmilch eG“ suteiktą pagalbą.

               (247)

               Įmonė „Nordmilch eG“, kurioje dirbo apie 2 500 darbuotojų ir kurios apyvarta siekė maždaug 1,9 mlrd. EUR, buvo viena iš didžiausių Vokietijos pieno sektoriaus įmonių (69). Remiantis šiais įmonės duomenimis, ji neatitinka Komisijos minimos 14.3 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžties (70). Todėl pagal 2000–2006 m. gairių 14.3 punktą didžiausia jai suteiktos pagalbos suma neturėjo viršyti 100 000 EUR per trejus metus. Taigi įmonei „Nordmilch eG“ suteikta pagalba neatitinka 14.3 punkto sąlygų (71).

               (248)

               Todėl priemonė NI 6 iš esmės atitinka gairių 14 skirsnio sąlygas.

               (249)

               2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitinka gairių 14 skirsnio sąlygų.

      NI 7

               (250)

               Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytoms vartotojų bendrojo informavimo apie pieną, kaip maisto produktą, priemonėms. Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

               (251)

               Subsidijuotos išlaidos (72 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (252)

               Priemonė nebuvo susieta su tam tikra grupe, ja buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (75 konstatuojamoji dalis). Todėl priemonė atitiko 14.2 punkto sąlygas.

               (253)

               Pasak Vokietijos valdžios institucijų, per visą laikotarpį vienam pagalbos gavėjui suteikta pagalbos suma buvo maždaug 395 EUR (žr. 76 konstatuojamąją dalį). Taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 14.3 punkte nustatyta didžiausia leidžiama suma.

               (254)

               Todėl priemonė NI 7 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      NW 4 ir NW 5

               (255)

               Šiaurės Reino-Vestfalijos federacinė žemė teikė finansinę paramą Šiaurės Reino-Vestfalijos pienininkystės asociacijos (LVMNRW) ir Reino krašto ir Vestfalijos-Lipės žemės ūkio asociacijų organizuotiems informaciniams renginiams ir bendroms vartotojų informavimo apie pieno ir pieno produktų vartojimą bei jų bendrąsias savybes kampanijoms ir susijusiai veiklai (dalinė priemonė NW 4). Be to, Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pieno gamintojų keitimosi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizavimui (dalinė priemonė NW 5).

               (256)

               Parama informaciniams renginiams ir bendro pobūdžio vartotojų švietimo veiklai (dalinė priemonė NW 4) bei pieno gamintojų keitimuisi žiniomis pieno sektoriui aktualiais klausimais organizuoti (dalinė priemonė NW 5) yra pagalbos priemonės, naudingos visam pieno sektoriui (173 konstatuojamoji dalis). Be to, jos laikytinos atrankinio pobūdžio priemonėmis, nes buvo naudingos tik vienam ekonominiam sektoriui (pieno sektoriui) (žr. 175 konstatuojamąją dalį). Nagrinėjamos priemonės laikytinos technine parama.

               (257)

               Subsidijuotos renginių organizavimo ir vykdymo, konsultavimo, švietimo ir mokymo pieno sektoriui aktualiais klausimais išlaidos (žr. 79 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (258)

               Priemonės buvo skirtos visiems pieninių galvijų augintojams (žr. 81 konstatuojamąją dalį), todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (259)

               Remiantis bendrosiomis išlaidomis abiem priemonėms tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 81 konstatuojamąją dalį).

               (260)

               Todėl priemonės NW 4 ir NW 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      NW 6

               (261)

               Šiaurės Reinas-Vestfalija teikė finansinę paramą pienininkystės asociacijos LVMNRW atitinkamų duomenų apie pieno rinką rinkimo, analizės ir publikavimo (pranešimuose ir rinkos ataskaitose) veiklai.

               (262)

               Faktinės ir mokslinės informacijos skelbimas pranešimų ir rinkos ataskaitų forma laikytinas technine parama, todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio nuostatos.

               (263)

               Subsidijuotos išlaidos (82 konstatuojamoji dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (264)

               Publikacijos buvo prieinamos visiems nemokamai, taigi įvykdytos ir 14.2 punkto sąlygos.

               (265)

               Remiantis bendrosiomis išlaidomis priemonei NW 6 tiriamuoju laikotarpiu ir vidutiniu Šiaurės Reino-Vestfalijos pieninių galvijų ūkių skaičiumi, pagalbos sumos vienam pagalbos gavėjui buvo gerokai mažesnės už ribinę vertę, nurodytą 14.3 punkte (žr. 85 konstatuojamąją dalį).

               (266)

               Todėl priemonė NW 6 atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      RP 1 ir SL 2

               (267)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco pieno sektoriaus darbo grupės (MILAG) ir Saro krašto pienininkystės asociacijos vykdytai vartotojų informavimo, taip pat mokslinių žinių visuotinai suprantama forma, bendrosios faktinės informacijos apie produktus, jų maistinę vertę ir rekomenduojamą vartojimą sklaidos veiklai.

               (268)

               Bendrojo informavimo apie pieną priemonės yra parama, naudinga visam pieno sektoriui (žr. 173 konstatuojamąją dalį). Jai taikomos nuostatos dėl techninės paramos teikimo pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

               (269)

               Pagal šias dalines priemones tinkamos finansuoti išlaidos (žr. 86 konstatuojamąją dalį) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (270)

               Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonės nebuvo susietos su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 90 konstatuojamąją dalį). Tai patvirtina ir MILAG savo 2014 m. vasario 10 d. pastabose (žr. 153 konstatuojamąją dalį). Taigi 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (271)

               Be to, Vokietija tvirtino, kad visos suteiktos pagalbos suma neviršijo nustatytos didžiausios 100 000 EUR vienam gavėjui per trejų metų laikotarpį ribos (žr. 91 konstatuojamąją dalį), tad 14.3 punkto sąlygos įvykdytos.

               (272)

               Taigi 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygos įvykdytos.

      RP 5 ir SL 5

               (273)

               Reino krašto-Pfalco federacinė žemė ir Saro kraštas teikė finansinę paramą Reino krašto-Pfalco žemės kontrolės sąjungai (LKVRP) arba LVMS specialistų teiktoms konsultacijoms pieno gamintojams ir šių organizacijų rengtoms tęstinio mokymo programoms, skirtoms melžimo higienai ir superkamo žalio pieno kokybei gerinti. Nuolatinėms konsultacijoms parama nebuvo teikiama (žr. 92 konstatuojamąją dalį). Pieno gamintojų konsultavimas ir mokymas priskirtini techninės paramos teikimui pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

               (274)

               Subsidijuotos išlaidos (žr. 92 ir 94 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (275)

               Pasak Vokietijos valdžios institucijų, konsultacijos ir (arba) mokymai buvo prieinami visiems Reino krašte-Pfalce ir Saro krašte veiklą vykdantiems pieno gamintojams, o narystė LKVRP arba LVMS nebuvo būtina (žr. 94 konstatuojamąją dalį). (72) Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (276)

               Vidutinė metinė pagalbos suma vienam gavėjui Reino krašto-Pfalco žemėje buvo apie 197 EUR (73), o Saro krašte – 130 EUR (žr. 98 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma.

               (277)

               Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      TH 3 ir TH 4

               (278)

               Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos žemės pienininkystės asociacijos (LVTM) dalyvavimui specializuotose ir vartotojams skirtose parodose ir specializuotų konferencijų, skirtų mokslinių žinių sklaidai, organizavimui (dalinė priemonė TH 3, žr. 100 konstatuojamąją dalį). Be to, buvo teikiama parama faktinės informacijos apie šio regiono gamintojus sklaidai (dalinė priemonė TH 4, žr. 101 konstatuojamąją dalį). Dalyvavimo parodose, specializuotų konferencijų rengimo ir faktinės informacijos sklaidos išlaidų padengimas laikytinas technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

               (279)

               Subsidijuotos išlaidos (žr. 100 ir 101 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (280)

               Remiantis Vokietijos pateikta informacija, nė viena iš šių priemonių nebuvo susieta su tam tikromis grupėmis, jomis buvo bendrai remiamas visas pieno sektorius (žr. 105 ir 108 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (281)

               Be to, Vokietijos valdžios institucijos patvirtino, jog pagalbos sumos buvo gerokai mažesnės už 14.3 punkte nustatytą didžiausią sumą (žr. 105 ir 109 konstatuojamąsias dalis).

               (282)

               Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

      TH 9 ir TH 10

               (283)

               Tiuringija teikė finansinę paramąTiuringijos žemės visuomenės švietimo asociacijos (VLT) vykdytai pieno įmonių darbuotojų tęstinio mokymo veiklai (dalinė priemonė TH 9). Be to, Tiuringija teikė finansinę paramą Tiuringijos žemės jaunimo asociacijos (TLJV) ir Tiuringijos melžėjų sąjungos (TMG) vykdytai profesinių konkursų organizavimo veiklai (dalinė priemonė TH 10) (žr. 110 konstatuojamąją dalį).

               (284)

               Vokietija pirmiausia nurodė, kad šios dvi priemonės nebuvo valstybės pagalba, nes VLT (TH 9), TLJV ir TMG (TH 10) išmokėtos sumos laikytos mokesčiu už suteiktas paslaugas, atitinkančiu patirtas išlaidas, taigi jomis nebuvo suteikiamas pranašumas (žr. 114 ir 117 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto Komisija laikosi nuomonės, kad nors paslaugų teikėjų lygmeniu nebuvo suteiktas pranašumas, mokymai pieno ūkiuose ir profesinių konkursų organizavimas buvo naudingi pieninius galvijus auginantiems ūkiams ir laikytini technine parama pagal 2000–2006 m. gairių 14 skirsnį.

               (285)

               Subsidijuotos išlaidos (žr. 111 ir 112 konstatuojamąsias dalis) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 14.1 punktą.

               (286)

               Remiantis Vokietijos pateikta informacija, galimybe dalyvauti mokymuose ar profesiniuose konkursuose galėjo pasinaudoti visi atitinkamoje vietovėje veiklą vykdantys suinteresuotieji asmenys, atitinkantys objektyviai nustatytus kriterijus (žr. 115 ir 118 konstatuojamąsias dalis). Todėl 14.2 punkto sąlygos įvykdytos.

               (287)

               Vokietija nurodė, kad pagal šias dvi dalines priemones suteiktos pagalbos sumos per trejus metus neviršijo 100 000 EUR (žr. 118 konstatuojamąją dalį). Taigi negalėjo būti viršyta 14.3 punkte nustatyta didžiausia suma.

               (288)

               Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 14 skirsnio sąlygas.

               (289)

               Komisija daro išvadą, kad pagalbos priemonės BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9 ir TH 10, išskyrus pagal priemonę NI 6 suteiktą pagalbą įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 290 konstatuojamąją dalį), atitiko taikytinas 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo suderinamos su vidaus rinka.

               (290)

               Taip pat Komisija daro išvadą, kad 2002–2003 m. laikotarpiu įmonei „Nordmilch eG“ suteiktos pagalbos atveju priemonė NI 6 neatitiko taikytinų 2000–2006 m. gairių sąlygų, taigi 2001–2006 m. laikotarpiu buvo nesuderinama su vidaus rinka.

         6.3.2.   Techninės paramos žemės ūkio sektoriuje teikimas laikotarpiu nuo 2007 m.

               (291)

               Laikotarpiu nuo 2007 m. taikomos kitos nuostatos dėl techninės paramos teikimo suderinamumo su vidaus rinka.

               (292)

               Techninės paramos teikimas 2007–2013 m. gairėse reglamentuojamas 2007–2013 m. gairių IV.K skirsnyje.

               (293)

               Remdamasi 2007–2013 m. gairių 105 punktu, Komisija valstybės pagalbą, skirtą techninei paramai įmonėms, vykdančioms veiklą žemės ūkio produktų perdirbimo ir prekybos srityse, teikti, pripažįsta suderinama su Sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktu (74), jei ji atitinka visas Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio sąlygas. Pagal tų pačių gairių 106 punktą nepatvirtinama valstybės pagalba didelėms įmonėms.

               (294)

               Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte numatyta, kad pagalba dalyvavimui mugėse ir parodose neturi viršyti 50 % papildomų išlaidų, susijusių su stendo nuoma, montavimu ir naudojimu. Ši išimtis taikoma tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja konkrečioje mugėje ar parodoje.

               (295)

               Reglamentas (EB) Nr. 70/2001 2008 m. rugpjūčio 29 d. buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 800/2008 (75). Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje numatyta, kad MVĮ teikiama pagalba dalyvavimui mugėse laikoma suderinama su bendrąja rinka, jei pagalbos intensyvumas neviršija 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, o nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis tik tuo atveju, kai įmonė pirmą kartą dalyvauja bet kurioje konkrečioje mugėje ar parodoje.

               (296)

               Pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą nepatvirtinama didelėms įmonėms suteikta valstybės pagalba, skirta techninei paramai.

               (297)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl vienos priemonės (RP 2) suderinamumo su vidaus rinka (76).

      Priemonė RP 2

               (298)

               Reino kraštas-Pfalcas pagal priemonę RP 2 suteikė finansinę paramą perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui įmonių keitimosi žiniomis renginiuose, konkursuose, parodose ir mugėse. Tinkamomis finansuoti buvo laikomos mugių stendų įrengimo išlaidos (žr. 125 konstatuojamąją dalį). Parama buvo teikiama ne tik tuomet, kai įmonė pirmą kartą dalyvavo konkrečioje mugėje ar parodoje. Pagalbos intensyvumas siekė 10 % pagrįstų išlaidų, bet ne daugiau kaip 5 200 EUR vienai įmonei ir vienam renginiui (žr. 119 konstatuojamąją dalį).

               (299)

               10 % pagalbos intensyvumas pagal priemonę RP 2 yra mažesnis nei Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje nustatytas didžiausias pagalbos intensyvumas, lygus 50 %.

               (300)

               Subsidijuotos išlaidos (išlaidos, susijusios su mugių stendų įrengimu) yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos, nurodytos Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punkte arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsnyje, pagal kuriuos tinkamomis finansuoti išlaidomis laikomos nuomos, stendo sukūrimo ir eksploatavimo išlaidos (žr. 294 ir 295 konstatuojamąsias dalis). Vis dėlto pagal šias nuostatas pagalba gali būti teikiama tik pirmam įmonės dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

               (301)

               Vokietija savo 2013 m. rugsėjo 20 d. pastabose pateikė lentelę, kurioje nurodytas įmonių, 2003–2012 m. laikotarpiu gavusių pagalbą pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje, skaičius ir atitinkamos pagalbos sumos (žr. 123 konstatuojamąją dalį). Pagal lentelę 2007–2012 m. laikotarpiu vidutinės pagalbos pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje sumos siekė nuo 294 iki 5 113 EUR vienai remiamai įmonei per metus.

               (302)

               Be to, Vokietija savo 2017 m. sausio 13 d. pastabose nurodė, kad pagal šią priemonę pagalba buvo suteikta ir dviem įmonėms – „Hochwald Foods GmbH“ ir „MUH Arla eG“ (žr. 124 konstatuojamąją dalį).

               (303)

               Įmonė „MUH Arla“ buvo įsteigta 2012 m. susijungus įmonei „Milch-Union Hocheifel“ (MUH) ir Skandinavijos pieno bendrovei „Arla Foods“. 2011 m. MUH dirbo apie 800 darbuotojų, o apyvarta siekė maždaug 693 mln. EUR (77).

               (304)

               „Hochwald“ įmonių grupėje dirba daugiau kaip 1 900 darbuotojų, o apyvarta 2015 m. siekė apie 1,44 mrd. EUR (78).

               (305)

               Remiantis šiais įmonių duomenimis, nei „MUH Arla eG“, nei „Hochwald Foods GmbH“ neatitinka 2007–2013 m. gairių II skyriaus 9 punkte pateiktos mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) apibrėžties (79). Taigi pagal 2007–2013 m. gairių 106 punktą joms negalėjo būti suteikta jokia pagalba (žr. 296 konstatuojamąją dalį).

               (306)

               Taigi 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, įvykdytos tik tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pirmajam MVĮ apibrėžtį atitinkančių perdirbimo ir prekybos įmonių dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje.

               (307)

               2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos visais tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, visų pirma „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 305 konstatuojamąją dalį).

               (308)

               Be to, 2007–2013 m. gairių IV.K. skyriuje nustatytos sąlygos, siejamos su Reglamento (EB) Nr. 70/2001 5 straipsnio b punktu arba Reglamento (EB) Nr. 800/2008 27 straipsniu, neįvykdytos ir tais atvejais, kai pagal priemonę RP 2 buvo suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 301 konstatuojamąją dalį).

               (309)

               Komisija daro išvadą, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba tik 306 konstatuojamojoje dalyje nurodytais atvejais atitinka 2007–2013 m. gairėse nustatytas atitinkamas sąlygas ir nuo 2007 m. buvo suderinama su vidaus rinka.

               (310)

               307 ir 308 konstatuojamosiose dalyse nurodytais atvejais pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba neatitiko 2007–2013 m. gairėse nustatytų atitinkamų sąlygų ir todėl nuo 2007 m. nebuvo suderinama su vidaus rinka.

         6.3.3.   Pagalba kokybiškiems produktams 2001–2006 m.

               (311)

               2001–2006 m. įgyvendintos aukštos kokybės žemės ūkio produktų gamybos ir prekybos skatinimo priemonės turi atitikti 2000–2006 m. gairių 13 skirsnyje išdėstytas sąlygas.

               (312)

               13.2 punkte pateikiamas neišsamus tinkamos finansuoti veiklos šioje srityje sąrašas. Komisija patvirtina pagalbą, skirtą naudotis konsultavimo ir panašiomis pagalbinėmis paslaugomis, įskaitant techninius, įgyvendinamumo ir projektų bei rinkos tyrimus, kai vykdoma veikla susijusi su kokybiškų žemės ūkio produktų gamybos skatinimu; prie jos, be kita ko, priskiriama pagalba:

                           —

                           kokybės užtikrinimo sistemoms, kaip antai ISO 9000 arba 14000 serijos, rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (RVASVT) pagrįstoms sistemoms arba aplinkosaugos audito sistemoms diegti,

                           —

                           išlaidoms, susijusioms su darbuotojų mokymu taikyti kokybės užtikrinimo ir RVASVT pagrįstas sistemas, padengti.

                     Be to, gali būti teikiama pagalba mokesčiams, kurie mokami pripažintoms sertifikavimo įstaigoms už pradinį kokybės užtikrinimo ir panašių sistemų sertifikavimą, padengti.

               (313)

               2000–2006 m. gairių 13 skirsnio 3, 4 ir 5 punktuose numatytos specialios sąlygos ir apribojimai. Komisija laikosi nuomonės, kad neturi būti teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms padengti, neatsižvelgiant į tai, ar šios patikros atliekamos savanoriškai, ar privalomai pagal RVASVT arba panašią procedūrą. Pagalba gali būti teikiama tik trečiųjų šalių (pvz., kompetentingų reguliavimo institucijų, jų vardu veikiančių įstaigų arba nepriklausomų organizacijų, atsakingų už kilmės vietos nuorodų naudojimo, ekologinio ženklinimo arba kokybės ženklinimo kontrolę ir priežiūrą) arba jų vardu vykdomos kontrolės išlaidoms padengti.

               (314)

               Visa pagal šį skirsnį suteiktinos pagalbos suma negali būti didesnė kaip 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus arba MVĮ atveju – 50 % tinkamų finansuoti išlaidų, atsižvelgiant į tai, kuri suma didesnė (13.2 punktas).

               (315)

               Badenas-Viurtembergas, Žemutinė Saksonija ir Tiuringija (dalinės priemonės BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) teikė finansinę paramą superkamo žalio pieno kokybės gerinimui teikiant konsultacijas ir rengiant mokymus pieno gamintojams, duomenų bazių sudarymui bei atnaujinimui ir pieno gamintojų kontrolės, susijusios su kokybės užtikrinimo sistemų „Qualitätsmanagement QM-Milch“ (pieno kokybės valdymo sistema) įdiegimu, veiklai (žr. 126 konstatuojamąją dalį).

               (316)

               Pasak Vokietijos valdžios institucijų, pagalbos intensyvumas siekė iki 100 % finansuoti tinkamų išlaidų (žr. 129 konstatuojamąją dalį).

               (317)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija išsakė abejonių dėl pirmiau nurodytų dalinių priemonių suderinamumo su vidaus rinka (80).

      BW 10 ir BW 11

               (318)

               Dalines priemones įgyvendino Badeno-Viurtembergo pieno tikrinimo agentūra (BW 10) ir Badeno-Viurtembergo pienininkystės asociacija (BW 11), pagalbos gavėjai buvo pieną gaminančios žemės ūkio įmonės, prisijungusios prie kokybės užtikrinimo sistemos „QM Milch“ (žr. 131 ir 132 konstatuojamąsias dalis).

               (319)

               Buvo teikiama pagalba pieno gamybos ūkių auditų ir pradinio sertifikavimo, atliekamų patvirtintos sertifikavimo įstaigos (BW 10), arba konsultacijų, susijusių su kokybės užtikrinimo sistemos įdiegimu, teikimo išlaidoms padengti (BW 11) (žr. 133 ir 134 konstatuojamąsias dalis). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą.

               (320)

               Tačiau nebuvo teikiama pagalba įprastos kokybės ir produktų kontrolės, kurią atlieka gamintojai gamybos procese, išlaidoms, kurios nėra remtinos ir pagal 13.3 punktą, padengti.

               (321)

               Pasak Vokietijos valdžios institucijų, vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė 106 EUR (žr. 135 konstatuojamąją dalį), taigi pagalbos dydis buvo daug mažesnis nei 13.2 punkte nustatyta didžiausia 100 000 EUR vienam gavėjui per trejus metus suma.

               (322)

               Todėl dalinės priemonės BW 10 ir BW 11 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas

      NI 1

               (323)

               Žemutinė Saksonija teikė finansinę paramą LVMN vykdytam kokybės užtikrinimo sistemos („QM–Milch“) diegimui pieno gamybos įmonėse. Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos.

               (324)

               Buvo finansuojami pasirengimo diegti sistemą „QM Milch“ veiksmai (konsultavimo paslaugos) ir sistemos „QM Milch“ koordinavimo bei duomenų bazės sukūrimo išlaidos (žr. 137 konstatuojamąją dalį). Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal 2000–2006 m. gairių 13.2 punktą.

               (325)

               Finansavimo sumos, kurios kiekvienu pagalbos konsultacinėms paslaugoms atveju siekė 12,78 EUR ir 35 EUR vienam ūkininkui per 3 metus už ūkių auditą (žr. 138 konstatuojamąją dalį), buvo gerokai mažesnės nei 2000–2006 m. gairių 13.2 punkte nustatyta didžiausia pagalbos suma.

               (326)

               Vokietija patvirtino, kad patikros atliekant ūkių auditą buvo vykdomos trečiųjų šalių arba jų pavedimu, o Žemutinės Saksonijos kontrolės sąjunga atliko nepriklausomos kontrolės institucijos funkcijas (139 konstatuojamoji dalis). Tai atitinka 13.3 punkto reikalavimus.

               (327)

               Todėl nagrinėjama priemonė atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas.

      TH 5

               (328)

               Tiuringija suteikė finansinę paramą Tiuringijos produktyvumo tyrimų ir kokybės tikrinimo gyvulininkystėje asociacijos (TVLEV) veiklai, susijusiai su kokybės užtikrinimo sistemos diegimu pieno gamybos įmonėse (žr. 140 konstatuojamąją dalį). Todėl taikomos 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio nuostatos.

               (329)

               Remiantis Vokietijos valdžios institucijų pateikta informacija, priemonė imta taikyti 2004 m. (žr. 140 konstatuojamąją dalį).

               (330)

               Pasak Vokietijos, 2004–2006 m. laikotarpiu buvo teikiama pagalba gamintojams atliekant pradinį sertifikavimą. Vidutinė pagalbos suma vienam gamintojui siekė maždaug 83 EUR (žr. 141 konstatuojamąją dalį).

               (331)

               Subsidijuotos išlaidos yra pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos pagal gairių 13.2 punktą, o suteiktos pagalbos sumos yra gerokai mažesnės nei nustatyta didžiausia riba.

               (332)

               Todėl priemonė TH 5 atitinka 2000–2006 m. gairių 13 skirsnio sąlygas.

               (333)

               Komisija daro išvadą, kad pagal priemones BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5 suteikta pagalba atitiko 2000–2006 m. gairių sąlygas, taigi 2001–2006 m. buvo suderinama su vidaus rinka.

         6.4.   Pagalbos susigrąžinimas

               (334)

               Pagal Reglamento (ES) 2015/1589 17 straipsnio 1 dalį Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas dešimties metų senaties terminas. Pagal to paties reglamento 17 straipsnio 2 dalį bet kuri su neteisėta pagalba susijusi priemonė, kurios imasi Komisija, nutraukia senaties terminą.

               (335)

               Kai Vokietija pateikė 2010 m. pagalbos žemės ūkio sektoriuje ataskaitą, 2011 m. lapkričio 28 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos suteikti papildomos informacijos apie šią schemą. Šia Komisijos priemone senaties terminas buvo nutrauktas. Todėl šis sprendimas – atsižvelgiant į 334 konstatuojamojoje dalyje nurodytą dešimties metų senaties terminą – susijęs su laikotarpiu nuo 2001 m. lapkričio 28 d.

               (336)

               Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę NI 6 2002–2003 m. laikotarpiu suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ (žr. 289 konstatuojamąją dalį) nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta.

               (337)

               Taip pat Komisija konstatuoja, kad pagal priemonę RP 2 suteikta pagalba MVĮ apibrėžties neatitinkančioms įmonėms, konkrečiai „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“ (žr. 307 konstatuojamąją dalį), taip pat pagalba, suteikta pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje (žr. 308 konstatuojamąją dalį), nesuderinama su vidaus rinka. Ši pagalba turi būti susigrąžinta.

               (338)

               Atsižvelgdama į SESV 108 straipsnio 3 dalyje numatytos pagrindinės tyrimo procedūros stabdomąjį poveikį, Komisija vertina priemonės RP 2 taikymą nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., t. y. dienos, kurią Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį.

         7.   IŠVADA

               (339)

               Komisija konstatuoja, kad Vokietija nagrinėjamą pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį. Ši pagalba yra suderinama su vidaus rinka (žr. 289, 309 ir 333 konstatuojamąsias dalis), išskyrus tolesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytus pagalbos atvejus.

               (340)

               Komisija konstatuoja, kad taikant priemonę NI 6 suteikta pagalba įmonei „Nordmilch e.G.“ ir taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba įmonėms „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“, taip pat taikant priemonę RP 2 suteikta pagalba pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje yra nesuderinama su vidaus rinka (žr. 290 ir 310 konstatuojamąsias dalis). Ši pagalba turi būti susigrąžinta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pagalba, kurią Vokietija, pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, suteikė nuo 2001 m. lapkričio 28 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d. (taikydama priemones BY 3, BY 10, BW 4, BB 1, BB 3, HE 2, HE 3, HE 9, NI 5, NI 6, NI 7, NW 4, NW 5, NW 6, RP 1, RP 5, SL 2, SL 5, TH 3, TH 4, TH 9, TH 10, BW 10, BW 11, NI 1 ir TH 5) arba nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d. (taikydama priemonę RP 2), yra suderinama su vidaus rinka, išskyrus 2 straipsnyje nurodytus pagalbos atvejus.
   2 straipsnis
   Pagalba, kurią Vokietija 2002 m. ir 2003 m., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę NI 6 suteikė įmonei „Nordmilch e.G.“, yra nesuderinama su vidaus rinka.
   Pagalba, kurią Vokietija nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę RP 2 suteikė įmonėms, neatitinkančioms MVĮ apibrėžties, konkrečiai įmonėms „MUH Arla eG“ ir „Hochwald Foods GmbH“, yra nesuderinama su vidaus rinka.
   Pagalba, kurią Vokietija nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. liepos 17 d., pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį, taikydama priemonę RP 2 suteikė pakartotiniam dalyvavimui konkrečioje mugėje ar parodoje, yra nesuderinama su vidaus rinka.
   3 straipsnis
   Pagal 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba nėra pagalba, jei suteikimo metu ji atitinka sąlygas, nustatytas pagal Tarybos reglamento (ES) 2015/1588 (81) 2 straipsnį priimtu reglamentu, galiojusiu suteikiant pagalbą.
   4 straipsnis
   Taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta individuali pagalba, kuri jos suteikimo metu atitinka reglamente, priimtame pagal Reglamento (ES) 2015/1588 1 straipsnį, arba bet kokioje kitoje patvirtintoje pagalbos schemoje nustatytas sąlygas, yra suderinama su vidaus rinka tiek, kiek ji neviršija didžiausio pagalbos intensyvumo ribų.
   5 straipsnis
   1.   Vokietija iš pagalbos gavėjų išieško su vidaus rinka nesuderinamą pagalbą, suteiktą taikant 2 straipsnyje nurodytą pagalbos schemą.
   2.   Į grąžintiną sumą įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjos pradėjo naudotis pagalba, iki faktinio jos grąžinimo dienos.
   3.   Palūkanos apskaičiuojamos pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008 (82), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
   4.   Vokietija nuo šio sprendimo priėmimo dienos nutraukia visų pagal 2 straipsnyje nurodytą pagalbos schemą dar neišmokėtų pagalbos sumų mokėjimą.
   6 straipsnis
   1.   Taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta pagalba turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
   2.   Vokietija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įvykdytas per keturis mėnesius nuo jo paskelbimo.
   7 straipsnis
   1.   Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Vokietija pateikia šią informaciją:

               a)

               pagalbos gavėjų, kurie gavo pagalbą taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą, sąrašą ir bendrą kiekvieno pagalbos gavėjo pagal šią schemą gautos pagalbos sumą;

               b)

               bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti išieškota iš kiekvieno pagalbos gavėjo;

               c)

               išsamų priemonių, kurių imtasi ar ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti, apibūdinimą;

               d)

               dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjams nurodyta grąžinti pagalbą.

         2.   Vokietija Komisijai praneša apie priemonių, kurių ėmėsi šiam sprendimui įvykdyti, vykdymo eigą, kol bus baigta grąžinti taikant 2 straipsnyje nurodytą schemą suteikta pagalba. Komisijai paprašius, Vokietija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių ėmėsi ar ketina imtis šiam sprendimui įvykdyti. Vokietija taip pat pateikia išsamius duomenis apie pagalbos sumas ir palūkanas, kurias gavėjos jau grąžino.
   8 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
   Vokietija turi nedelsdama persiųsti šio sprendimo kopiją pagalbos gavėjams.

      Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 29 d.

            Komisijos vardu

         Phil HOGAN

            Komisijos narys

      (1)  2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai tapo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 ir 108 straipsniais. EB sutarties 87 bei 88 straipsniai ir SESV 107 bei 108 straipsniai iš esmės yra tapatūs. Šiame sprendime nuorodos į SESV 107 ir 108 straipsnius suprantamos, kai tinkama, kaip nuorodos į atitinkamai EB sutarties 87 ir 88 straipsnius.

      (2)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999 nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

      (3)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1589, nustatantis išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (OL L 248, 2015 9 24, p. 9). Nuo 2015 m. lapkričio 14 d. šiuo reglamentu panaikinamas ir pakeičiamas Reglamentas (EB) Nr. 659/1999. Pagal Rreglamento (ES) 2015/1589 35 straipsnį nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į Tarybos reglamentą (ES) 2015/1589 ir skaitomos pagal II priede pateiktą atitikties lentelę.

      (4)  Žr. 3 išnašą.

      (5)  Paskutinį kartą įstatymas iš dalies pakeistas 2015 m. rugpjūčio 31 d. nutarimo 397 straipsniu (BGBl. I S. 1474).

      (6)  P. 34–36.

      (7)  2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1857/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žemės ūkio produktų gamyba, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 70/2001 (OL L 358, 2006 12 16, p. 3).

      (8)  Bendrijos 2007–2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės (OL C 319, 2006 12 27, p. 1).

      (9)  P. 37–39.

      (10)  P. 38.

      (11)  P. 43.

      (12)  P. 47.

      (13)  OL C 28, 2000 2 1, p. 2.

      (14)  P. 39–40.

      (15)  P. 40–41.

      (16)  2015 m. vasario 27 d. pranešimas, p. 47.

      (17)  2013 m. rugsėjo mėn. pranešimas, p. 41–42.

      (18)  P. 43–47.

      (19)  P. 43–47.

      (20)  P. 55.

      (21)  P. 56.

      (22)  Šiuo klausimu Vokietijos valdžios institucijos teigė, kad 2001 m. (antrajam tyrimo etapui reikšmingu laikotarpiu) nebuvo prisiimta jokių privalomų įsipareigojimų pagalbos gavėjų atžvilgiu.

      (23)  P. 43.

      (24)  P. 58–59.

      (25)  P. 70–74.

      (26)  P. 76.

      (27)  2013 m. vasario mėn. pranešimas.

      (28)  Reklamos priemonių teisinis pagrindas Reino krašto-Pfalco žemėje yra atitinkamas sprendimas dėl valstybės pagalbos Nr. 381/2009 „Žemės ūkio sektoriaus rinkodara Reino krašto-Pfalco žemėje“.

      (29)  P. 43.

      (30)  2015 m. vasario 27 d. pranešimas, p. 48.

      (31)  P. 80.

      (32)  P. 82.

      (33)  P. 83.

      (34)  P. 84.

      (35)  P. 85.

      (36)  OL C 319, 2006 12 27, p. 1.

      (37)  2001 m. sausio 12 d. Komisijos Reglamentas (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (OL L 10, 2001 1 13, p. 33).

      (38)  2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (OL L 214, 2008 8 9, p. 3) 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas ir pakeistas 2014 m. birželio 17 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 651/2014, kuriuo tam tikrų kategorijų pagalba skelbiama suderinama su vidaus rinka taikant Sutarties 107 ir 108 straipsnius (OL L 187, 2014 6 26, p. 1).

      (39)  Sprendimo pradėti procedūrą 244 konstatuojamoji dalis.

      (40)  P. 77.

      (41)  Šis reglamentas 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas 2014 m. birželio 25 d. reglamentu (ES) Nr. 702/2014, kuriuo skelbiama, kad tam tikrų kategorijų pagalba žemės bei miškų ūkio sektoriuose ir kaimo vietovėse yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnius (OL L 193, 2014 7 1, p. 1).

      (42)  Pieno kokybės valdymo sistema („QM-Milch“) yra nacionaliniu mastu pieno gamybos įmonių ir pieninių taikomas pieno gamybos standartas, kuris kontrolės įstaigų buvo pripažintas kaip sertifikavimo pagrindas.

      (43)  Sprendimo pradėti procedūrą 66 konstatuojamoji dalis.

      (44)  Sprendimo pradėti procedūrą 253 konstatuojamoji dalis.

      (45)  P. 11.

      (46)  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 12.

      (47)  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 12.

      (48)  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 50.

      (49)  P. 50.

      (50)  2013 m. rugsėjo 20 d. pranešimas, p. 83–84.

      (51)  3.3 skirsnis.

      (52)  Komisija gavo Žemutinės Saksonijos pienininkystės asociacijos pastabas, kuriose buvo aptariamos ne tik čia minėtos dalinės priemonės, bet visos iš pieno mokesčio pajamų finansuotos priemonės. Asociacija teigė, kad jos nėra valstybės pagalba. Išsamų pastabų aprašą galima rasti 2015 m. rugsėjo 18 d. Komisijos sprendime (ES) 2015/2432 dėl valstybės pagalbos SA.35484 (2013/C) (ex SA.35484 (2012/NN)), kurią Vokietija suteikė pieno kokybės patikroms pagal Pieno ir riebalų įstatymą (OL L 334, 2015 12 22, p. 23).

      (53)  2003 m. lapkričio 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO, C-126/01, ES:C:2003:622, 23 punktas.

      (54)  2003 m. lapkričio 20 d. Teisingumo Teismo sprendimo Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie/GEMO, C-126/01, ES:C:2003:622, Rink. p. I-13769, 24 punktas.

      (55)  Pvz., Žemutinė Saksonija: 2004 m. lapkričio 26 d. Potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) (Nds. GVBl. (Žemutinės Saksonijos oficialusis teisės aktų leidinys) Nr. 36/2004, p. 519), iš dalies pakeistas 2005 m. gruodžio 22 d. potvarkio 6 straipsniu (Nds. GVBl. Nr. 31/2005, p. 475).

      (56)  2013 m. gegužės 30 d. Teisingumo Teismo sprendimo Doux Élevage SNC ir Coopérative agricole UKL-ARREE/Ministère de l'Agriculture, C-677/11, ES:C:2013:348, 32, 35 ir 38 punktai.

      (57)  1980 m. rugsėjo 17 d. Teisingumo Teismo sprendimo Philip Morris Holland BV/Komisija, 730/79, ECLI:ES:C:1980:209, 11–12 punktai.

      (58)  Visų pirma žr. 1988 m. liepos 13 d. Teisingumo Teismo sprendimo Prancūzijos Respublika/Komisija, ECLI:ES:C:1988:391, 19 punktą.

      (59)  2012 m. spalio 9 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 927/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo I priedas (OL L 304, 2012 10 31, p. 1–915).

      (60)
   Šaltinis: Eurostatas.

      (61)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 4 30, p. 1).

      (62)  2002 m. balandžio 30 d. Bendrojo Teismo sprendimo Gibraltaras/Komisija, T-195/01 ir T-207/01, ECLI:ES:T:2002:111, 111 punktas.

      (63)  Žr. 17 konstatuojamąją dalį.

      (64)  Bavarija: 1983 m. birželio 30 d. Potvarkis dėl pieno mokesčio (Verordnung über eine Umlage für Milch) (GVBL, p. 547); Badenas-Viurtembergas: 2004 m. gegužės 18 d. Potvarkis dėl pieno sektoriaus mokesčių rinkimo (Verordnung über die Erhebung von milchwirtschaftlichen Umlagen) (GBl. p. 350, 355); Šiaurės Reinas-Vestfalija: 1965 m. lapkričio 30 d. Potvarkis dėl mokesčių pieno sektoriui remti (Verordnung über Umlagen zur Förderung der Milchwirtschaft) (GV NW 1965, p. 349); Reino kraštas-Pfalcas: 1960 m. rugpjūčio 16 d. Žemės potvarkis dėl Pieno ir riebalų įstatymo įgyvendinimo (Landesverordnung zur Durchführung des Milch- und Fettgesetzes) (GVBl. p. 218, BS 7842–2); Brandenburgas: 1992 m. gruodžio 5 d. Potvarkis dėl įgaliojimų perleidimo, kuriuo suteikiami įgaliojimai priimti teisės aktus pagal Pieno ir riebalų įstatymą (Verordnung zur Übertragung der Ermächtigungen zum Erlass von Rechtsverordnungen nach dem Milch- und Fettgesetz – ÜErmVO) (GVBl.II/92, [Nr. 72], p. 764); 1981 m. gruodžio 1 d. Tiuringijos potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriui remti (Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft) (GVBl. I 1981, p. 427); Saro kraštas: 1982 m. gruodžio 9 d. Potvarkis dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft);Amtsblatt, 1982, p. 1007); Tiuringija:1999 m. gruodžio 29 d. Tiuringijos potvarkio dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriui remti (Thüringer Verordnung über die Erhebung einer Umlage zur Förderung der Milchwirtschaft) 2001 m. lapkričio 27 d. redakcija (GVBl. 2000, 20). Žemutinėje Saksonijoje pieno mokestis nustatytas 1951 m. liepos 6 d. Potvarkiu dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) su daliniais pakeitimais, padarytais 1952 m. kovo 25 d. Potvarkiu (Nds. GVBl. Sb. I, p. 689). Tačiau mokesčio rinkimas pagalbos teisės požiūriu svarbiu laikotarpiu buvo grindžiamas 1973 m. gegužės 22 d. Potvarkiu dėl mokesčio rinkimo pieno sektoriuje (Verordnung über die Erhebung einer Umlage auf dem Gebiet der Milchwirtschaft) (Nds. GVBl., p. 179), o mokesčio pajamų panaudojimas buvo reglamentuotas 1985 m. lapkričio 8 d. gairėmis dėl finansinės paramos skyrimo siekiant paremti pieno sektorių Žemutinėje Saksonijoje pagal Pieno ir riebalų įstatymo 22 straipsnio 2 dalį (Nds. MBl. Nr. 43/1985).

      (65)  OL C 119, 2002 5 22, p. 22.

      (66)  2000–2006 m. gairių tekste vokiečių kalba pateikiamas galutinis pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų sąrašas. Tačiau tekste anglų kalba, kuria iš pradžių buvo parengtos Bendrijos gairės, pateikiamas pavyzdinis, o ne išsamus pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų sąrašas. Tas pats pasakytina ir apie tekstą prancūzų kalba.

      (67)  Sprendimo pradėti procedūrą 235 ir 236 konstatuojamosios dalys. Komisija sprendimo pradėti procedūrą 236 konstatuojamoje dalyje rėmėsi 2000–2006 m. gairių tekstu vokiečių kalba ir nusprendė, kad pagal 14.1 punktą gali būti patvirtinta tik pagalba naujų metodų sklaidai (žr.71išnašą).

      (68)  Žr. šio sprendimo 24 išnašą.

      (69)  Skaičiai: 2009 m. Šaltinis: http://www.nordmilch.de/unternehmen/geschichte/. 2011 m. balandžio mėn. įmonės „Nordmilch GmbH“ ir „Humana Milchindustrie GmbH“ susijungė į vieną bendrovę „DMK Deutsches Milchkontor GmbH“.

      (70)  OL L 107, 1996 4 30, p. 4.

      (71)  Savo 2015 m. vasario 27 d. pranešime Vokietija nurodė, kad šios pagalbos susigrąžinimo klausimas jau buvo svarstomas (žr. 68 konstatuojamąją dalį).

      (72)  Tai savo vasario 10 d. pastabose patvirtina ir MILAG, aptardama priemonę RP 5 (žr. (153) konstatuojamąją dalį).

      (73)  Žr. 79 išnašą.

      (74)  Dabar – SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktas.

      (75)  Reglamentas (EB) Nr. 800/2008 2014 m. liepos 1 d. buvo panaikintas ir pakeistas Reglamentu (ES) Nr. 651/2014.

      (76)  Sprendimo pradėti procedūrą 244 konstatuojamoji dalis.

      (77)
   Šaltinis: http://www.arlafoods.de/ubersicht/presse/2012/pressrelease/eu-genehmigt-fusion-der-milch-union-hocheifel-und-arla-836614/

      (78)
   Šaltinis: https://www.hochwald.de/de/unternehmen/zahlen-fakten.html

      (79)  Taip pat 2007–2013 m. gairių 9 punkte daroma nuoroda į Reglamento (EB) Nr. 70/2001 I priedą, kuris 2008 m. rugpjūčio 29 d. buvo panaikintas ir pakeistas Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/2008 I priedu.

      (80)  Sprendimo pradėti procedūrą 253 konstatuojamoji dalis.

      (81)  2015 m. liepos 13 d. Tarybos reglamentas (ES) 2015/1588 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims (OL L 248, 2015 9 24, p. 1).

      (82)  2008 m. sausio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr 271/2008 iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 82, 2008 3 25, p. 1).