title: Tarybos Sprendimas (ES) 2020/13 2019 m. gruodžio 19 d. kuriuo iš dalies keičiami derybiniai nurodymai, skirti deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir regionais, tiek, kiek jie priklauso Sąjungos kompetencijai

text:
10.1.2020

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 6/101

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2020/13
         2019 m. gruodžio 19 d.
         kuriuo iš dalies keičiami derybiniai nurodymai, skirti deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir regionais, tiek, kiek jie priklauso Sąjungos kompetencijai
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 90 straipsnį, 100 straipsnio 2 dalį, 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą ir 209 straipsnį kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis,
         atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
         kadangi:

                     (1)

                     2002 m. birželio 17 d. Taryba suteikė įgaliojimus Komisijai pradėti derybas dėl ekonominės partnerystės susitarimų (EPS) su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybėmis ir regionais ir priėmė tokioms deryboms skirtus derybinius nurodymus;

                     (2)

                     į su AKR valstybėmis ir regionais sudarytus EPS įtrauktos peržiūros sąlygos dėl būsimos tų susitarimų peržiūros;

                     (3)

                     atsižvelgiant į prekybos raidą visame pasaulyje, derybinius nurodymus būtina iš dalies pakeisti, kad vedant naujas derybas būtų galima tiksliau atsižvelgti į naujausias Sąjungos politikos iniciatyvas ir prioritetus;

                     (4)

                     EPS yra apskritai Sąjungos bei jos valstybių narių ir AKR valstybių santykių dalis, kaip nustatyta Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybių grupės narių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarime (1) su paskutiniais pakeitimais (Kotonu partnerystės susitarime) ir, kai jis bus taikytinas, jį pakeisiančiame susitarime. Kotonu partnerystės susitarimo 34 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad bendradarbiaujant ekonomikos ir prekybos srityje tarp šalių siekiama skatinti sklandžią ir laipsnišką AKR valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką, reikiamai atsižvelgiant į jų politinį pasirinkimą ir plėtros prioritetus, tokiu būdu skatinant jų darnų vystymąsi ir prisidedant prie skurdo panaikinimo AKR valstybėse. Šiame kontekste EPS galima laikyti vystymosi priemonėmis, kaip nurodyta Kotonu partnerystės susitarimo 36 straipsnio 2 dalyje. Todėl derybose reikėtų konkrečiai atsižvelgti į skirtingus šalių išsivystymo lygius ir konkrečius ekonominius, socialinius bei aplinkosauginius suvaržymus, kylančius AKR valstybėms, ir tų šalių gebėjimą pritaikyti savo ekonomiką prie liberalizavimo proceso ir ją atitinkamai pakoreguoti,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Komisijai suteikti derybiniai nurodymai, skirti deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir regionais, tiek, kiek jie priklauso Sąjungos kompetencijai, iš dalies keičiami taip, kaip išdėstyta papildyme.

            2 straipsnis
            Derybos vedamos konsultuojantis su AKR darbo grupe. Prekybos politikos komitetas dalyvauja konkrečių su prekyba susijusių klausimų svarstyme.

            3 straipsnis
            Šis sprendimas skirtas Komisijai.

            Priimta Briuselyje 2019 m. gruodžio 19 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               K. MIKKONEN

            (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

               PRIEDĖLIS

               Derybiniai nurodymai, skirti deryboms dėl ekonominės partnerystės susitarimų su Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybėmis ir regionais

            1.   Preambulė

            Derybose remiamasi Kotonu susitarimu (1) ir jį pakeisiančiu susitarimu, kai jis bus taikomas, ir akcentuojami, inter alia, šie aspektai:

                        —

                        šalių įsipareigojimas skatinti ir spartinti AKR valstybių ekonominį, kultūrinį ir socialinį vystymąsi, siekiant prisidėti prie taikos, gerovės, saugumo ir darnaus vystymosi, taip pat siekiant skatinti stabilią ir demokratinę politinę aplinką,

                        —

                        šalių įsipareigojimas gerbti žmogaus teises, įskaitant pagrindines darbuotojų teises, demokratinius principus ir teisinę valstybę, kurie yra esminiai AKR ir ES partnerystės elementai, ir užtikrinti gerą valdymą, įskaitant kovą su korupcija, kuris yra pagrindinis AKR ir ES partnerystės elementas,

                        —

                        šalių įsipareigojimas laikytis tarptautiniu mastu pripažintų principų ir taisyklių, kuriais skatinama prekybos ir darnaus vystymosi tarpusavio parama, be kita ko, remti Darnaus vystymosi darbotvarkę iki 2030 m. (Darbotvarkę iki 2030 m.) ir jos darnaus vystymosi tikslus, tarptautinius darbo susitarimus ir standartus, įskaitant visiško ir našaus užimtumo ir deramo darbo visiems skatinimą, ir tarptautinius klimato susitarimus, kaip antai Paryžiaus susitarimą ir JT bendrąją klimato kaitos konvenciją,

                        —

                        šalių įsipareigojimas savo partnerystę grįsti siekiu mažinti ir panaikinti skurdą, užtikrinant darną su darnaus vystymosi tikslais ir laipsniškos AKR valstybių integracijos į pasaulio ekonomiką tikslais, ir tuo remiantis AKR ir ES bendradarbiavimą ekonomikos ir prekybos srityje grįsti AKR valstybėse įgyvendinamomis regioninės integracijos iniciatyvomis,

                        —

                        AKR ir ES bendradarbiavimo ekonomikos ir prekybos srityse tikslas skatinti sklandžią ir laipsnišką AKR valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką, tinkamai atsižvelgiant į jų politinius pasirinkimus ir vystymosi prioritetus, visų pirma į pačių valstybių skurdo mažinimo strategijas, tokiu būdu skatinant jų darnų vystymąsi ir prisidedant prie skurdo panaikinimo AKR valstybėse,

                        —

                        šalių įsipareigojimas remti AKR valstybių grupės regioninės integracijos procesą ir skatinti regioninę integraciją kaip vieną iš svarbiausių priemonių AKR valstybėms integruoti į pasaulio ekonomiką,

                        —

                        šalių įsipareigojimas stiprinti bendradarbiavimą ekonomikos, prekybos ir investicijų srityse ir kurti naują jų tarpusavio prekybos ir investicijų dinamiką, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas AKR valstybėms pereiti prie liberalizuotos pasaulio ekonomikos ir skatinti privačiojo sektoriaus, ypač labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), plėtrą,

                        —

                        šalių įsipareigojimas atsižvelgti į skirtingus AKR valstybių ir regionų poreikius ir išsivystymo lygį,

                        —

                        šalių įsipareigojimas laikytis prievolių, prisiimtų pagal Pasaulio prekybos organizacijos (PPO) susitarimus, ir remti PPO tikslų įgyvendinimą,

                        —

                        bendras šalių tikslas stiprinti atitinkamai bendradarbiavimą ir gebėjimų stiprinimą visose su tvaria prekyba ir tvariomis investicijomis susijusiose srityse ir siekti laipsniško bei abipusio prekybos prekėmis ir paslaugomis liberalizavimo pagal PPO taisykles, atsižvelgiant į AKR valstybių išsivystymo lygį ir ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius suvaržymus, su kuriais jos susiduria,

                        —

                        šalių įsipareigojimas užtikrinti, kad pastangos, dedamos pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą bei pagal ekonominės partnerystės susitarimus (EPS), vienos kitas papildytų,

                        —

                        teisė reglamentuoti ekonominę veiklą atsižvelgiant į viešąjį interesą, laikantis tarptautinių įsipareigojimų, kad būtų pasiekti tokie teisėti viešosios politikos tikslai kaip visuomenės sveikatos apsauga ir visuomenės sveikatingumo skatinimas, socialinės paslaugos, valstybinis švietimas, sauga, aplinkos apsauga, visuomenės dorovė, socialinė ar vartotojų apsauga, privatumo ir duomenų apsauga, kultūrų įvairovės skatinimas ir apsauga.

                  2.   EPS pobūdis ir taikymo sritis

            Derybų tikslas – sudaryti EPS tarp Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno valstybių ir regionų. EPS tikslas – skatinti sklandžią ir laipsnišką AKR valstybių integraciją į pasaulio ekonomiką, deramai atsižvelgiant į jų politinius pasirinkimus ir vystymosi prioritetus, tokiu būdu skatinant jų darnų vystymąsi ir prisidedant prie skurdo panaikinimo AKR valstybėse.
            Pagal Kotonu susitarimo 36 straipsnio 1 dalies nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas derybomis siekiama sudaryti ir, kai taikytina, stiprinti EPS su AKR pogrupiais, apibrėžtais pagal Kotonu susitarimo 37 straipsnio 3 dalies nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas, atsižvelgiant į AKR vidaus regioninės integracijos procesą.
            EPS siekiama skatinti glaudesnę šalių ekonominę integraciją, palaipsniui panaikinant prekybos tarp jų kliūtis ir stiprinant bendradarbiavimą visose su prekyba susijusiose srityse, visiškai laikantis PPO nuostatų.
            EPS grindžiami Kotonu susitarimo tikslais ir principais, visų pirma jo esminiais ir pagrindiniais elementais bei jo II antraštinės dalies III dalies nuostatomis ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamomis nuostatomis. Todėl derantis dėl EPS visų pirma atsižvelgiama į skirtingą šalių išsivystymo lygį, taip pat į konkrečius ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius AKR valstybių suvaržymus ir į gebėjimą prisitaikyti ir pritaikyti savo ekonomiką atsižvelgiant į liberalizavimo procesą.
            3.   Prekyba prekėmis

            3.1.   Tikslas

            EPS siekiama sukurti laisvosios prekybos zonas tarp šalių, remiantis Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo vystymosi tikslais, laikantis PPO nuostatų. Todėl laikoma, kad toliau išvardytos patekimo į rinką sąlygos bus taikomos tik šių EPS kontekste. Bet kokios būsimos su EPS susijusios derybos dėl prekybos prekėmis grindžiamos derybose jau sutartų nuostatų acquis.
            3.2.   Importo muitai

            —   Importas į Europos Sąjungą
            EPS grindžiami jau nustatytomis patekimo į rinką sąlygomis ir jas toliau gerina. Derybų metu nustatomos konkrečios tolesnio muitų tarifų panaikinimo priemonės, atsižvelgiant į esamus ir galimus AKR valstybių eksporto interesus ir į prekybos liberalizavimo priemonių poveikį, visų pirma AKR regioninei integracijai.
            —   Importas į AKR valstybes
            Laikantis svarbiausio tikslo – skatinti darnų vystymąsi vykdant regioninę ekonominę integraciją ir tinkamą politiką – derybomis siekiama 1) importo iš Europos Sąjungos muitų panaikinimo per tam tikrą pereinamąjį laikotarpį iš esmės visai prekybai, 2) visų mokesčių, kurių poveikis prilygsta muitams, panaikinimo pradėjus taikyti EPS, ir 3) lygiaverčio poveikio kiekybinių apribojimų ir priemonių panaikinimo pradėjus taikyti EPS.
            Tarifų panaikinimo tvarkaraštis ir galutinė produktų, kuriems taikomas AKR valstybių prekybos liberalizavimas, aprėptis, atspindi ekonominius, socialinius ir aplinkosauginius suvaržymus, su kuriais jos susiduria, ir jų pajėgumą pritaikyti savo ekonomiką atsižvelgiant į liberalizavimo procesą. Todėl pereinamasis laikotarpis, atitinkantis Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo tikslus bei PPO taisykles, taikomas lanksčiai, atsižvelgiant į konkrečius atitinkamų AKR valstybių suvaržymus. Toks pat lankstumas taikomas produktų aprėpčiai ir AKR valstybių prisiimamų liberalizavimo įsipareigojimų tvarkaraščiui ir (arba) periodiškumui.
            Nedarant poveikio tam, kas išdėstyta pirmiau, AKR valstybės Europos Sąjungai bet kuriuo metu nustato režimą, ne mažiau palankų nei didžiausio palankumo režimas. Tai netaikoma koncesijoms, kurias AKR valstybės suteikia vienos kitoms arba kurias AKR valstybės suteikia kitoms besivystančioms valstybėms, kurios nėra stipriausios prekybos ekonomikos valstybės, pagal regioninius susitarimus arba kitas prekybos nuostatas, atitinkančias PPO reikalavimus.
            Vykstant deryboms, atsižvelgiant į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnį ir į EPS, sudarytus pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiantį susitarimą, kai jis bus taikomas, atsižvelgiama į specifinius Europos Sąjungos atokiausių regionų interesus. Atsižvelgiant į tai, EPS visų pirma gali būti numatytos konkrečios produktams iš šių regionų skirtos priemonės, kuriomis siekiama šių regionų integracijos į regionų vidaus prekybą trumpuoju laikotarpiu, laikantis PPO nuostatų. Atsižvelgiant į Užjūrio asociacijos sprendimą (2), taip pat reikėtų atsižvelgti į užjūrio šalių ir teritorijų interesus.
            AKR valstybės įsipareigoja bent jau Europos Sąjungai taikomą režimą automatiškai taikyti ir visoms kitoms atitinkamo EPS šalims, pageidautina prieš prekybos liberalizavimą Europos Sąjungos atžvilgiu.
            Jei dėl prekybos liberalizavimo kyla didelių sunkumų, AKR valstybės, pasikonsultavusios su Europos Sąjunga, gali laikinai nesilaikyti liberalizavimo tvarkaraščio ir prireikus koreguoti ar pritaikyti pažangos tempą siekiant galutinai sukurti laisvosios prekybos zoną, visapusiškai laikantis PPO nuostatų.
            AKR valstybių prekybos liberalizavimo planai ir tvarkaraštis įtraukiami į EPS. Jame pateikiami atitinkami produktų sąrašai ir tarifų panaikinimo tvarkaraščiai. Šie sąrašai ir tvarkaraščiai galutinai patvirtinami per derybas.
            —   Baziniai muitai
            Baziniai muitai, kuriems turi būti taikomas sutartas mažinimas, yra didžiausio palankumo režimo muitai, kuriuos AKR valstybės faktiškai taiko EPS pasirašymo dieną. Jie apibrėžiami prie kiekvieno EPS pridedamame sąraše.
            3.3.   Bendrosios nuostatos

               Eksporto muitai. Visi šalių tarpusavio prekybai taikomi eksporto muitai panaikinami laikantis sutarto tvarkaraščio per ne ilgesnį nei dešimties metų laikotarpį.

               Kiekybiniai apribojimai ir lygiaverčio poveikio priemonės, taikomi šalių tarpusavio eksportui arba importui, panaikinami pradėjus taikyti EPS.

               Nacionalinis režimas ir fiskalinės priemonės. Į EPS įtraukiama standartinė nuostata dėl nacionalinio režimo, kuria užtikrinama, kad šalių produktams būtų taikomos ne mažiau palankios sąlygos nei panašiems nacionalinės kilmės produktams. Visos jau esamos diskriminacinės vidaus fiskalinės priemonės arba praktika panaikinami pradėjus taikyti EPS.

               Apmokestinimas. Į EPS turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl išimties, susijusios su apmokestinimu, grindžiamos atitinkamais PPO susitarimų straipsniais.

               Įvairi sparta. Jei tai suderinama su atitinkamų AKR regionų integracijos tikslais, EPS numatoma įvairi prekybos liberalizavimo sparta pagal atitinkamų AKR valstybių išsivystymo lygį ir galimą skirtingą integracijos intensyvumą regione, atsižvelgiant į regiono vidaus integracijos procesą.

               Aprūpinimo maistu saugumo nuostata. Į EPS įtraukiamos nuostatos, kuriomis siekiama skatinti aprūpinimo maistu saugumą pagal PPO taisykles.

               Apsaugos priemonės. Laikantis atitinkamų PPO nuostatų, taikomos nuostatos dėl apsaugos priemonių.

               Antidempingas. Jei viena iš šalių nustato, kad kita šalis prekyboje taiko žalingą dempingą ar subsidijavimą, kaip apibrėžta GATT nuostatose, ji gali imtis atitinkamų priemonių prieš tokią praktiką pagal GATT arba PPO taisykles ir praktiką. Šiomis aplinkybėmis Europos Sąjunga ypač atsižvelgia į konkrečią ekonominę ir socialinę atitinkamų AKR valstybių padėtį.

               Sustabdymas Šalys susitaria, kad, pradėjus taikyti regioninės grupės ir Europos Sąjungos EPS, nebus įvesta naujų muitų ir galiojantys muitai nebus padidinti, be to, nė viena šalis nenustatys nei jokių naujų kiekybinių apribojimų, nei lygiaverčio poveikio priemonių. Šalys turėtų nuo derybų pradžios atsižvelgti į šį principą.

               Skaidrumas. Abi pusės turi perduoti viena kitai savo muitų tarifų sąrašą ir visus vėlesnius jo pakeitimus.

               Prekių klasifikavimas Klasifikuojant prekes, kuriomis šalys prekiauja tarpusavyje, taikoma Suderinta sistema.
            3.4.   Kilmės taisyklės ir administracinis bendradarbiavimas

            Derybose dėl kilmės taisyklių ir administracinio bendradarbiavimo atsižvelgiama į naujausius ES kilmės taisyklių pasikeitimus ir pagal kiekvieną EPS galiojančias kilmės taisykles. Šiame kontekste Europos Sąjunga įvertina kiekvieną konkretų AKR valstybės (-ių) pateiktą prašymą dėl kilmės taisyklių pakeitimų, kuriais siekiama supaprastinti esamas taisykles ir pagerinti dabartines AKR valstybių narių galimybes patekti į rinką, atsižvelgdama į valstybių padėtį ir ypač į jų lengvatinės prekybos santykių patirtį ir struktūrą.
            Ekonominės partnerystės susitarimais šalims suteikiami įgaliojimai imtis atitinkamų priemonių administracinio bendradarbiavimo trūkumo ar netinkamo valdymo atveju. Sprendžiant klausimą dėl muitų nuostolių, susijusių su netinkamu lengvatinio importo valdymu, atitinkamos priemonės galėtų būti nustatytos remiantis horizontaliuoju Tarybos sprendimu.
            3.5.   Muitinės, prekybos lengvinimas, kovos su sukčiavimu priemonės ir finansinė atsakomybė

            Derybose siekiama supaprastinti visus su importu ir eksportu susijusius reikalavimus ir procedūras, visų pirma susijusius su muitinės procesais, importo licencijų išdavimu, muitiniu įvertinimu, tranzito taisyklėmis ir tikrinimu prieš išsiuntimą, remiantis aukščiausiais tarptautiniais standartais ir laikantis PPO prekybos lengvinimo susitarimo nuostatų. Į EPS įtraukiamas Protokolas dėl tarpusavio administracinės pagalbos muitinių veiklos srityje. Į juos taip pat įtraukiama kovos su sukčiavimu nuostata, kuria siekiama užkirsti kelią piktnaudžiavimui muitų tarifų lengvatomis.
            4.   Prekyba paslaugomis, investicijos ir skaitmeninė prekyba

            4.1.   Taikymo sritis

            EPS numatomas laipsniškas ir abipusis prekybos paslaugomis ir investicijų liberalizavimas, kuriuo siekiama užtikrinti panašų patekimo į rinką galimybių lygį, kuris atitiktų atitinkamas PPO taisykles, visų pirma GATS V straipsnį, atsižvelgiant į atitinkamų AKR valstybių išsivystymo lygį. EPS turėtų apimti visus tiekimo ir teikimo būdus.
            Turėtų būti išlaikyta aukšta ES viešųjų paslaugų kokybė laikantis SESV ir visų pirma Protokolo Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų ir atsižvelgiant į ES įsipareigojimus šioje srityje, įskaitant GATS. Dėl paslaugų, kurios teikiamos vykdant Vyriausybės pavestas funkcijas, kaip apibrėžta GATS I straipsnio 3 dalyje, šiose derybose neturi būti deramasi. EPS dar kartą patvirtinama šalių teisė reglamentuoti ekonominę veiklą atsižvelgiant į viešąjį interesą, laikantis tarptautinių įsipareigojimų.
            Be to, į EPS turėtų būti įtrauktos reglamentavimo priemonės, skirtos už valstybės sienos taikomų kliūčių klausimams spręsti, be kita ko, kai taikytina, vidaus reglamentavimo srityje. Į EPS taip pat gali būti įtrauktos priemonės dėl veiksmingumo reikalavimų, susijusių su investicijomis.
            Atsižvelgiant į didėjantį prekybos skaitmeninimą ir į tai, kad skaitmeninei prekybai būdingi ryškūs vystymosi aspektai, derybose turėtų būti susitarta dėl taisyklių, reglamentuojančių skaitmeninę prekybą, įskaitant tarpvalstybinius duomenų srautus, tačiau derybos neturi apimti ES asmens duomenų apsaugos taisyklių ir neturi turėti joms įtakos, nedarant poveikio ES teisės aktams. Šiomis taisyklėmis turėtų būti siekiama pagerinti skaitmeninės prekybos sąlygas verslo ir vartotojų naudai ir padidinti labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) dalyvavimą, taip pat suteikti naujų galimybių skatinti įtraukų ir tvarų ekonomikos augimą ir vystymąsi. EPS turėtų būti numatytas tinkamas lankstumas, bendradarbiavimas ir dialogas skaitmeninei prekybai kylančiais reglamentavimo klausimais.
            EPS nustatoma, kad dėl garso ir vaizdo paslaugų susitariama atskirai konkrečiuose susitarimuose dėl šalių kultūrinio bendradarbiavimo ir partnerystės. Šiais susitarimais užtikrinama galimybė Europos Sąjungai ir jos valstybėms narėms, taip pat AKR išsaugoti ir plėtoti savo gebėjimus apibrėžti ir įgyvendinti savo kultūros ir audiovizualinę politiką, kuria siekiama išsaugoti savo kultūros įvairovę, kartu pripažįstant, išsaugant ir skatinant AKR kultūros vertybes ir tapatybę, siekiant puoselėti kultūrų dialogą tobulinant šių valstybių kultūros prekių ir paslaugų patekimo į rinką galimybes pagal Kotonu susitarimo 27 straipsnio nuostatas ir pagal jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamą nuostatą.
            Šalys susitaria, kad, kai bus pradėti taikyti regioninės grupės ir Europos Sąjungos EPS, nė viena šalis nepriims jokių naujų ar labiau diskriminacinių priemonių. Šalys turėtų nuo derybų pradžios atsižvelgti į šį principą.
            Liberalizavimo procesas vyksta asimetriškai. AKR valstybės gali naudotis tam tikru lankstumu, atsižvelgiant į jų bendrą išsivystymo lygį bei į sektorių ir subsektorių išsivystymo lygį, atsižvelgiant į GATS nuostatas, visų pirma susijusias su besivystančių šalių dalyvavimu liberalizavimo susitarimuose.
            Europos Sąjungai taikomas perinamasis laikotarpis neturėtų būti ilgesnis nei 10 metų.
            AKR pereinamasis laikotarpis, atitinkantis Kotonu susitarimo ir jį pakeisiančio susitarimo tikslus bei PPO taisykles, taikomas lanksčiai, kad būtų atsižvelgta į konkrečius atitinkamų AKR valstybių suvaržymus, tačiau iš esmės jis neturėtų būti ilgesnis nei 15 metų.
            EPS priklausančios AKR valstybės įsipareigoja viena kitai taikyti bent jau tokias pačias nuostatas, kokias jos taiko Europos Sąjungai.
            EPS dar kartą patvirtinami su paslaugomis susiję įsipareigojimai, prisiimti pagal Kotonu susitarimą ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas.
            4.2.   Praktinio pobūdžio nuostatos

            Kai tai pateisinama konkrečiais ekonominiais, socialiniais ir aplinkosauginiais suvaržymais, su kuriais susiduria AKR valstybės, derybos gali būti atidėtos. Tokiu atveju šalys reguliariai vertina padėtį derybose dėl EPS. Jos užtikrina, kad šių derybų parengiamasis etapas būtų aktyviai naudojamas deryboms pasirengti, visų pirma tinkamai remiant paslaugų plėtojimą pagal Kotonu susitarimo nuostatas, visų pirma pagal jo 41 straipsnio 5 dalį, ir pagal jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas.
            5   Einamieji mokėjimai ir kapitalo judėjimas

            EPS dar kartą patvirtinami įsipareigojimai, prisiimti pagal Kotonu susitarimo II priedo 12 straipsnį ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas.
            EPS turėtų būti siekiama visiško einamųjų mokėjimų ir kapitalo judėjimo, susijusių su EPS reglamentuojamais sandoriais, liberalizavimo. Į juos turėtų būti įtrauktos visos apsaugos priemonės ir išimtys (pvz., dėl Sąjungos ekonominės ir pinigų sąjungos ir mokėjimų balanso), kurios turėtų atitikti SESV nuostatas dėl laisvo kapitalo judėjimo.
            6.   Su prekyba susijusios sritys

            6.1.   Bendrosios nuostatos

            EPS dar kartą patvirtinami atitinkami įsipareigojimai su prekyba susijusiose srityse, prisiimti pagal Kotonu susitarimą (3) ir jį pakeisiantį susitarimą, visų pirma susiję su konkurencijos politika, intelektinės nuosavybės teisių apsauga (įskaitant geografines nuorodas), standartizavimu ir sertifikavimu, sanitarijos ir fitosanitarijos priemonėmis, prekyba ir aplinka, prekybos ir darbo standartais, vartotojų politika ir vartotojų sveikatos apsauga. Šios EPS nuostatos peržiūrimos atsižvelgiant į daugiašalių, keliašalių ir dvišalių prekybos derybų rezultatus.
            6.2.   Konkrečios sritys

            Be to, toliau nurodytoms sritims taikomos šios nuostatos:

                           Investicijos. Atsižvelgdamos į tikslą „mažinti ir galiausiai visiškai panaikinti skurdą, derinant su darnaus vystymosi tikslais“ (taip pat į Kotonu susitarimo 1, 29, 75–78 straipsnius ir II priedą ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas), šalys susitaria nustatyti sistemą, kuri palengvins, sustiprins ir skatins abipusiai naudingas tvarias savitarpio investicijas, atsižvelgdamos į daugiašales iniciatyvas dėl palankesnių sąlygų investicijoms sudarymo. Ši sistema grindžiama nediskriminavimo, atvirumo, skaidrumo ir stabilumo principais. Šalys skatina plėtoti patrauklią ir stabilią investavimo aplinką, remdamos stabilių ir skaidrių taisyklių taikymą investuotojams, ir siekia gerinti finansinę įtrauktį ir galimybes gauti finansavimą.
                        Gali būti deramasi dėl nuostatų dėl investicijų apsaugos, jei abi šalys identifikavo tai kaip derybų sritį, laikantis papildomų konkrečiai šaliai ar konkrečiam regionui skirtų derybinių nurodymų. Šios nuostatos turi atitikti reformuotą ES požiūrį į investicijų apsaugą, įskaitant investicinių ginčų sprendimą. Be to, jomis užtikrinama tvirta investuotojų ir investicijų apsauga, kartu visiškai išsaugant susitarimo šalių teisę į reglamentavimą savo teritorijose siekiant teisėtų politikos tikslų. Galimose derybose turėtų būti atsižvelgiama ir į atitinkamus tarptautiniu mastu pripažintus principus ir gaires, susijusius su darniu vystymusi ir atsakingu verslo elgesiu, kaip nurodyta reformuotame Europos Sąjungos požiūryje į investicijų apsaugą.

                           Viešieji pirkimai. EPS siekiama užtikrinti visišką viešųjų pirkimų taisyklių ir metodų skaidrumą visais valdžios lygmenimis laikantis Sutarties dėl viešųjų pirkimų (PPO) principų. Be to, šalys gali siekti laipsniškai liberalizuoti savo viešųjų pirkimų rinkas remdamosi nediskriminavimo principu ir atsižvelgdamos į savo išsivystymo lygį.

                           Standartai, techniniai reglamentai ir atitikties vertinimas. Į EPS turėtų būti įtrauktas išsamus skyrius dėl techninių prekybos kliūčių, kuris būtų grindžiamas PPO sutartimi dėl techninių prekybos kliūčių ir ja neapsiribotų. Šiuo skyriumi turėtų būti siekiama, inter alia, techninių reglamentų suderinamumo ir konvergencijos, taikant tarptautinius standartus ir racionalizuojant bandymų ir sertifikavimo reikalavimus, priėmus rizika grindžiamas atitikties vertinimo procedūras ir padidinus skaidrumą.

                           Sanitarijos ir fitosanitarijos standartai. Į EPS turėtų būti įtrauktas išsamus skyrius apie sanitarinius ir fitosanitarinius standartus (SFS), atitinkantis kitus neseniai sudarytus ES susitarimus. Remiantis PPO susitarimo dėl SFS principais, derybose turėtų būti siekiama įtraukti tokius klausimus kaip tarptautinių standartų (IPPC, OIE ir Codex) taikymas, skaidrumas ir nediskriminavimas, nepagrįsto vėlavimo vengimas, suderinimas, lygiavertiškumo pripažinimas, šalių sveikatos ir užkrėtimo kenkėjais statuso pripažinimas, skirstymas į regionus (skirstymas į zonas), kontrolė, tikrinimas ir tvarkos patvirtinimas, atsargumo principas, auditas, sertifikavimas, importo patikros, ekstremaliosios situacijos priemonės, išankstinis įtraukimą į sąrašą veterinarijos srityje, Europos Sąjungos traktavimas kaip vieno subjekto, techninis bendradarbiavimas, geresnis bendradarbiavimas atsparumo antimikrobinėms medžiagoms ir gyvūnų gerovės srityje ir mechanizmas, skirtas spręsti su SFP priemonėmis susijusius konkrečius prekybos klausimus. Be to, tame skyriuje turėtų būti pabrėžiama šalių keitimosi informacija svarba standartų keitimo atveju ir gretutinės politikos poreikis, įskaitant techninį bendradarbiavimą.

                           Duomenų apsauga. EPS bus nustatytas tikslas užtikrinti aukšto lygio privatumo ir asmens duomenų apsaugą taikant tinkamą teisinę tvarką ir politiką, įskaitant veiksmingą nepriklausomų priežiūros institucijų atliekamą vykdymo užtikrinimą, kadangi tai yra vienas iš pagrindinių piliečių pasitikėjimo skaitmenine ekonomika veiksnių ir vienas iš pagrindinių aspektų siekiant sudaryti palankesnes sąlygas šalių komerciniams mainams ir bendradarbiavimui vykdymo užtikrinimo srityje.

                           Intelektinės nuosavybės teisės. EPS turėtų būti sukurtas tinkamas, subalansuotas ir veiksmingas apsaugos lygis ir numatytos civilinės ir sienos apsaugos užtikrinimo nuostatos intelektinės nuosavybės teisių srityje, įskaitant geografines nuorodas (GN), neapsiribojant PPO sutartimi dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (TRIPS sutartis). EPS turėtų būti dar kartą patvirtintos lankstumo priemonės, nustatytos pagal TRIPS sutartį. EPS turėtų pripažinti 2001 m. lapkričio 14 d. PPO ministrų konferencijos priimtos Deklaracijos dėl TRIPS sutarties ir visuomenės sveikatos svarbą. Aiškindamos ir įgyvendindamos pagal EPS nustatytas teises ir prievoles, šalys turi užtikrinti atitiktį Dohos deklaracijai. Inter alia, šalys turėtų įgyvendinti TRIPS sutarties 31a straipsnį, taip pat tos sutarties priedą ir priedo priedėlį, kurie įsigaliojo 2017 m. sausio 23 d.
                        EPS turėtų būti užtikrinama tiesioginė apsauga ir veiksmingas pripažinimas susitariant dėl GN sąrašo (vynai, spiritiniai gėrimai, žemės ūkio ir maisto produktai), remiantis TRIPS sutarties 23 straipsnyje nustatytu apsaugos lygiu, įskaitant nuostatas, apsaugančias nuo pavadinimo mėgdžiojimo, neteisėto kito gamintojo vardo naudojimo, taip pat nuostatas dėl tinkamo ir veiksmingo vykdymo užtikrinimo, GN naudojimo su bona fide ankstesniais prekių ženklais, apsaugos nuo vėlesnio GN naudojimo bendriniais pavadinimais, ir numatomos nuostatos dėl naujų GN įtraukimo. Siekiant abiem pusėms priimtinai išspręsti iškilusius konfliktus, turėtų būti aptariami tokie klausimai kaip individualios ankstesnės teisės, pvz., susijusios su augalų veislėmis, prekių ženklais, bendro pobūdžio arba kitu teisėtu ankstesniu naudojimu.

                           Prekyba ir konkurencija. EPS turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti konkurencijos iškraipymus taikant nuostatas, susijusias su konkurencijos politika, subsidijomis ir valstybės valdomomis įmonėmis. Šios nuostatos neturi trukdyti teikti viešąsias paslaugas. Be to, šiomis nuostatomis suteikiama reikiamo lankstumo įgyvendinti priemones, kuriomis skatinama ekonominė plėtra, kovojama su skurdu arba siekiama kitų viešosios politikos tikslų, pavyzdžiui, apsirūpinimo maistu saugumo.

                           Prekyba ir darnus vystymasis. EPS turėtų būti skatinama įgyvendinti Darbotvarkę iki 2030 m. ir laikytis susijusių tarptautiniu mastu sutartų principų ir taisyklių dėl darbuotojų teisių, įskaitant nediskriminavimą lyties pagrindu.
                        Todėl į EPS turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl darbo, lyčių lygybės ir moterų galimybių prekybos srityje didinimo, taip pat dėl prekybos ir darnaus vystymosi aplinkosaugos aspektų (įskaitant tausią žuvininkystę ir akvakultūrą, biologinę įvairovę, miškus ir miškininkystės produktus) ir dėl su klimato kaita susijusių aspektų, visų pirma dėl UNFCCC ir Paryžiaus susitarimo ir su klimato kaitos švelninimu susijusių iniciatyvų, pavyzdžiui, Tarptautinės jūrų organizacijos (IMO) iniciatyvų.
                        Į EPS turėtų būti įtrauktos nuostatos, kuriomis skatinama laikytis susijusių tarptautiniu mastu sutartų principų ir taisyklių, įskaitant pagrindinius Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) darbo standartus ir svarbiausias konvencijas bei daugiašalius aplinkosaugos susitarimus, taip pat darbuotojų saugos ir sveikatos, darbo inspekcijų ir socialinio dialogo, taip pat socialinės bei darbo apsaugos principų ir taisyklių, ir skatinama veiksmingai juos įgyvendinti. Į juos turėtų būti įtrauktas kiekvienos šalies įsipareigojimas nuolat dėti ilgalaikes pastangas siekiant ratifikuoti svarbiausias TDO konvencijas.
                        EPS turėtų būti dar kartą patvirtinta šalių teisė reglamentuoti darbo ir aplinkosaugos sritis laikantis jų tarptautinių įsipareigojimų ir skatinama užtikrinti aukšto lygio apsaugą, be kita ko, atsižvelgiant į aplinkos požiūriu naudingiausias galimybes. EPS turėtų būti pakartota, kad turi būti laikomasi atsargumo principo. Į EPS būti įtrauktos nuostatos, kuriomis neleidžiama sumažinti darbuotojų ir aplinkos apsaugos lygio tam, kad būtų skatinama prekyba ir tiesioginės užsienio investicijos. EPS turėtų būti numatytas įsipareigojimas nenukrypti nuo nacionalinių darbuotojų ar aplinkos apsaugos įstatymų arba nuo pareigos užtikrinti jų vykdymą.
                        EPS turėtų būti skatinamas didesnis prekybos ir investicijų, įskaitant tiesiogines užsienio investicijas siekiant darnaus vystymosi, indėlis, be kita ko, aptariant tokius klausimus kaip prekybos aplinkai ir klimatui nekenkiančiomis prekėmis ir paslaugomis lengvinimas ir savanoriškų darnumo užtikrinimo programų bei įmonių socialinės atsakomybės skatinimas, atsižvelgiant į tarptautiniu mastu pripažintas priemones ir skatinant šalis taikyti tarptautinę praktiką, įskaitant EBPO ir JT verslo ir žmogaus teisių pagrindinius principus ir konkrečių sektorių gaires.
                        Į EPS turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl veiksmingo šių nuostatų įgyvendinimo ir stebėsenos, taip pat mechanizmas visiems ginčams tarp susitarimo šalių spręsti. EPS turėtų būti numatytas pilietinės visuomenės institucijų dalyvavimas, įskaitant reguliarias konsultacijas ir komunikacijos veiksmus. Šios institucijos turėtų vykdyti viso susitarimo įgyvendinimo stebėseną ir šalių atžvilgiu turėti atlikti patariamąjį vaidmenį.

                           Dialogas žemės ūkio klausimais. Atsižvelgiant į žemės ūkio sektoriaus svarbą AKR valstybių socialiniam ir ekonominiam vystymuisi ir apsirūpinimo maistu saugumui, EPS turėtų būti numatytas dialogas žemės ūkio klausimais (žemės ūkio partnerystė), kuris gali apimti tokius klausimus kaip biržos prekės (ypač susijuos su apsirūpinimo maistu saugumu) ir regioninės vertės grandinės, naujų technologijų naudojimas, prekybos lengvinimas, patekimas į rinką, atsakingos investicijos, moksliniai tyrimai ir inovacijos, skiriant deramą dėmesį prisitaikymui prie klimato kaitos ir jos švelninimui, taip pat biologinė įvairovė ir tvarios maisto sistemos.

                  6.3.   Įgyvendinimas

            EPS taryba (žr. 8 punktą), kuriai padeda jungtinis susitarimo įgyvendinimo komitetas, sudarytas iš vyresniųjų techninių ekspertų, stebi, kaip įgyvendinamos šios nuostatos. Jungtinis susitarimo įgyvendinimo komitetas posėdžiauja reguliariai ir ne rečiau kaip kartą per metus. Jis rengia metines ataskaitas, kuriose įvertinama padaryta pažanga ir pateikiamos rekomendacijos dėl tolesnių pasiekimų priemonių, įskaitant vystomojo bendradarbiavimo nuostatą pagal Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamą nuostatą. Prireikus galėtų būti svarstomas specialių pakomitečių tam tikroms su prekyba susijusioms sritims įsteigimas.
            7.   Papildomumas

            EPS ir AKR partnerių vystymosi strategijos turi vieni kitus papildyti. Visų pirma, kad būtų lengviau pasiekti EPS tikslus, AKR šalys įsipareigoja visapusiškai integruoti EPS į savo vystymosi strategijas, o Europos Sąjunga – į savo vystomojo bendradarbiavimo strategijas. Tai apimtų paramos privačiojo sektoriaus (visų pirma labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ)) vystymuisi skatinimą, įskaitant lyčių aspektą, ir pagal lytį suskirstytų duomenų rinkimo svarbos tolesniems veiksmams ir įgyvendinimui akcentavimą. Šalys įsipareigoja skirti pakankamai išteklių šiam tikslui nacionalinėse ir regioninėse orientacinėse programose pagal atitinkamas Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas.
            8.   Institucinė struktūra

            Kiekvienam EPS įsteigiama jungtinė EPS taryba, kuri atlieka šias funkcijas:

                        —

                        užtikrina tinkamą EPS veikimą,

                        —

                        nagrinėja šalių ekonominio ir prekybos bendradarbiavimo raidą,

                        —

                        ieško tinkamų būdų užkirsti kelią problemoms, kurios gali kilti EPS reglamentuojamose srityse, ypač atsižvelgiant į EPS vystymosi tikslų įgyvendinimą,

                        —

                        keičiasi nuomonėmis ir teikia rekomendacijas visais bendro intereso klausimais, susijusiais su bendradarbiavimu ekonomikos ir prekybos srityje, įskaitant būsimus tinkamo EPS įgyvendinimo veiksmus ir, visų pirma, vystomojo bendradarbiavimo poreikį pagal atitinkamas Kotonu susitarimo nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas.

                  Pasikonsultavusios tarpusavyje šalys susitaria dėl jungtinės EPS tarybos posėdžių sudėties, dažnumo, darbotvarkės ir vietos.
            EPS taryba turi įgaliojimus priimti sprendimus dėl visų klausimų, kuriems taikomas EPS. Ji teikia ataskaitas Ministrų tarybai, įsteigtai pagal Kotonu susitarimo 15 straipsnio nuostatas ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas, visai AKR valstybių grupei ir Europos Sąjungai bendrai rūpimais klausimais.
            EPS turėtų būti numatytos reguliarios konsultacijos ir komunikacija su pilietine visuomene.
            9.   Išlyga dėl išimtinių atvejų

            Į EPS įtraukiama standartinė išlyga dėl išimtinių atvejų, taikytina atitinkamoms šių susitarimų dalims, pagal kurią leidžiama imtis priemonių, pavyzdžiui, dėl viešosios tvarkos apsaugos, žmonių, gyvūnų ar augalų gyvybės ar sveikatos apsaugos, senkančių gamtos išteklių išsaugojimo ir t. t., su sąlyga, kad tokios priemonės taikomos laikantis PPO taisyklių.
            10.   Baigiamosios nuostatos

            Į EPS įtraukiama:

                        —

                        skyrius dėl ginčų sprendimo ir nuostata dėl nevykdymo, įskaitant nuostatas, atitinkančias Kotonu susitarimo 96 ir 97 straipsnius ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamas nuostatas. Ginčų sprendimo nuostatos dėl prekybos ar su prekyba susijusių klausimų neturės poveikio šalių teisėms ir prievolėms pagal PPO taisykles, visų pirma Susitarimą dėl ginčų sprendimo taisyklių ir tvarkos,

                        —

                        nuostata dėl būsimų pokyčių, numatant, kad, atsižvelgiant į regioninės integracijos pažangą, EPS gali būti išplečiami, visų pirma prisijungimu, arba sujungiami,

                        —

                        nuostata dėl jų įsigaliojimo, galiojimo trukmės (neribota), nutraukimo, reikalavimo pranešti apie denonsavimą ir nuostata dėl teritorinio taikymo.

                  EPS tikslais AKR šalys – tai regioninė grupė arba jos valstybės narės, arba regioninė grupė ir jos valstybės narės, atsižvelgiant į atitinkamas jų kompetencijos sritis. EPS taip pat taikomi bet kokių valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų veiksmams šalių teritorijose.
            11.   Derybų struktūra ir organizavimas

            Remiantis atitinkamomis Kotonu susitarimo nuostatomis ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamomis nuostatomis, derybų laikotarpis taip pat naudojamas AKR valstybių viešojo ir privačiojo sektorių gebėjimams stiprinti, siekiant sustiprinti jų gebėjimą apibrėžti ir įgyvendinti atitinkamas regionines ir daugiašales prekybos strategijas ir politiką. Tai apima priemones, skirtas konkurencingumui didinti, regioninėms organizacijoms stiprinti ir regioninės prekybos integracijos iniciatyvoms remti, kai tinkama, su parama biudžeto koregavimui ir fiskalinei reformai, taip pat infrastruktūrai atnaujinti ir investicijoms gerinti. Šių priemonių stebėsena vykdoma regioniniu lygmeniu, kai tinkama, ją vykdo derybose dėl EPS dalyvaujanti regioninė grupė ir Europos Sąjunga. Ta regioninė grupė, inter alia, teikia pasiūlymus, kurie svarstomi palaikant Europos Sąjungos ir AKR valstybių nacionalinio ir regioninio programavimo dialogą.
            Nustatomi tinkami mechanizmai siekiant užtikrinti, kad Europos Sąjungos ir AKR valstybių nevalstybiniai subjektai būtų informuojami ir su jais būtų konsultuojamasi dėl derybų turinio ir kad būtų užtikrintas vykstančių AKR ir ES dialogų koordinavimas.
            Šie nurodymai bus peržiūrimi ir, kai tikslinga, patikslinami ne rečiau kaip kas 10 metų.

               (1)  AKR ir ES partnerystės susitarimas buvo iš dalies pakeistas 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (OL L 209, 2005 8 11, p. 27) ir 2010 m. birželio 22 d. Uagadugu pasirašytu susitarimu (OL L 287, 2010 11 4, p. 3).

               (2)  2013 m. lapkričio 25 d. Sprendimas Nr. 2013/755/ES dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Sąjungos asociacijos (Užjūrio asociacijos sprendimas), OL L 344, 2013 12 19, p. 1.

               (3)  Kotonu susitarimo 45–51 ir 78 straipsniai ir jį pakeisiančio susitarimo, kai jis bus taikomas, atitinkamos nuostatos.


title: Tarybos Sprendimas (BUSP) 2020/20 2020 m. sausio 13 d. kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2019/1341

text:
14.1.2020

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  LI 8/5

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2020/20
         2020 m. sausio 13 d.
         kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2019/1341
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
         atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     2001 m. gruodžio 27 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2001/931/BUSP (1);

                     (2)

                     2019 m. rugpjūčio 8 d. Taryba priėmė Sprendimą (BUSP) 2019/1341 (2), kuriuo buvo atnaujintas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas (toliau – sąrašas);

                     (3)

                     pagal Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 1 straipsnio 6 dalį, būtina reguliariai peržiūrėti asmenų, grupių ir organizacijų sąrašą siekiant užtikrinti, kad yra pagrindo palikti juos sąraše;

                     (4)

                     šiame sprendime pateikiami Tarybos atliktos asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašo peržiūros rezultatai;

                     (5)

                     Taryba patikrino, ar kompetentingos institucijos, kaip nurodyta Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 1 straipsnio 4 dalyje, yra priėmusios sprendimus dėl visų sąraše esančių asmenų, grupių ir organizacijų, kadangi jie yra susiję su teroro aktais, kaip apibrėžta Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 1 straipsnio 2 ir 3 dalyse. Taryba taip pat padarė išvadą, kad asmenims, grupėms ir organizacijoms, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 2, 3 ir 4 straipsniai, turėtų būti toliau taikomos Bendrojoje pozicijoje 2001/931/BUSP numatytos konkrečios ribojamosios priemonės;

                     (6)

                     sąrašas turėtų būti atitinkamai atnaujintas, o Sprendimas (BUSP) 2019/1341 turėtų būti panaikintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas pateikiamas šio sprendimo priede.

            2 straipsnis
            Sprendimas (BUSP) 2019/1341 panaikinamas.

            3 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            Priimta Briuselyje 2020 m. sausio 13 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  2001 m. gruodžio 27 d. Tarybos bendroji pozicija 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu (OL L 344, 2001 12 28, p. 93).

            (2)  2019 m. rugpjūčio 8 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2019/1341, kuriuo atnaujinamas asmenų, grupių ir organizacijų, kuriems taikomi Bendrosios pozicijos 2001/931/BUSP dėl konkrečių priemonių taikymo kovojant su terorizmu 2, 3 ir 4 straipsniai, sąrašas ir panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2019/25 (OL L 209, 2019 8 9, p. 15).

            PRIEDAS

               1 STRAIPSNYJE NURODYTAS ASMENŲ, GRUPIŲ IR ORGANIZACIJŲ SĄRAŠAS

            I.   ASMENYS

                        1.

                        ABDOLLAHI Hamed (dar žinomas kaip Mustafa Abdullahi), gimęs 1960 8 11 Irane. Paso Nr.: D9004878.

                        2.

                        AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, gimęs Al Ihsa (Saudo Arabija); Saudo Arabijos pilietis.

                        3.

                        AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, gimęs 1966 10 16 Tarute (Saudo Arabija); Saudo Arabijos pilietis.

                        4.

                        ARBABSIAR Manssor (dar žinomas kaip Mansour Arbabsiar), gimęs 1955 3 6 arba 3 15 Irane. Irano ir JAV pilietis, paso Nr. C2002515 (Iranas); paso Nr.: 477845448 (JAV). Nacionalinio tapatybės dokumento Nr.: 07442833, galioja iki 2016 3 15 (JAV vairuotojo pažymėjimas).

                        5.

                        ASADI Assadollah, gimęs 1971 12 22 Teherane (Iranas), Irano pilietis. Irano diplomatinio paso numeris: D9016657.

                        6.

                        BOUYERI, Mohammed (dar žinomas kaip Abu ZUBAIR; dar žinomas kaip SOBIAR; dar žinomas kaip Abu ZOUBAIR), gimęs 1978 3 8 Amsterdame (Nyderlandai).

                        7.

                        EL HAJJ, Hassan Hassan, gimęs 1988 3 22 Zaghdraiya, Sidone, Libane, Kanados pilietis. Paso Nr.: JX446643 (Kanada).

                        8.

                        HASHEMI MOGHADAM Saeid, gimęs 1962 8 6 Teherane (Iranas), Irano pilietis. Paso Nr.: D9016290, galioja iki 2019 2 4.

                        9.

                        IZZ-AL-DIN, Hasan (dar žinomas kaip GARBAYA, Ahmed; dar žinomas kaip SA-ID; dar žinomas kaip SALWWAN, Samir), gimęs 1963 m. Libane, Libano pilietis.

                        10.

                        MELIAD, Farah, gimęs 1980 11 5 Sidnėjuje (Australija), Australijos pilietis. Paso Nr.: M2719127 (Australija).

                        11.

                        MOHAMMED, Khalid Shaikh (dar žinomas kaip ALI, Salem; dar žinomas kaip BIN KHALID, Fahd Bin Adballah; dar žinomas kaip HENIN, Ashraf Refaat Nabith; dar žinomas kaip WADOOD, Khalid Adbul), gimęs 1965 4 14 arba 1964 3 1 Pakistane, paso Nr.: 488555.

                        12.

                        ȘANLI, Dalokay (dar žinomas kaip Sinan), gimęs 1976 10 13 Piuliumiūre (Pülümür; Turkija).

                        13.

                        SHAHLAI Abdul Reza (dar žinomas kaip Abdol Reza Shala'i; dar žinomas kaip Abd-al Reza Shalai; dar žinomas kaip Abdorreza Shahlai; dar žinomas kaip Abdolreza Shahla'i; dar žinomas kaip Abdul-Reza Shahlaee; dar žinomas kaip Hajj Yusef; dar žinomas kaip Haji Yusif; dar žinomas kaip Hajji Yasir; dar žinomas kaip Hajji Yusif; dar žinomas kaip Yusuf Abu-al-Karkh), gimęs apie 1957 m. Irane. Adresai: 1) Kermanšahas, Iranas; 2) Mehrano karinė bazė, Ilamo provincija, Iranas.

                        14.

                        SHAKURI, Ali Gholam, gimęs apie 1965 m. Teherane (Iranas).

                        15.

                        SOLEIMANI Qasem (miręs) (dar žinomas kaip Ghasem Soleymani, dar žinomas kaip Qasmi Sulayman, dar žinomas kaip Qasem Soleymani, dar žinomas kaip Qasem Solaimani, dar žinomas kaip Qasem Salimani, dar žinomas kaip Qasem Solemani, dar žinomas kaip Qasem Sulaimani, dar žinomas kaip Qasem Sulemani), gimęs 1957 3 11 Irane. Irano pilietis. Paso Nr.: 008827 (Irano diplomatinis), išduotas 1999 m. Laipsnis: generolas majoras.

                  II.   GRUPĖS IR ORGANIZACIJOS

                        1.

                        „Abu Nidal organizacija“ (Abu Nidal Organisation, ANO) (dar žinoma kaip „Fatah“ revoliucinė taryba (Fatah Revolutionary Council); dar žinoma kaip Arabų revoliucinės brigados (Arab Revolutionary Brigades); dar žinoma kaip „Juodasis rugsėjis“ (Black September); dar žinoma kaip Musulmonų socialistų revoliucinė organizacija (Revolutionary Organisation of Socialist Muslims).

                        2.

                        „Al-Aqsa“ kankinių brigada (Al-Aqsa Martyrs' Brigade).

                        3.

                        „Al-Aqsa e.V.“.

                        4.

                        „Babbar Khalsa“.

                        5.

                        „Filipinų komunistų partija“ (Communist Party of the Philippines), įskaitant „Naująją liaudies armiją“ (New People's Army, NPA), Filipinai.

                        6.

                        Irano žvalgybos ir saugumo ministerijos Vidaus saugumo direktoratas.

                        7.

                        „Gama'a al-Islamiyya“ (dar žinoma kaip „Al-Gama'a al-Islamiyya“) (Islamo grupuotė (Islamic Group, IG).

                        8.

                        „İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi“ – IBDA-C (Didysis islamo rytų karių frontas (Great Islamic Eastern Warriors Front).

                        9.

                        „Hamas“, įskaitant „Hamas-Izz al-Din al-Qassem“.

                        10.

                        „Hizballah“ karinis sparnas“ (Hizballah Military Wing) (dar žinomas kaip „Hezbollah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hizbullah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hizbollah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hezballah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hisbollah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hizbu'llah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Hizb Allah“ karinis sparnas; dar žinomas kaip „Džihado taryba“ (Jihad Council) (ir visi jam pavaldūs padaliniai, įskaitant Išorės saugumo organizaciją (External Security Organisation)).

                        11.

                        „Hizbul Mujahideen“, „HM“.

                        12.

                        „Khalistano Zindabad pajėgos“ (Khalistan Zindabad Force, „KZF“).

                        13.

                        „Kurdistano darbininkų partija“ (Kurdistan Workers' Party, „PKK“) (dar žinoma kaip „KADEK“; dar žinoma kaip „KONGRA-GEL“).

                        14.

                        „Tamilų Elamo išlaisvinimo tigrai“ (Liberation Tigers of Tamil Eelam, „LTTE“).

                        15.

                        „Ejército de Liberación Nacional“ (Nacionalinė išlaisvinimo armija).

                        16.

                        „Palestinos islamo džihadas“ (Palestinian Islamic Jihad, „PIJ“).

                        17.

                        „Palestinos išlaisvinimo liaudies frontas“ (Popular Front for the Liberation of Palestine, „PFLP“).

                        18.

                        „Palestinos išlaisvinimo liaudies fronto Aukščiausioji vadovybė“ (Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command) (dar žinoma kaip „PFLP“ Aukščiausioji vadovybė).

                        19.

                        „Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi“ – „DHKP/C“ (dar žinoma kaip „Devrimci Sol“) („Revoliucinė kairė“); (dar žinoma kaip „Dev Sol“) („Revoliucinė liaudies išlaisvinimo armija/frontas/partija“).

                        20.

                        „Šviečiantis kelias“ („Sendero Luminoso“ (Shining Path)).

                        21.

                        „Teyrbazen Azadiya Kurdistan“ – „TAK“ (dar žinoma kaip „Kurdistano laisvės sakalai“; dar žinoma kaip „Kurdistano laisvės vanagai“).


title: Komisijos sprendimas (ES) 2020/26 2020 m. sausio 13 d. kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas

text:
14.1.2020

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 8/32

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2020/26
         2020 m. sausio 13 d.
         kuriuo iš dalies keičiamas Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas
         EUROPOS KOMISIJA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 29 d. Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimą dėl pinigų (1), ypač į jo 11 straipsnio 3 dalį,
         kadangi:

                     (1)

                     pagal Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų (toliau –Susitarimas dėl pinigų) 11 straipsnio 2 dalį reikalaujama, kad Monako Kunigaikštystė taikytų tokias pačias kaip Prancūzijos priimtas nuostatas, skirtas A priede išvardytiems su kredito įstaigų veikla ir riziką ribojančia priežiūra bei mokėjimo ir vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų sisteminės rizikos prevencija susijusiems Sąjungos teisės aktams į nacionalinę teisę perkelti;

                     (2)

                     A priedas iš dalies keičiamas pagal Susitarimo dėl pinigų 11 straipsnio 3 dalį, kurioje numatyta, kad A priedą Komisija pakoreguos kiekvieną kartą, kai bus iš dalies keičiami atitinkami teisės aktai, ir kiekvieną kartą, kai Europos Sąjunga priims naują teisės aktą;

                     (3)

                     buvo priimta naujų Europos Sąjungos teisės aktų, o A priede jau esantys teisės aktai buvo iš dalies pakeisti;

                     (4)

                     todėl Susitarimo dėl pinigų A priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            Vienintelis straipsnis
            Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas pakeičiamas šio sprendimo priedu.
            Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            Priimta Briuselyje 2020 m. sausio 13 d.

                  Komisijos vardu

                  Pirmininkė

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OL C 23, 2012 1 28, p. 13.

            PRIEDAS

                     „A PRIEDAS

                                    Teisės aktai, taikomi kredito įstaigų veiklai ir priežiūrai bei mokėjimo sistemų ir vertybinių popierių atsiskaitymo bei pateikimo sistemų sisteminės rizikos prevencijai

                                    1

                                 Dėl nuostatų, taikomų kredito įstaigoms:
                                 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyva 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 372, 1986 12 31, p. 1)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    2

                                 2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/65/EB, iš dalies keičiančia direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB, dėl vertinimo taisyklių rengiant tam tikrų bendrovių, taip pat bankų ir kitų finansų įstaigų metinę ir konsoliduotą atskaitomybę (OL L 283, 2001 10 27, p. 28)

                                    3

                                 2003 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/51/EB, iš dalies keičiančia direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB, 86/635/EEB ir 91/674/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių, bankų ir kitų finansų įstaigų bei draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 178, 2003 7 17, p. 16)

                                    4

                                 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/46/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių, 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės ir 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 224, 2006 8 16, p. 1)

                                    5

                                 1989 m. vasario 13 d. Tarybos direktyva 89/117/EEB dėl valstybėje narėje įsteigtų kredito ir finansų įstaigų, kurių pagrindinės buveinės yra kitoje valstybėje narėje, filialų prievolių, susijusių su metinės finansinės atskaitomybės dokumentų skelbimu (OL L 44, 1989 2 16, p. 40)

                                    6

                                 1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose (OL L 166, 1998 6 11, p. 45)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    7

                                 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/44/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose ir Direktyvą 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito nuostatas dėl susietųjų sistemų ir kredito reikalavimų (OL L 146, 2009 6 10, p. 37)

                                    8

                                 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų (OL L 331, 2010 12 15, p. 120)

                                    9

                                 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1)

                                    10

                                 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų, kuriuo iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB ir 2014/65/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 236/2012 (OL L 257, 2014 8 28, p. 1)

                                    11

                                 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo (OL L 125, 2001 5 5, p. 15)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    12

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190)

                                    13

                                 2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito (OL L 168, 2002 6 27, p. 43)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    14

                                 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/44/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose ir Direktyvos 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito nuostatas dėl susietųjų sistemų ir kredito reikalavimų (OL L 146, 2009 6 10, p. 37)

                                    15

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190)

                                    16

                                 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 98/78/EB ir 2000/12/EB (OL L 35, 2003 2 11, p. 1) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    17

                                 2005 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 85/611/EEB, 91/675/EEB, 92/49/EEB bei 93/6/EEB, taip pat Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 94/19/EB, 98/78/EB, 2000/12/EB, 2001/34/EB, 2002/83/EB ir 2002/87/EB, siekiant sukurti naują finansinių paslaugų komitetų organizacinę struktūrą (OL L 79, 2005 3 24, p. 9)

                                    18

                                 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/25/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais (OL L 81, 2008 3 20, p. 40)

                                    19

                                 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos

                                 (Europos finansinių rinkų institucija) (OL L 331, 2010 12 15, p. 120)

                                    20

                                 2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/89/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 98/78/EB, 2002/87/EB, 2006/48/EB ir 2009/138/EB nuostatos dėl finansų konglomeratui priklausančių finansų subjektų papildomos priežiūros (OL L 326, 2011 12 8, p. 113)

                                    21

                                 Išskyrus V antraštinę dalį:
                                 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338)

                                    22

                                 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/110/EB dėl elektroninių pinigų įstaigų steigimosi, veiklos ir riziką ribojančios priežiūros, iš dalies keičianti Direktyvas 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinanti Direktyvą 2000/46/EB (OL L 267, 2009 10 10, p. 7)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    23

                                 Išskyrus V antraštinę dalį:
                                 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338)

                                    24

                                 Išskyrus III ir IV antraštines dalis:
                                 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB (OL L 337, 2015 12 23, p. 35)

                                    25

                                 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 12)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    26

                                 2013 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1022/2013, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), nuostatos, susijusios su specialių uždavinių pavedimu Europos Centriniam Bankui pagal Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 (OL L 287, 2013 10 29, p. 5)

                                    27

                                 2014 m. vasario 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/17/ES dėl vartojimo kredito sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2008/48/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 60, 2014 2 28, p. 34)

                                    28

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190)

                                    29

                                 2014 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 806/2014, kuriuo nustatomos kredito įstaigų ir tam tikrų investicinių įmonių pertvarkymo vienodos taisyklės ir vienoda procedūra, kiek tai susiję su bendru pertvarkymo mechanizmu ir Bendru pertvarkymo fondu, ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 225, 2014 7 30, p. 1)

                                    30

                                 Išskyrus III ir IV antraštines dalis:
                                 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB (OL L 337, 2015 12 23, p. 35)

                                    31

                                 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (OL L 201, 2012 7 27, p. 1) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    32

                                 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1)

                                    33

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190)

                                    34

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 84) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    35

                                 2016 m. birželio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/1033, kuriuo iš dalies keičiami Reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka ir Reglamentas (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (OL L 175, 2016 6 30, p. 1)

                                    36

                                 2015 m. gegužės 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/849 dėl finansų sistemos naudojimo pinigų plovimui ar teroristų finansavimui prevencijos, kuria iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 ir panaikinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/60/EB bei Komisijos direktyva 2006/70/EB (OL L 141, 2015 6 5, p. 73)

                                    37

                                 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/2365 dėl vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių ir pakartotinio naudojimo skaidrumo ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 337, 2015 12 23, p. 1) – dėl kredito įstaigų

                                    38

                                 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    39

                                 2017 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/2395, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos, susijusios su pereinamojo laikotarpio nuostatomis, skirtomis poveikiui nuosavoms lėšoms dėl 9-ojo TFAS įvedimo mažinti ir didelių pozicijų tvarkos, taikomos tam tikroms viešojo sektoriaus pozicijoms, išreikštoms bet kurios valstybės narės nacionaline valiuta, taikymo poveikiui mažinti (OL L 345, 2017 12 27, p. 27)

                                    40

                                 2017 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2017/2401, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms (OL L 347, 2017 12 28, p. 1)

                                    41

                                 2019 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2019/630, kuriuo dėl neveiksnių pozicijų nuostolių minimalaus padengimo lygio iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 575/2013 (OL L 11, 2019 4 25, p. 4)

                                    42

                                 Išskyrus V antraštinę dalį:
                                 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338), ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    43

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190)

                                    44

                                 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/49/ES dėl indėlių garantijų sistemų (nauja redakcija) (OL L 173, 2014 6 12, p. 149)

                                    45

                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/59/ES, kuria nustatoma kredito įstaigų ir investicinių įmonių gaivinimo ir pertvarkymo sistema ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyva 82/891/EEB, direktyvos 2001/24/EB, 2002/47/EB, 2004/25/EB, 2005/56/EB, 2007/36/EB, 2011/35/ES, 2012/30/ES bei 2013/36/ES ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (ES) Nr. 1093/2010 bei (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 190) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    46

                                 2017 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2017/2399, kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 2014/59/ES nuostatos, susijusios su neužtikrintų skolos priemonių eiliškumu nemokumo atveju (OL L 345, 2017 12 27, p. 96)

                                    47

                                 Dėl nuostatų, taikomų kredito įstaigoms, ir išskyrus 34–36 straipsnius bei III antraštinę dalį:
                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų, kuria iš dalies keičiamos Direktyva 2002/92/EB ir Direktyva 2011/61/ES (nauja redakcija) (OL L 173, 2014 6 12, p. 349) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    48

                                 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų, kuriuo iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB ir 2014/65/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 236/2012 (OL L 257, 2014 8 28, p. 1)

                                    49

                                 2016 m. birželio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/1034, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų (OL L 175, 2016 6 30, p. 8)

                                    50

                                 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų, kuriuo iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB ir 2014/65/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 236/2012 (OL L 257, 2014 8 28, p. 1)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    51

                                 2016 m. birželio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/1033, kuriuo iš dalies keičiami Reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka ir Reglamentas (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (OL L 175, 2016 6 30, p. 1)

                                    52

                                 Dėl nuostatų, taikomų kredito įstaigoms:
                                 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 173, 2014 6 12, p. 84)

                                 su pakeitimais, padarytais:

                                    53

                                 2016 m. birželio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2016/1033, kuriuo iš dalies keičiami Reglamentas (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, Reglamentas (ES) Nr. 596/2014 dėl piktnaudžiavimo rinka ir Reglamentas (ES) Nr. 909/2014 dėl atsiskaitymo už vertybinius popierius gerinimo Europos Sąjungoje ir centrinių vertybinių popierių depozitoriumų (OL L 175, 2016 6 30, p. 1)

                                    54

                                 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/2365 dėl vertybinių popierių įsigijimo finansavimo sandorių ir pakartotinio naudojimo skaidrumo ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 337, 2015 12 23, p. 1) – dėl kredito įstaigų

                                    55

                                 Išskyrus III ir IV antraštines dalis:
                                 2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2015/2366 dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2002/65/EB, 2009/110/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 ir panaikinama Direktyva 2007/64/EB (OL L 337, 2015 12 23, p. 35) ir, esant reikalui, susijusios 2 lygio priemonės

               “


title: Europos Parlamento ir Tarybos Sprendimas (ES) 2020/28 2019 m. lapkričio 27 d. dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo siekiant suteikti pagalbą Graikijai

text:
15.1.2020

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 10/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2020/28
         2019 m. lapkričio 27 d.
         dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo siekiant suteikti pagalbą Graikijai
         EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdami į 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantį Europos Sąjungos solidarumo fondą (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,
         atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (2), ypač į jo 11 punktą,
         atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     Europos Sąjungos solidarumo fondo (toliau – Fondas) tikslas – suteikti Sąjungai galimybę greitai, veiksmingai ir lanksčiai reaguoti nelaimės atvejais, kad būtų parodytas solidarumas su gaivalinių nelaimių ištiktų regionų gyventojais;

                     (2)

                     didžiausia Fondo metinė suma neturi viršyti 500 000 000 EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (3) 10 straipsnyje;

                     (3)

                     2019 m. gegužės 15 d. Graikija pateikė paraišką mobilizuoti Fondo lėšas dėl 2019 m. vasario 23–26 d. Kretą nusiaubusių ir potvynius bei nuošliaužas sukėlusių itin smarkių liūčių ir audrų;

                     (4)

                     Graikijos paraiška tenkina finansinio įnašo teikimo iš Fondo lėšų sąlygas, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 4 straipsnyje;

                     (5)

                     todėl Fondo lėšos turėtų būti mobilizuotos siekiant suteikti Graikijai finansinį įnašą;

                     (6)

                     Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu (ES) 2019/277 (4) Fondo lėšos buvo mobilizuotos siekiant skirti 50 000 000 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą avansams už 2019 finansinius metus mokėti. Tų asignavimų panaudota tik labai nedaug. Todėl visą dabar mobilizuojamą sumą galima finansuoti perskirstant turimus 2019 finansinių metų Sąjungos bendrojo biudžeto asignavimus, skirtus avansams mokėti;

                     (7)

                     siekiant kuo greičiau mobilizuoti Fondo lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo jo priėmimo dienos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            2019 finansinių metų Sąjungos bendrajame biudžete iš Europos Sąjungos solidarumo fondo Graikijai mobilizuojama 4 552 517 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų suma.
            Pirmoje pastraipoje nurodyta suma finansuojama 2019 finansinių metų Sąjungos bendrojo biudžeto asignavimais, mobilizuotais avansams mokėti. Avansams mokėti numatyti asignavimai atitinkamai sumažinami.

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

            Jis taikomas nuo 2019 m. lapkričio 27 d.
            Priimta Strasbūre, 2019 m. lapkričio 27 d.

                  Europos Parlamento vardu

                  Pirmininkas

               D. M. SASSOLI

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               T. TUPPURAINEN

            (1)  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.

            (2)  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

            (3)  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).

            (4)  2018 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2019/277 dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo siekiant 2019 m. Sąjungos bendrajame biudžete numatyti išteklių avansams mokėti (OL L 54, 2019 2 22, p. 5).