title: 2009/940/EB: 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos pasirašomo Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų, priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d.

text:
16.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 331/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2009 m. lapkričio 30 d.
   dėl Europos bendrijos pasirašomo Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų, priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d.
   (2009/940/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 61 straipsnio c punktą kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Bendrija deda pastangas, kad būtų sukurta bendra teisminė erdvė, grindžiama teismo sprendimų abipusio pripažinimo principu.

               (2)

               2007 m. vasario 23 d. Liuksemburge priimtas Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga Protokolas dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų (toliau – Geležinkelių protokolas) veiksmingai prisideda prie šios srities reguliavimo tarptautiniu lygiu. Todėl pageidautina kuo greičiau pradėti taikyti šio dokumento nuostatas, susijusias su Bendrijos išimtinei kompetencijai priklausančiais klausimais.

               (3)

               Komisija Bendrijos vardu derėjosi dėl Geležinkelių protokolo dalių, priklausančių išimtinei Bendrijos kompetencijai.

               (4)

               Geležinkelių protokolo XXII straipsnio 1 dalyje numatyta, kad regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kurių kompetencija apima tam tikrus tame Protokole reglamentuojamus dalykus, gali jį pasirašyti.

               (5)

               Geležinkelių protokolas teikiamas pasirašyti iki jo įsigaliojimo dienos.

               (6)

               Geležinkelių protokole nagrinėjami ir kai kurie klausimai, reglamentuojami 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1), 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (2), 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (3), 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje (nauja redakcija) (4) ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 881/2004, įsteigiančiame Europos geležinkelio agentūrą (Agentūros reglamentas) (5).

               (7)

               Bendrija turi išimtinę kompetenciją kai kuriais Geležinkelių protokolo reglamentuojamais klausimais, o valstybių narių kompetencijai priklauso kiti šio dokumento reglamentuojami klausimai.

               (8)

               Todėl Bendrija turėtų pasirašyti Geležinkelių protokolą.

               (9)

               Geležinkelių protokolo XXII straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad regioninė ekonominės integracijos organizacija pasirašymo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo metu pateikia pareiškimą ir jame nurodo tame Protokole reglamentuojamus klausimus, kuriuos tos organizacijos valstybės narės perdavė jos kompetencijai. Todėl Bendrija turėtų pateikti tokį pareiškimą Geležinkelių protokolo pasirašymo metu.

               (10)

               Jungtinė Karalystė ir Airija dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą.

               (11)

               Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, ir jis nėra jai privalomas ar taikytinas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos bendrijos vardu patvirtinamas Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų, priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d., pasirašymas, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas.
   Geležinkelių protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Bendrijos vardu pasirašyti Geležinkelių protokolą, atsižvelgiant į 3 straipsnyje nustatytą sąlygą.
   3 straipsnis
   Pasirašydama Geležinkelių protokolą, Bendrija teikia priede nustatytą pareiškimą, laikydamasi Protokolo XXII straipsnio 2 dalies.

      Priimta Briuselyje 2009 m. lapkričio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         B. ASK

      (1)  OL L 12, 2001 1 16, p. 1.

      (2)  OL L 160, 2000 6 30, p. 1.

      (3)  OL L 177, 2008 7 4, p. 6.

      (4)  OL L 191, 2008 7 18, p. 1.

      (5)  OL L 220, 2004 6 21, p. 3.
   PRIEDAS

      Pareiškimas, kuris turi būti pateiktas pagal XXII straipsnio 2 dalį dėl Europos bendrijos kompetencijos Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Protokolo dėl su geležinkelių riedmenimis susijusių dalykų (Geležinkelių protokolo), priimto Liuksemburge 2007 m. vasario 23 d., reglamentuojamais klausimais, kuriuos valstybės narės perdavė Bendrijos kompetencijai

                  1.

                  Geležinkelių protokolo XXII straipsnis nustato, kad regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kurias sudaro nepriklausomos valstybės ir kurių kompetencijai priklauso tam tikri tame Protokole reglamentuojami klausimai, gali jį pasirašyti, jeigu pateikia XXII straipsnio 2 dalyje nurodytą pareiškimą. Bendrija nusprendė pasirašyti Geležinkelių protokolą ir todėl teikia tą pareiškimą.

                  2.

                  Dabartinės Bendrijos valstybės narės yra Belgijos Karalystė, Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos Respublika, Airija, Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Vengrijos Respublika, Malta, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika, Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė, Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė.

                  3.

                  Tačiau šis pareiškimas netaikomas Danijos Karalystei pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius.

                  4.

                  Šis pareiškimas netaikomas valstybių narių teritorijoms, kuriose negalioja Europos bendrijos steigimo sutartis, bei nedaro poveikio tokių teisės aktų ar pozicijų, kuriuos atitinkamos valstybės narės pagal Geležinkelių protokolą gali priimti tų teritorijų vardu ir interesais, taikymui.

                  5.

                  Europos bendrijos valstybės narės perdavė savo kompetenciją Bendrijai klausimais, kurie daro poveikį 2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentui (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (1), 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamentui (EB) Nr. 1346/2000 dėl bankroto bylų (2), 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (3), 2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2008/57/EB dėl geležinkelių sistemos sąveikos Bendrijoje (nauja redakcija) (4) ir 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 881/2004, įsteigiančiam Europos geležinkelio agentūrą (Agentūros reglamentas) (5).

                  6.

                  Transporto priemonių numeravimo sistemos srityje Bendrija Sprendimu 2006/920/EB (2006 m. rugpjūčio 11 d. Komisijos sprendimas dėl transeuropinės paprastųjų geležinkelių sistemos Traukinių eismo organizavimo ir valdymo posistemio techninių sąveikos specifikacijos) priėmė numeravimo sistemą, tinkamą geležinkelių riedmenims identifikuoti, kaip nurodyta Geležinkelių protokolo V straipsnio 2 dalyje.
                  Be to, Bendrija padarė didelę pažangą Bendrijos valstybių narių duomenų keitimosi ir tarptautinio registro srityje priėmusi Sprendimą 2007/756/EB (2007 m. lapkričio 9 d. Komisijos sprendimas, kuriuo priimama bendra nacionalinio geležinkelių riedmenų registro specifikacija, kaip numatyta direktyvų 96/48/EB ir 2001/16/EB 14 straipsnio 4 ir 5 dalyse). Pagal tą sprendimą Bendrijos valstybės narės steigia nacionalinius transporto priemonių registrus ir reikėtų vengti duomenų dubliavimosi su tarptautiniu registru.

                  7.

                  Įgaliojimai, kuriuos valstybės narės perdavė Bendrijai pagal Europos bendrijos steigimo sutartį, dėl savo pobūdžio nuolat kinta. Pagal tą Sutartį, kompetentingos institucijos gali priimti sprendimus, kuriais nustatomos Bendrijos kompetencijos ribos. Todėl Bendrija pasilieka teisę atitinkamai keisti šį pareiškimą, tačiau tai nėra būtina sąlyga Bendrijai įgyvendinti savo kompetenciją Geležinkelių protokolo reglamentuojamais klausimais.

      (1)  OL L 12, 2001 1 16, p. 1.

      (2)  OL L 160, 2000 6 30, p. 1.

      (3)  OL L 177, 2008 7 4, p. 6.

      (4)  OL L 191, 2008 7 18, p. 1.

      (5)  OL L 220, 2004 6 21, p. 3.
   VERTIMAS
   KONVENCIJOS DĖL TARPTAUTINIŲ INTERESŲ, SUSIJUSIŲ SU MOBILIĄJA ĮRANGA, LIUKSEMBURGO PROTOKOLAS DĖL SU GELEŽINKELIŲ RIEDMENIMIS SUSIJUSIŲ DALYKŲ

      Preambulė

   I SKYRIUS   TAIKYMO SRITIS IR BENDROSIOS NUOSTATOS

                  I straipsnis

            Apibrėžti terminai

                  II straipsnis

            Konvencijos taikymas geležinkelių riedmenims

                  III straipsnis

            Nukrypti leidžianti nuostata

                  IV straipsnis

            Atstovavimo galios

                  V straipsnis

            Geležinkelių riedmenų identifikavimas susitarime

                  VI straipsnis

            Teisės pasirinkimas
         II SKYRIUS   TEISĖS GYNIMO PRIEMONĖS ĮSIPAREIGOJIMŲ NEVYKDYMO ATVEJAIS, PIRMUMO TEISĖS IR PERDAVIMAS

                  VII straipsnis

            Teisės gynimo priemonių įsipareigojimų nevykdymo atvejais nuostatų pakeitimas

                  VIII straipsnis

            Teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo, nuostatų pakeitimas

                  IX straipsnis

            Teisės gynimo priemonės nemokumo atveju

                  X straipsnis

            Pagalba nemokumo atveju

                  XI straipsnis

            Su skolininku susijusios nuostatos
         III SKYRIUS   REGISTRO NUOSTATOS DĖL TARPTAUTINIŲ INTERESŲ, SUSIJUSIŲ SU GELEŽINKELIŲ RIEDMENIMIS

                  XII straipsnis

            Priežiūros institucija ir registratorius

                  XIII straipsnis

            Paskirtosios įvesties vietos

                  XIV straipsnis

            Geležinkelių riedmenų identifikavimas registravimo tikslais

                  XV straipsnis

            Papildomi registro nuostatų pakeitimai

                  XVI straipsnis

            Tarptautinio registro mokesčiai

                  XVII straipsnis

            Pranešimai apie pardavimą
         IV SKYRIUS   JURISDIKCIJA

                  XVIII straipsnis

            Nepriklausomo imuniteto atsisakymas
         V SKYRIUS   RYŠYS SU KITOMIS KONVENCIJOMIS

                  XIX straipsnis

            Ryšys su Unidroit konvencija dėl tarptautinės finansinės nuomos

                  XX straipsnis

            Ryšys su Konvencija dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF)
         VI SKYRIUS   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

                  XXI straipsnis

            Pasirašymas, ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas arba prisijungimas

                  XXII straipsnis

            Regioninės ekonominės integracijos organizacijos

                  XXIII straipsnis

            Įsigaliojimas

                  XXIV straipsnis

            Teritoriniai vienetai

                  XXV straipsnis

            Visuomeniniai geležinkelių riedmenys

                  XXVI straipsnis

            Pereinamojo laikotarpio nuostatos

                  XXVII straipsnis

            Pareiškimai, susiję su tam tikromis nuostatomis

                  XXVIII straipsnis

            Išlygos ir pareiškimai

                  XXIX straipsnis

            Pareiškimai pagal Konvenciją

                  XXX straipsnis

            Vėlesni pareiškimai

                  XXXI straipsnis

            Pareiškimų atšaukimas

                  XXXII straipsnis

            Denonsavimas

                  XXXIII straipsnis

            Persvarstymo konferencijos, pataisos ir susiję dalykai

                  XXXIV straipsnis

            Depozitaras ir jo funkcijos

      KONVENCIJOS DĖL TARPTAUTINIŲ INTERESŲ, SUSIJUSIŲ SU MOBILIĄJA ĮRANGA, LIUKSEMBURGO PROTOKOLAS DĖL SU GELEŽINKELIŲ RIEDMENIMIS SUSIJUSIŲ DALYKŲ

   VALSTYBĖS, ŠIO PROTOKOLO ŠALYS,
   MANYDAMOS, kad svarbu įgyvendinti Konvenciją dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga (toliau – Konvencija), kiek ji susijusi su geležinkelių riedmenimis, atsižvelgiant į Konvencijos preambulėje išdėstytus tikslus,
   ATMINDAMOS, kad reikia suderinti Konvenciją su konkrečiais geležinkelių riedmenų reikalavimais ir jų finansavimu,
   SUSITARĖ dėl šių nuostatų, susijusių su geležinkelių riedmenimis:
   I   SKYRIUS

      TAIKYMO SRITIS IR BENDROSIOS NUOSTATOS

   I straipsnis
   Apibrėžti terminai
   1.   Išskyrus tuos atvejus, kai pagal kontekstą reikalaujama kitaip, šiame Protokole naudojami terminai turi Konvencijoje nustatytas reikšmes.
   2.   Šiame Protokole vartojami tokią prasmę turintys terminai:
   II straipsnis
   Konvencijos taikymas geležinkelių riedmenims
   1.   Konvencija geležinkelių riedmenims taikoma, kaip nustatyta šiame Protokole.
   2.   Konvencija ir šis Protokolas žinomi kaip Konvencija dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, taikoma geležinkelių riedmenims.
   III straipsnis
   Nukrypti leidžianti nuostata
   Šalys rašytiniu susitarimu gali netaikyti IX straipsnio ir savo tarpusavio santykiuose nukrypti nuo bet kurios šio Protokolo nuostatos arba pakeisti jų galiojimą, išskyrus VII straipsnio 3 ir 4 dalis.
   IV straipsnis
   Atstovavimo galios
   Asmuo gali sudaryti susitarimą, susijusį su geležinkelių riedmenimis, atlikti registraciją, kaip apibrėžta Konvencijos 16 straipsnio 3 dalyje, ir pareikšti savo teises ir interesus pagal Konvenciją kaip įgaliotas asmuo, patikėtinis ar vykdydamas atstovavimo galias.
   V straipsnis
   Geležinkelių riedmenų identifikavimas susitarime
   1.   Geležinkelių riedmenims identifikuoti pagal Konvencijos 7 straipsnio c punktą ir šio Protokolo XVIII straipsnio 2 dalį, pakanka pateikti geležinkelių riedmenų aprašymą, jei jame yra:

               a)

               geležinkelių riedmenų elementų aprašymas;

               b)

               geležinkelių riedmenų rūšių aprašymas;

               c)

               pareiškimas, kad susitarimas taikomas visiems esamiems ir būsimiems geležinkelių riedmenims, arba

               d)

               pareiškimas, kad susitarimas taikomas visiems esamiems ir būsimiems geležinkelių riedmenims, išskyrus nurodytus elementus ar rūšis.

         2.   Pagal Konvencijos 7 straipsnį, interesas, susijęs su būsimais geležinkelių riedmenimis, identifikuotais pagal ankstesnę dalį, laikomas tarptautiniu interesu, kai tik įkaito davėjas, sąlyginis pardavėjas ar nuomotojas įgyja įgaliojimus disponuoti geležinkelių riedmenimis, ir nereikia jokio naujo perdavimo akto.
   VI straipsnis
   Teisės pasirinkimas
   1.   Šis straipsnis taikomas tik Susitariančiajai Šaliai pateikus pareiškimą pagal XXVII straipsnį.
   2.   Susitarimo, susijusios garantinės sutarties arba subordinacijos susitarimo Šalys gali susitarti dėl teisės, kuri reglamentuotų visas jų sutartines teises ir prievoles arba dalį jų.
   3.   Jei nesusitarta kitaip, ankstesnės dalies nuoroda į Šalių pasirinktą teisę yra nuoroda į nurodytos valstybės vidaus teisės normas arba, kai tą valstybę sudaro keli teritoriniai vienetai, į nurodyto teritorinio vieneto vidaus teisės normas.
   II   SKYRIUS

      TEISĖS GYNIMO PRIEMONĖS ĮSIPAREIGOJIMŲ NEVYKDYMO ATVEJAIS, PIRMUMO TEISĖS IR PERDAVIMAS

   VII straipsnis
   Teisės gynimo priemonių įsipareigojimų nevykdymo atvejais nuostatų pakeitimas
   1.   Be Konvencijos III skyriuje nurodytų teisės gynimo priemonių, kreditorius tiek, kiek skolininkas kuriuo nors metu su tuo sutiko, ir tame skyriuje nurodytomis aplinkybėmis gali pasirūpinti geležinkelių riedmenų eksportu ir fiziniu perdavimu iš teritorijos, kurioje jie yra.
   2.   Kreditorius ankstesnėje dalyje nurodytų teisės gynimo priemonių nevykdo be išankstinio rašytinio bet kokio užregistruoto intereso turėtojo, kuris turi pirmenybę prieš kreditorių, sutikimo.
   3.   Konvencijos 8 straipsnio 3 dalis netaikoma geležinkelių riedmenims. Bet kokia Konvencijoje nustatyta teisės gynimo priemonė, susijusi su geležinkelių riedmenimis, vykdoma komerciškai pagrįstu būdu. Teisės gynimo priemonė laikoma vykdoma komerciškai pagrįstu būdu, jei ji vykdoma laikantis susitarimo nuostatos, išskyrus tuos atvejus, kai tokia nuostata yra aiškiai nepagrįsta.
   4.   Jei įkaito gavėjas apie siūlomą pardavimą ar nuomą suinteresuotiesiems asmenims prieš tai raštu praneša prieš keturiolika ar daugiau kalendorinių dienų, laikoma, kad yra įvykdytas reikalavimas „prieš pagrįstą laikotarpį raštu apie tai pranešti“, nurodytas Konvencijos 8 straipsnio 4 dalyje. Tai, kas paminėta, netrukdo įkaito gavėjui ir įkaito davėjui ar laiduotojui susitarti dėl ilgesnio išankstinio pranešimo laiko.
   5.   Susitariančioji Šalis, laikydamasi bet kokių su sauga susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų, užtikrina, kad atitinkamos administracinės institucijos operatyviai bendradarbiautų su kreditoriumi ir padėtų jam vykdyti 1 dalyje nurodytas teisės gynimo priemones.
   6.   Įkaito gavėjas, siūlantis geležinkelių riedmenų eksportu pagal 1 dalį pasirūpinti kitaip negu numatyta teismo sprendime, turi raštu iš anksto pagrįstai pranešti apie siūlomą eksportą:

               a)

               Konvencijos 1 straipsnio m punkto i ir ii papunkčiuose nurodytiems suinteresuotiesiems asmenims; ir

               b)

               Konvencijos 1 straipsnio m punkto iii papunktyje nurodytiems suinteresuotiesiems asmenims, kurie per pagrįstą laikotarpį iki eksporto pranešė įkaito gavėjui apie savo teises.

         VIII straipsnis
   Teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kol laukiama galutinio sprendimo, nuostatų pakeitimas
   1.   Šis straipsnis taikomas tik Susitariančiojoje Šalyje, kuri pateikė pareiškimą pagal XXVII straipsnį, ir tiek, kiek tai nustatyta tokiame pareiškime.
   2.   Konvencijos 13 straipsnio 1 dalyje „skubos tvarka“, atsižvelgiant į teismo skiriamas teisės gynimo priemones, reiškia, kad per tiek kalendorinių dienų nuo prašymo dėl teismo skiriamų teisės gynimo priemonių pateikimo dienos, kiek nurodyta Susitariančiosios Šalies, kurioje pateikiamas prašymas, pateiktame pareiškime.
   3.   Konvencijos 13 straipsnio 1 dalis taikoma iš karto po d punkto įrašius:

               „e)

               jei bet kuriuo metu skolininkas ir kreditorius konkrečiai susitaria, parduoti objektą ir panaudoti iš to gautas pajamas“,

         o 43 straipsnio 2 dalis taikoma po žodžių „13 straipsnio 1 dalies d“ įrašius „ir e“.
   4.   Nuosavybei ar bet kokiam kitam skolininko interesui, perduodamam pardavimo metu pagal ankstesnę dalį, netaikomas joks kitas interesas, kurio atžvilgiu kreditoriaus tarptautinis interesas turi pirmenybę pagal Konvencijos 29 straipsnio nuostatas.
   5.   Kreditorius ir skolininkas ar bet koks suinteresuotasis asmuo gali raštu sutikti netaikyti Konvencijos 13 straipsnio 2 dalies.
   6.   Dėl VII straipsnio 1 dalyje minimų teisės gynimo priemonių:

               a)

               administracinės institucijos Susitariančiojoje Šalyje užtikrina, kad būtų galimybė jomis pasinaudoti ne vėliau negu praėjus septynioms kalendorinėms dienoms po to, kai kreditorius tokioms institucijoms praneša, kad suteikta VII straipsnio 1 dalyje nurodyta teismo skiriama teisės gynimo priemonė, arba, jei teismo skiriamą teisės gynimo priemonę skiria užsienio teismas, kad ją pripažino tos Susitariančiosios Šalies teismas ir kad kreditorius turi teisę pasinaudoti tomis teisės gynimo priemonėmis pagal Konvenciją; ir

               b)

               tinkamos institucijos operatyviai bendradarbiauja su kreditoriumi ir padeda jam vykdyti tokias teisės gynimo priemones laikantis galiojančių su sauga susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų.

         7.   2 ir 6 dalys nedaro įtakos jokiems taikytiniems su sauga susijusiems įstatymams ir kitiems teisės aktams.
   IX straipsnis
   Teisės gynimo priemonės nemokumo atveju
   1.   Šis straipsnis taikomas tik kai Susitariančioji Šalis, bankroto atveju turinti pirminę jurisdikciją, pateikė pareiškimą pagal XXVII straipsnį.
   2.   Šiame straipsnyje nuorodos į „bankroto administratorių“ yra nuorodos į tą pareigas einantį, o ne individualų, asmenį.
   3.   Atsiradus su nemokumu susijusiam įvykiui, bankroto administratorius arba skolininkas prireikus pagal 7 dalį geležinkelių riedmenis kreditoriui perduoda ne vėliau nei ankstesnę iš toliau nurodytų datų:

               a)

               laukimo laikotarpio pabaigoje; ir

               b)

               dieną, kurią kreditorius įgytų teisę turėti geležinkelių riedmenis, jei šis straipsnis nebūtų taikomas.

         4.   Šiame straipsnyje „laukimo laikotarpis“ – tai laikotarpis, nurodytas Susitariančiosios Šalies, bankroto atveju turinčios pirminę jurisdikciją, pareiškime.
   5.   Kol kreditoriui nesuteikiama galimybė perimti geležinkelių riedmenų valdymą pagal 3 dalį:

               a)

               bankroto administratorius arba skolininkas prireikus saugo geležinkelių riedmenis ir išlaiko juos bei jų vertę pagal susitarimą; ir

               b)

               kreditorius turi teisę kreiptis dėl bet kokių kitų laikinųjų teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kurias numato taikytina teisė.

         6.   Pagal ankstesnės dalies a punktą nedraudžiama naudoti geležinkelių riedmenų taikant priemones, skirtas geležinkelių riedmenims saugoti ir jiems bei jų vertei išlaikyti.
   7.   Bankroto administratorius arba skolininkas prireikus gali išlaikyti geležinkelių riedmenis, jei iki 3 dalyje nurodyto laiko įvykdo visus įsipareigojimus, išskyrus įsipareigojimus dėl kurių pradėta bankroto byla, ir sutinka vykdyti visas būsimas prievoles pagal susitarimą ir susijusius sandorio dokumentus. Antrasis laukimo laikotarpis netaikomas tokių būsimų prievolių nevykdymo atveju.
   8.   Dėl VII straipsnio 1 dalyje minimų teisės gynimo priemonių:

               a)

               administracinės institucijos Susitariančiojoje Šalyje užtikrina, kad būtų galimybė jomis pasinaudoti ne vėliau negu praėjus septynioms kalendorinėms dienoms po to, kai kreditorius tokioms institucijoms praneša, kad jis turi teisę pasinaudoti tomis teisės gynimo priemonėmis pagal Konvenciją; ir

               b)

               tinkamos institucijos operatyviai bendradarbiauja su kreditoriumi ir padeda jam vykdyti tokias teisės gynimo priemones laikantis taikytinų su sauga susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų.

         9.   Po 3 dalyje nurodytos dienos negalima stabdyti ar atidėti jokių teisės gynimo priemonių, kurios leidžiamos pagal Konvenciją arba šį Protokolą, vykdymo.
   10.   Jokios skolininko prievolės pagal susitarimą negali būti pakeistos be kreditoriaus sutikimo.
   11.   Jokia ankstesnės dalies nuostata neturi įtakos bankroto administratoriaus įgaliojimams, jei tokių yra, pagal taikytiną teisę nutraukti susitarimą.
   12.   Jokia teisė ar interesas, išskyrus tos kategorijos nekonsensualines teises ar interesus, kuriai taikomas pareiškimas pagal Konvencijos 39 straipsnio 1 dalį, bankroto byloje neturi pirmenybės užregistruotų interesų atžvilgiu.
   13.   Konvencija su pakeitimais, padarytais šio Protokolo VII ir XXV straipsniais, taikoma vykdant bet kokias teisės gynimo priemones pagal šį straipsnį.
   3.   Atsiradus su nemokumu susijusiam įvykiui, bankroto administratorius arba skolininkas prireikus kreditoriaus prašymu praneša kreditoriui per laikotarpį, nurodytą Susitariančiosios Šalies pareiškime pagal XXVII straipsnį, ar jis:

               a)

               įvykdys visus įsipareigojimus, išskyrus įsipareigojimus dėl kurių pradėta bankroto byla, ir sutiks vykdyti visas būsimas prievoles pagal susitarimą ir susijusius sandorio dokumentus; arba

               b)

               suteiks kreditoriui galimybę perimti geležinkelių riedmenų valdymą pagal taikytiną teisę.

         4.   Remiantis taikytina teise, nurodyta ankstesnės dalies b punkte, gali būti leidžiama teismui reikalauti imtis bet kokių papildomų veiksmų arba suteikti bet kokią papildomą garantiją.
   5.   Kreditorius pateikia savo ieškinio įrodymus ir įrodymą, kad jo tarptautinis interesas yra užregistruotas.
   6.   Jei bankroto administratorius ar skolininkas prireikus nepraneša pagal 3 dalį arba kai bankroto administratorius ar skolininkas pareiškė, kad suteiks kreditoriui galimybę perimti geležinkelių riedmenų valdymą, bet to nepadarė, teismas gali leisti kreditoriui perimti geležinkelių riedmenų valdymą tokiomis sąlygomis, kokias teismas gali nurodyti, ir gali pareikalauti imtis bet kokių papildomų veiksmų arba suteikti bet kokią papildomą garantiją.
   7.   Geležinkelių riedmenys neparduodami, kol laukiama teismo sprendimo dėl ieškinio ir tarptautinio intereso.
   3.   Atsiradus su nemokumu susijusiam įvykiui, bankroto administratorius arba skolininkas prireikus per laikotarpį padėčiai ištaisyti:

               a)

               įvykdys visus įsipareigojimus, išskyrus įsipareigojimus dėl kurių pradėta bankroto byla, ir sutiks vykdyti visas būsimas prievoles pagal susitarimą ir susijusius sandorio dokumentus; arba

               b)

               suteiks kreditoriui galimybę perimti geležinkelių riedmenų valdymą pagal taikytiną teisę.

         4.   Iki laikotarpio padėčiai ištaisyti pabaigos bankroto administratorius arba skolininkas prireikus gali kreiptis į teismą dėl sprendimo sustabdyti jo prievolę pagal ankstesnės dalies b punktą laikotarpiui, kuris prasideda pasibaigus laikotarpiui padėčiai ištaisyti ir baigiasi ne vėliau nei susitarimo ar bet kokio susitarimo atnaujinimo galiojimo pabaigos dieną, teismo manymu pagrįstomis sąlygomis (sustabdymo laikotarpis). Bet kokiame tokiame sprendime turi būti nustatyta, kad visos susikaupusios sumos kreditoriui sustabdymo laikotarpiu turi būti sumokamos iš bankrutuojančio subjekto turto arba jas turi sumokėti skolininkas suėjus jų terminui, o bankroto administratorius arba skolininkas prireikus atlieka visas kitas prievoles, atsirandančias sustabdymo laikotarpiu.
   5.   Jei prašymas teismui pateikiamas pagal ankstesnę dalį, kreditorius neperima geležinkelių riedmenų valdymo tol, kol nepriimamas teismo sprendimas. Jei prašymas nepatenkinamas per tiek kalendorinių dienų nuo prašymo dėl teismo skiriamų teisės gynimo priemonių pateikimo dienos, kiek nurodyta Susitariančiosios Šalies, kurioje pateikiamas prašymas, pateiktame pareiškime, prašymas bus laikomas panaikintu, jei kreditorius ir bankroto administratorius arba skolininkas prireikus nesusitaria kitaip.
   6.   Kol kreditoriui nesuteikiama galimybė perimti geležinkelių riedmenų valdymą pagal 3 dalį:

               a)

               bankroto administratorius arba skolininkas prireikus saugo geležinkelių riedmenis ir išlaiko juos bei jų vertę pagal susitarimą; ir

               b)

               kreditorius turi teisę kreiptis dėl bet kokių kitų laikinųjų teismo skiriamų teisės gynimo priemonių, kurias numato taikytina teisė.

         7.   Pagal ankstesnės dalies a punktą nedraudžiama naudoti geležinkelių riedmenų taikant priemones, skirtas geležinkelių riedmenims saugoti ir jiems bei jų vertei išlaikyti.
   8.   Jei laikotarpiu padėčiai ištaisyti arba bet kuriuo sustabdymo laikotarpiu bankroto administratorius arba skolininkas prireikus įvykdo visus įsipareigojimus, išskyrus įsipareigojimus dėl kurių pradėta bankroto byla, ir sutinka vykdyti visas būsimas prievoles pagal susitarimą ir susijusius sandorio dokumentus, bankroto administratorius arba skolininkas gali išlaikyti geležinkelių riedmenų valdymą, o bet koks pagal 4 dalį priimtas teismo sprendimas netenka galios. Antrasis laikotarpis padėčiai ištaisyti netaikomas tokių būsimų prievolių nevykdymo atveju.
   9.   Dėl VII straipsnio 1 dalyje minimų teisės gynimo priemonių:

               a)

               administracinės institucijos Susitariančiojoje Šalyje užtikrina, kad būtų galimybė jomis pasinaudoti ne vėliau negu praėjus septynioms kalendorinėms dienoms po to, kai kreditorius tokioms institucijoms praneša, kad jis turi teisę pasinaudoti tomis teisės gynimo priemonėmis pagal Konvenciją; ir

               b)

               tinkamos institucijos operatyviai bendradarbiauja su kreditoriumi ir padeda jam vykdyti tokias teisės gynimo priemones laikantis taikytinų su sauga susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų.

         10.   Pagal 4, 5 ir 8 dalis, pasibaigus laikotarpiui padėčiai ištaisyti negalima stabdyti ar atidėti jokių teisės gynimo priemonių, kurios leidžiamos pagal Konvenciją, vykdymo.
   11.   Pagal 4, 5 ir 8 dalis, jokios skolininko prievolės pagal susitarimą ir susijusius sandorius negali būti pakeistos bankroto bylose be kreditoriaus sutikimo.
   12.   Jokia ankstesnės dalies nuostata neturi įtakos bankroto administratoriaus įgaliojimams, jei tokių yra, pagal taikytiną teisę nutraukti susitarimą.
   13.   Jokia teisė ar interesas, išskyrus tos kategorijos nekonsensualines teises ar interesus, kuriai taikomas pareiškimas pagal Konvencijos 39 straipsnio 1 dalį, bankroto byloje neturi pirmenybės užregistruotų interesų atžvilgiu.
   14.   Konvencija su pakeitimais, padarytais šio Protokolo VII ir XXV straipsniais, taikoma vykdant bet kokias teisės gynimo priemones pagal šį straipsnį.
   15.   Šiame straipsnyje „laikotarpis padėčiai ištaisyti“ – tai laikotarpis, kuris prasideda su nemokumu susijusio įvykio, nurodyto Susitariančiosios Šalies, bankroto atveju turinčios pirminę jurisdikciją, pareiškime, dieną.
   X straipsnis
   Pagalba nemokumo atveju
   1.   Šis straipsnis taikomas tik toje Susitariančiojoje Šalyje, kuri pateikė pareiškimą pagal XXVII straipsnio 1 dalį.
   2.   Susitariančiosios Šalies, kurioje yra geležinkelių riedmenys, teismai pagal tos Susitariančiosios Šalies teisę, vykdydami IX straipsnio nuostatas, kuo glaudžiau bendradarbiauja su užsienio teismais ir užsienio bankroto administratoriais.
   XI straipsnis
   Su skolininku susijusios nuostatos
   1.   Jei įsipareigojimai vykdomi, kaip apibrėžta Konvencijos 11 straipsnyje, skolininkas turi teisę netrukdomai valdyti ir naudoti geležinkelių riedmenis pagal susitarimą šių asmenų atžvilgiu:

               a)

               savo kreditoriaus ir bet kokio intereso turėtojo, nuo kurio skolininkas tampa laisvas pagal Konvencijos 29 straipsnio 4 dalies b punktą, jei ir tiek, kiek skolininkas nėra kitaip sutikęs; ir

               b)

               bet kokio intereso turėtojo, nuo kurio priklauso skolininko teisė ar interesas pagal Konvencijos 29 straipsnio 4 dalies a punktą, bet tik tiek, kiek toks turėtojas sutiko, jeigu sutiko.

         2.   Jokia šios Konvencijos ar šio Protokolo nuostata neturi įtakos kreditoriaus atsakomybei pagal taikytiną teisę už bet kokį susitarimo pažeidimą tiek, kiek tas susitarimas susijęs su geležinkelių riedmenimis.
   III   SKYRIUS

      REGISTRO NUOSTATOS DĖL TARPTAUTINIŲ INTERESŲ, SUSIJUSIŲ SU GELEŽINKELIŲ RIEDMENIMIS

   XII straipsnis
   Priežiūros institucija ir registratorius
   1.   Priežiūros institucija yra atstovų įsteigta įstaiga; po vieną įstaigos atstovą skiria:

               a)

               kiekviena valstybė, šio Protokolo Šalis;

               b)

               kiekviena iš ne daugiau kaip kitų trijų valstybių, paskirtų Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto (Unidroit); ir

               c)

               kiekviena iš ne daugiau kaip kitų trijų valstybių, paskirtų Tarptautinio vežimo geležinkeliais tarpvyriausybinės organizacijos (OTIF).

         2.   Skiriant valstybes, kaip nurodyta ankstesnės dalies b ir c punktuose, atsižvelgiama į būtinybę užtikrinti platų geografinį atstovavimą.
   3.   Atstovų, paskirtų pagal 1 dalies b ir c punktus, kadenciją nustato skiriančios organizacijos. Atstovų, einančių pareigas tą dieną, kai šis Protokolas įsigalioja dešimtosios valstybės, šio Protokolo Šalies, atžvilgiu, įgaliojimai baigiasi ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams nuo tos dienos.
   4.   1 dalyje nurodyti atstovai priima pradines Priežiūros institucijos darbo tvarkos taisykles. Priėmimui turi pritarti:

               a)

               visų atstovų dauguma; ir

               b)

               pagal 1 dalies a punktą paskirtų atstovų dauguma.

         5.   Priežiūros institucija gali įsteigti ekspertų komisiją, kurią sudaro:

               a)

               Pasirašiusiųjų ir Susitariančiųjų Šalių paskirti būtiną kvalifikaciją ir patirtį turintys asmenys; ir

               b)

               prireikus kiti ekspertai,

         ir patikėti jai užduotį padėti Priežiūros institucijai vykdyti jos funkcijas.
   6.   Sekretoriatas (toliau – Sekretoriatas) padeda Priežiūros institucijai vykdyti jos funkcijas; Sekretoriatui vadovauja Priežiūros institucija. Sekretoriato funkcijas atlieka OTIF.
   7.   Jei Sekretoriatas negali ar nenori vykdyti savo funkcijų, Priežiūros institucija paskiria kitą Sekretoriatą.
   8.   Sekretoriatas, įsitikinęs, kad tarptautinis registras visiškai veikia, nedelsdamas deponuoja atitinkamą pažymėjimą depozitarui.
   9.   Sekretoriatas turi juridinio asmens statusą, jei tokio dar neturi, ir vykdydamas Konvencijoje ir šiame Protokole nustatytas funkcijas turi tokius pačius imunitetus ir privilegijas, kokie nustatyti Priežiūros institucijai pagal Konvencijos 27 straipsnio 3 dalį ir Tarptautiniam registrui pagal Konvencijos 27 straipsnio 4 dalį.
   10.   Priežiūros institucija nustato priemonę, kuri turi įtakos tik valstybės, šio Protokolo Šalies, arba valstybių, šio Protokolo Šalių, grupės interesams, tik tuomet, jei jai taip pat pritaria tokia valstybė, šio Protokolo Šalis, arba dauguma valstybių, šio Protokolo Šalių, grupės narių. Priemonė, kuri galėtų neigiamai paveikti valstybės, šio Protokolo Šalies, arba valstybių, šio Protokolo Šalių, grupės interesus, galioja tokioje valstybėje, šio Protokolo Šalyje, arba valstybių, šio Protokolo Šalių, grupėje, jei tokia valstybė, šio Protokolo Šalis, arba dauguma valstybių, šio Protokolo Šalių, grupės narių taip pat pritaria priemonei.
   11.   Pirmasis registratorius skiriamas ne mažiau nei penkeriems ir ne daugiau kaip dešimčiai metų. Vėliau registratorius skiriamas arba pakartotinai paskiriamas laikotarpiams, kurių kiekvieno trukmė neviršija dešimties metų.
   XIII straipsnis
   Paskirtosios įvesties vietos
   1.   Susitariančioji Šalis bet kuriuo metu, pateikusi pareiškimą, gali paskirti subjektą ar subjektus, kurie gali būti įvesties vieta ar įvesties vietos, per kurias tarptautiniam registrui būtų arba galėtų būti perduodama registracijai reikalinga informacija, išskyrus pranešimo apie nacionalinį interesą arba teisės ar intereso pagal Konvencijos 40 straipsnį, bet kuriuo atveju atsirandančius pagal kitos valstybės teisės aktus, registraciją. Įvairios įvesties vietos savo atitinkamose teritorijose veikia bent jau darbo valandomis.
   2.   Pagal ankstesnę dalį paskyrus tokią įvesties vietą, ji gali būti, tačiau nebūtinai, naudojama pranešimų apie pardavimą registracijai reikalingai informacijai perduoti.
   XIV straipsnis
   Geležinkelių riedmenų identifikavimas registravimo tikslais
   1.   Pagal Konvencijos 18 straipsnio 1 dalies a punktą, taisyklėse nurodoma registratoriaus atliekamo identifikavimo numerių paskirstymo sistema, kuri suteikia galimybę identifikuoti kiekvieną geležinkelių riedmenų elementą. Identifikavimo numeris:

               a)

               pritvirtinamas prie geležinkelių riedmenų elemento;

               b)

               susiejamas tarptautiniame registre su taip pritvirtinto elemento gamintojo pavadinimu ir gamintojo identifikacijos numeriu; arba

               c)

               susiejamas tarptautiniame registre su taip pritvirtinto elemento nacionaliniu arba regioniniu identifikacijos numeriu.

         2.   Pagal ankstesnę dalį Susitariančioji Šalis pareiškimu gali nurodyti nacionalinių arba regioninių identifikacijos numerių sistemą, naudotiną geležinkelių riedmenų elementams, kuriems taikomas tarptautinis interesas, sukurtas ar nustatytas, arba numatytas sukurti ar nustatyti susitarimu, sudarytu skolininko, esančio toje Susitariančiojoje Šalyje to susitarimo sudarymo metu. Su sąlyga, kad Priežiūros institucija ir pareiškimą pateikianti Susitariančioji Šalis sudariusios susitarimą, pagal tokią nacionalinę arba regioninę identifikavimo sistemą kiekvienam geležinkelių riedmenų elementui, kuriam taikoma sistema, užtikrinamas individualus identifikavimo kodas.
   3.   Pagal ankstesnę dalį pateiktame Susitariančiosios Šalies pareiškime taip pat nurodoma išsami informacija apie nacionalinės arba regioninės identifikavimo sistemos veikimą.
   4.   Geležinkelių riedmenų elemento, kurio atžvilgiu buvo pateiktas pareiškimas pagal 2 dalį, registracija galioja, jei nurodyti visi nacionaliniai arba regioniniai identifikacijos numeriai, taikyti elementui nuo šio Protokolo įsigaliojimo dienos pagal XXIII straipsnio 1 dalį ir kiekvieno numerio taikymo elementui laikotarpiu.
   XV straipsnis
   Papildomi registro nuostatų pakeitimai
   1.   Pagal Konvencijos 19 straipsnio 6 dalį, paieškos tarptautiniame registre kriterijai nustatyti taisyklėse.
   2.   Pagal Konvencijos 25 straipsnio 2 dalį, joje aprašytomis aplinkybėmis užregistruoto numatomo tarptautinio intereso ar užregistruoto numatomo tarptautinio intereso perdavimo turėtojas imasi tokių veiksmų, kurių pagal savo įgaliojimus gali imtis, kad pasirūpintų registracijos panaikinimu ne vėliau kaip per dešimt kalendorinių dienų nuo toje dalyje aprašyto prašymo gavimo dienos.
   3.   Užregistravus subordinaciją ir skolininkui įvykdžius prievoles subordinacijos gavėjui, gavėjas pasirūpina registracijos panaikinimu ne vėliau kaip per dešimt kalendorinių dienų nuo rašytinio subordinuotos šalies prašymo pristatymo arba gavimo dienos registracijoje nurodytu gavėjo adresu.
   4.   Centralizuotas tarptautinio registro funkcijas registratorius vykdo ir administruoja visą parą.
   5.   Pagal Konvencijos 28 straipsnio 1 dalį registratorius yra atsakingas už žalą, kurios suma neviršija geležinkelių riedmenų, su kuriais susijusi žala, vertės. Nepaisant ankstesnio sakinio, registratoriaus atsakomybė negali viršyti 5 mln. specialiųjų skolinimosi teisių bet kuriais kalendoriniais metais, arba didesnės sumos, apskaičiuotos pagal metodą, kurį Priežiūros institucija periodiškai gali nustatyti taisyklėmis.
   6.   Ankstesnė dalis neapriboja registratoriaus atsakomybės už nuostolius dėl žalos, atsiradusios dėl registratoriaus ir jo pareigūnų bei darbuotojų didelio aplaidumo ar tyčinio prasižengimo.
   7.   Konvencijos 28 straipsnio 4 dalyje nurodyta draudimo arba finansinio garanto suma negali būti mažesnė nei Priežiūros institucijos nustatyta kaip tinkama, atsižvelgiant į numatomą registratoriaus atsakomybę.
   8.   Jokia Konvencijos nuostata netrukdo registratoriui pasirūpinti įvykių, už kuriuos pagal Konvencijos 28 straipsnį jis nėra atsakingas, draudimu ar finansiniu garantu.
   XVI straipsnis
   Tarptautinio registro mokesčiai
   1.   Priežiūros institucija, laikydamasi savo taisyklių, nustato ir gali periodiškai iš dalies pakeisti mokesčius, mokamus už registraciją, klasifikavimą, paiešką ir kitas paslaugas, kurias gali teikti tarptautinis registras.
   2.   Ankstesnėje dalyje nurodyti mokesčiai nustatomi taip, kad tiek, kiek reikia, padengtų pagrįstas tarptautinio registro įsteigimo, įgyvendinimo ir veiklos išlaidas, taip pat pagrįstas Sekretoriato išlaidas, susijusias su jo veiklos vykdymu. Jokia šios dalies nuostata netrukdo registratoriui gauti pagrįsto pelno.
   XVII straipsnis
   Pranešimai apie pardavimą
   Pagal taisykles tarptautiniame registre leidžiama registruoti pranešimus apie geležinkelių riedmenų pardavimą. Šiam registravimui taikomos šio skyriaus ir Konvencijos V skyriaus nuostatos tiek, kiek jos susijusios. Tačiau pagal Konvenciją ir šį Protokolą, bet kokia tokia registracija ir bet kokia atlikta paieška arba pažymėjimas, išduotas dėl pranešimo apie pardavimą, atliekami tik informacijos tikslais ir nepaveikia nei vieno asmens teisių ir nedaro jokio kito poveikio.
   IV   SKYRIUS

      JURISDIKCIJA

   XVIII straipsnis
   Nepriklausomo imuniteto atsisakymas
   1.   Pagal 2 dalį nepriklausomo imuniteto, atsirandančio vykdant Konvencijos 42 ir 43 straipsniuose nurodytą teismų jurisdikciją ar susijusio su teisių ir interesų, susijusių su geležinkelių riedmenimis pagal Konvenciją, vykdymo užtikrinimu, atsisakymas yra įpareigojantis ir, jei kitos tokiai jurisdikcijai ar vykdymo užtikrinimui taikomos sąlygos įvykdomos, galioja pripažįstant jurisdikciją ir leidžiant užtikrinti vykdymą, atsižvelgiant į tai, koks atvejis.
   2.   Atsisakymas pagal ankstesnę dalį turi būti rašytinis ir jame turi būti geležinkelių riedmenų aprašymas, kaip nurodyta šio Protokolo V straipsnio 1 dalyje.
   V   SKYRIUS

      RYŠYS SU KITOMIS KONVENCIJOMIS

   XIX straipsnis
   Ryšys su Unidroit konvencija dėl tarptautinės finansinės nuomos
   Esant šios Konvencijos ir 1988 m. gegužės 28 d. Otavoje pasirašytos Unidroit konvencijos dėl tarptautinės finansinės nuomos nesuderinamumų, pirmumas teikiamas šiai Konvencijai.
   XX straipsnis
   Ryšys su Konvencija dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF)
   Esant šios Konvencijos ir 1980 m. gegužės 9 d. Konvencijos dėl tarptautinio vežimo geležinkeliais (COTIF) su pakeitimais, padarytais 1999 m. birželio 3 d. Pakeitimo protokolu, nesuderinamumų, pirmumas teikiamas šiai Konvencijai
   VI   SKYRIUS

      BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

   XXI straipsnis
   Pasirašymas, ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas arba prisijungimas
   1.   Šis Protokolas 2007 m. vasario 23 d. Liuksemburge teikiamas pasirašyti visoms valstybėms, dalyvaujančioms diplomatinėje konferencijoje dėl Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, Geležinkelių protokolo priėmimo, surengtoje 2007 m. vasario 12–23 d. Liuksemburge. Po 2007 m. vasario 23 d. šis Protokolas Tarptautinio privatinės teisės unifikavimo instituto (Unidroit) centrinėje būstinėje Romoje teikiamas pasirašyti visoms valstybėms, kol įsigalios pagal XXIII straipsnį.
   2.   Šis Protokolas turi būti ratifikuotas, priimtas arba patvirtintas visų jį pasirašiusių valstybių.
   3.   Bet kuri šio Protokolo nepasirašiusi valstybė gali prisijungti prie jo bet kuriuo metu.
   4.   Ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas arba prisijungimas vyksta deponuojant atitinkamą oficialų dokumentą depozitarui.
   5.   Valstybė negali tapti šio Protokolo Šalimi, jei ji nėra arba netampa ir Konvencijos Šalimi.
   XXII straipsnis
   Regioninės ekonominės integracijos organizacijos
   1.   Regioninė ekonominės integracijos organizacija, kurią sudaro nepriklausomos valstybės ir kurios kompetencija apima tam tikrus šiame Protokole reglamentuojamus klausimus, gali taip pat pasirašyti, priimti, patvirtinti šį Protokolą arba prisijungti prie jo. Regioninė ekonominės integracijos organizacija tuo atveju turi Susitariančiosios Šalies teises ir prievoles tiek, kiek tos organizacijos kompetencija apima šiame Protokole reglamentuojamus dalykus. Jei šiame Protokole svarbus Susitariančiųjų Šalių skaičius, regioninė ekonominės integracijos organizacija nelaikoma Susitariančiąja Šalimi, esančia greta savo valstybių narių, kurios yra Susitariančiosios Šalys.
   2.   Regioninė ekonominės integracijos organizacija pasirašymo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo metu pateikia depozitarui pareiškimą, kuriame nurodo šiame Protokole reglamentuojamus dalykus, kuriuos tos organizacijos valstybės narės perdavė jos kompetencijai. Regioninė ekonominės integracijos organizacija nedelsdama praneša depozitarui apie bet kokius kompetencijos pasiskirstymo pasikeitimus, įskaitant naujai perduodamą kompetenciją, nurodytą pareiškime pagal šią dalį.
   3.   Bet kokia nuoroda šiame Protokole į „Susitariančiąją Šalį“, „Susitariančiąsias Šalis“, „valstybę, šio Protokolo Šalį“ ar „valstybes, šio Protokolo Šalis“ vienodai taikoma ir regioninei ekonominės integracijos organizacijai, jei susiklosčiusiomis aplinkybėmis tai būtina.
   XXIII straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Šis Protokolas įsigalioja tarp valstybių, kurios deponavo a punkte nurodytus dokumentus, vėlesnę iš šių datų:

               a)

               pirmąją mėnesio dieną, praėjus trims mėnesiams po ketvirtojo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumento deponavimo dienos; ir

               b)

               dieną, kai Sekretoriatas deponuoja depozitarui pažymėjimą, patvirtinantį, kad tarptautinis registras visiškai veikia.

         2.   Kitoms valstybėms šis Protokolas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną po vėlesnės iš šių datų:

               a)

               praėjus trims mėnesiams nuo jų ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumento deponavimo dienos; ir

               b)

               ankstesnės dalies b punkte nurodytą dieną.

         XXIV straipsnis
   Teritoriniai vienetai
   1.   Jei Susitariančioji Šalis turi teritorinių vienetų, kuriuose šiame Protokole reglamentuojamų klausimų atžvilgiu taikomos skirtingos teisės sistemos, ji Protokolo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jo metu gali pareikšti, kad šis Protokolas taikomas visiems arba tik vienam ar keliems jos teritoriniams vienetams, ir gali pakeisti savo pareiškimą, bet kuriuo metu pateikdama kitą pareiškimą.
   2.   Apie kiekvieną tokį pareiškimą pranešama depozitarui ir aiškiai nurodomi teritoriniai vienetai, kuriems taikomas šis Protokolas.
   3.   Jei Susitariančioji Šalis nepateikė jokio pareiškimo pagal 1 dalį, šis Protokolas taikomas visiems tos valstybės teritoriniams vienetams.
   4.   Jei Susitariančioji Šalis taiko šį Protokolą vienam ar keliems savo teritoriniams vienetams, pagal šį Protokolą leidžiami pareiškimai gali būti pateikiami kiekvieno tokio teritorinio vieneto atžvilgiu, o pareiškimai, pateikti vieno teritorinio vieneto atžvilgiu, gali skirtis nuo tų, kurie pateikti kito teritorinio vieneto atžvilgiu.
   5.   Jei pagal pareiškimą, pateiktą pagal 1 dalį, šis Protokolas taikomas vienam ar keliems Susitariančiosios Šalies teritoriniams vienetams:

               a)

               skolininkas laikomas įsikūrusiu Susitariančiojoje Šalyje tik jei jis yra įsteigtas ar sudarytas pagal teritoriniame vienete, kuriam taikomi Konvencija ir šis Protokolas, galiojančią teisę arba jei jo registruota buveinė ar oficiali buveinės vieta, administracijos centras, verslo vieta ar nuolatinė gyvenamoji vieta yra teritoriniame vienete, kuriam taikomi Konvencija ir šis Protokolas;

               b)

               bet kokia nuoroda į geležinkelių riedmenų vietą Susitariančiojoje Šalyje yra nuoroda į geležinkelių riedmenų vietą teritoriniame vienete, kuriam taikomi Konvencija ir šis Protokolas; ir

               c)

               bet kokia nuoroda į administracines institucijas toje Susitariančiojoje Šalyje yra laikoma nuoroda į administracines institucijas, turinčias jurisdikciją teritoriniame vienete, kuriam taikomi Konvencija ir šis Protokolas.

         XXV straipsnis
   Visuomeniniai geležinkelių riedmenys
   1.   Susitariančioji Šalis gali bet kuriuo metu pareikšti, kad ji toliau taikys, tiek, kiek nurodyta jos pareiškime, tuo metu galiojančius savo teisės aktus, kurie sustabdo, reglamentuoja naudojimąsi, arba užkerta jam kelią, jos teritorijoje bet kokiomis teisės gynimo priemonėmis, nurodytomis Konvencijos III skyriuje ir šio Protokolo VII–IX straipsniuose, geležinkelių riedmenų, kurie paprastai naudojami viešosioms paslaugoms teikti („visuomeniniai geležinkelių riedmenys“), atžvilgiu, kaip nurodyta tame pareiškime, perduotame depozitarui.
   2.   Bet koks asmuo, įskaitant Vyriausybės ar kitą valdžios instituciją, kuris pagal Susitariančiosios Šalies, pateikiančios pareiškimą pagal ankstesnę dalį, teisės aktus naudojasi teise perimti ar įgyti valdymą, naudoti arba kontroliuoti bet kokius visuomeninius geležinkelių riedmenis, saugo ir išlaiko tokius geležinkelių riedmenis nuo naudojimosi tokia teise pradžios iki tol, kol kreditorius atgauna riedmenų valdymą, naudojimą arba kontrolę.
   3.   Per ankstesnėje dalyje nurodytą laikotarpį toje dalyje nurodytas asmuo taip pat atlieka ar užtikrina mokėjimą kreditoriui, kurio suma yra lygi didesnei iš šių dviejų sumų:

               a)

               tokia suma, kurią tas asmuo turi mokėti pagal pareiškimą pateikiančios Susitariančiosios Šalies teisės aktus; ir

               b)

               tokių geležinkelių riedmenų nuomos rinkos kaina.

         Pirmasis toks mokėjimas atliekamas per dešimt kalendorinių dienų nuo pradėjimo naudotis tokia teise dienos, o vėlesni mokėjimai toliau mokami kiekvieno vėlesnio mėnesio pirmą dieną. Tuo atveju, jei kurį nors mėnesį mokėtina suma viršija sumą, kurią skolininkas turi sumokėti kreditoriui, perviršis sumokamas bet kuriems kitiems kreditoriams atsižvelgiant į jų reikalavimų eiliškumą, o vėliau – skolininkui.
   4.   Susitariančioji Šalis, kurios teisės aktuose nenumatytos 2 ir 3 dalyse nurodytos prievolės, gali, tiek, kiek nurodyta atskirame depozitarui perduotame pareiškime, pareikšti, kad ji netaikys tų dalių tame pareiškime nurodytiems geležinkelių riedmenims. Jokia šios dalies nuostata netrukdo asmeniui susitarti su kreditorium vykdyti prievoles, nurodytas 2 ar 3 dalyje, arba daryti įtaką taip sudaryto susitarimo įgyvendinimui.
   5.   Joks pirminis ar vėlesnis Susitariančiosios Šalies pagal šį straipsnį pateiktas pareiškimas neigiamai nepaveikia kreditorių teisių ir interesų, atsirandančių pagal susitarimą, sudarytą prieš tai, kai tą pareiškimą gauna depozitaras.
   6.   Pagal šį straipsnį pareiškimą pateikianti Susitariančioji Šalis atsižvelgia į kreditorių interesų apsaugą ir pareiškimo dėl galimybės gauti kreditą poveikį.
   XXVI straipsnis
   Pereinamojo laikotarpio nuostatos
   Geležinkelių riedmenų atžvilgiu, Konvencijos 60 straipsnis iš dalies pakeičiamas taip:

               a)

               2 dalies a punkte po „įsikūręs skolininkas“ įrašoma „tuo metu, kai sukuriama ar atsiranda teisė arba interesas“;

               b)

               3 dalis pakeičiama tokiu tekstu:
               „3.   Susitariančioji Šalis savo pareiškime, pateiktame pagal 1 dalį, gali nurodyti datą, ne ankstesnę nei treji metai ir ne vėlesnę nei dešimt metų nuo pareiškimo įsigaliojimo dienos, kai šios Konvencijos 29, 35 ir 36 straipsniai, su pakeitimais ar papildymais, padarytais Protokolu, bus pradėti taikyti jau esamoms teisėms ar interesams, atsirandantiems pagal susitarimą, sudarytą tuo metu, kai skolininkas buvo įsikūręs toje valstybėje, bet tik tiek ir taip, kiek ir kaip nurodyta pareiškime. Bet kokia teisės ar intereso pirmenybė pagal tos valstybės teisę prireikus išsaugoma, jei teisė ar interesas užregistruojami tarptautiniame registre iki pareiškime nurodyto laikotarpio pabaigos, neatsižvelgiant į tai, ar anksčiau buvo užregistruota kokia nors kita teisė ar interesas.“

         XXVII straipsnis
   Pareiškimai, susiję su tam tikromis nuostatomis
   1.   Susitariančioji Šalis šio Protokolo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jo metu gali pareikšti, kad ji taikys VI ir X straipsnius arba vieną iš jų.
   2.   Susitariančioji Šalis šio Protokolo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jo metu gali pareikšti, kad ji taikys VIII straipsnį, visiškai arba iš dalies. Jei ji apie tai pareiškia, ji nurodo VIII straipsnio 2 dalyje reikalaujamą laikotarpį.
   3.   Susitariančioji Šalis šio Protokolo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jo metu gali pareikšti, kad ji taikys visą IX straipsnyje numatytą A, B arba C alternatyvą, ir, jei ji taip pareiškia, ji nurodo bankroto bylos rūšį, jei tokių yra, kuriai taikys tokią alternatyvą. Susitariančioji Šalis, pateikianti pareiškimą pagal šią dalį, nurodo IX straipsnyje pagal atitinkamai A alternatyvos 4 dalį, B alternatyvos 3 dalį arba C alternatyvos 5 ir 15 dalis reikalaujamą laikotarpį.
   4.   Susitariančiųjų Šalių teismai IX straipsnį taiko atsižvelgdami į Susitariančiosios Šalies, kuri bankroto atveju turi pirminę jurisdikciją, pareiškimą.
   XXVIII straipsnis
   Išlygos ir pareiškimai
   1.   Negali būti daromos jokios šio Protokolo išlygos, bet pareiškimai, leidžiami pagal XIII, XIV, XXIV, XXV, XXVII, XXIX ir XXX straipsnius, pagal tas nuostatas gali būti daromi.
   2.   Apie kiekvieną pagal šį Protokolą pateiktą pareiškimą ar vėlesnį pareiškimą, ar pareiškimo atšaukimą raštu pranešama depozitarui.
   XXIX straipsnis
   Pareiškimai pagal Konvenciją
   1.   Pagal Konvenciją pateikti pareiškimai, įskaitant pareiškimus, pateiktus pagal 39, 40, 50, 53, 54, 55, 57, 58 ir 60 straipsnius, laikomi pateiktais ir pagal šį Protokolą, išskyrus atvejus, kai nurodyta kitaip.
   2.   Pagal Konvencijos 50 straipsnio 1 dalį „sandoris tos valstybės teritorijoje“, kalbant apie geležinkelių riedmenis, taip pat reiškia tokios rūšies sandorį, kaip išvardyta Konvencijos 2 straipsnio 2 dalies a–c punktuose, kai atitinkamus geležinkelių riedmenis dėl vėžės pločio arba geležinkelių riedmenų kitokių konstrukcinių elementų paprastai galima naudoti tik vienoje atitinkamos Susitariančiosios Šalies geležinkelių sistemoje.
   XXX straipsnis
   Vėlesni pareiškimai
   1.   Valstybė, šio Protokolo Šalis, bet kuriuo metu po to, kai šis Protokolas įsigalioja jos atžvilgiu, gali pateikti vėlesnį pareiškimą, kuris nėra laikantis Konvencijos 60 straipsnio pagal XXIX straipsnį pateikiamas pareiškimas, apie tai atitinkamai pranešdama depozitarui.
   2.   Bet koks toks vėlesnis pareiškimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną, praėjus šešiems mėnesiams nuo tos dienos, kurią depozitaras gauna pranešimą. Jei pranešime nurodyta, kad tas pareiškimas įsigalioja praėjus ilgesniam laikotarpiui, jis įsigalioja praėjus tokiam ilgesniam laikotarpiui nuo tos dienos, kurią depozitaras gauna pranešimą.
   3.   Nepaisant ankstesnių dalių, šis Protokolas visų teisių ir interesų, atsiradusių iki tokio vėlesnio pareiškimo įsigaliojimo, atžvilgiu toliau taikomas taip, tarsi jokių tokių vėlesnių pareiškimų nebūtų pateikta.
   XXXI straipsnis
   Pareiškimų atšaukimas
   1.   Bet kuri valstybė, šio Protokolo Šalis, pateikusi pareiškimą pagal šį Protokolą, kuris nėra laikantis Konvencijos 60 straipsnio pagal XXIX straipsnį pateikiamas pareiškimas, gali bet kuriuo metu jį atšaukti apie tai pranešdama depozitarui. Toks atšaukimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną, praėjus šešiems mėnesiams nuo tos dienos, kurią depozitaras gauna pranešimą.
   2.   Nepaisant ankstesnės dalies, šis Protokolas visų teisių ir interesų, atsiradusių iki tokio atšaukimo įsigaliojimo, atžvilgiu toliau taikomas taip, tarsi jokio pareiškimo apie atšaukimą nebūtų pateikta.
   XXXII straipsnis
   Denonsavimas
   1.   Valstybė, šio Protokolo Šalis, gali denonsuoti šį Protokolą apie tai raštu pranešdama depozitarui.
   2.   Bet koks toks denonsavimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną, praėjus dvylikai mėnesių nuo tos dienos, kurią depozitaras gauna pranešimą.
   3.   Nepaisant ankstesnių dalių, šis Protokolas visų teisių ir interesų, atsiradusių iki tokio denonsavimo įsigaliojimo, atžvilgiu toliau taikomas taip, tarsi jokio pareiškimo apie denonsavimą nebūtų pateikta.
   XXXIII straipsnis
   Persvarstymo konferencijos, pataisos ir susiję dalykai
   1.   Depozitaras kasmet arba atsižvelgiant į aplinkybes iki bet kokio kito termino, pasikonsultavęs su Priežiūros institucija, parengia valstybėms, šio Protokolo Šalims, ataskaitas apie tai, kaip tarptautinė valdymo sistema, nustatyta pagal Konvenciją su pagal šį Protokolą padarytais pakeitimais, veikia praktikoje. Rengdamas tokias ataskaitas depozitaras atsižvelgia į Priežiūros institucijos ataskaitas, susijusias su tarptautinės registracijos sistemos veikimu.
   2.   Ne mažiau nei dvidešimt penkių procentų valstybių, šio Protokolo Šalių, prašymu, depozitaras, pasikonsultavęs su Priežiūros institucija, kartais šaukia persvarstymo konferencijas, kuriose dalyvauja valstybės, šio Protokolo Šalys, ir kuriose svarstoma:

               a)

               praktinis Konvencijos, su pagal šį Protokolą padarytais pakeitimais, veikimas ir jos veiksmingumas palengvinant objektų, kuriems taikomos jos nuostatos, turtu pagrįstą finansavimą ir ilgalaikę nuomą;

               b)

               šio Protokolo nuostatų ir taisyklių teisminis vertinimas bei taikymas;

               c)

               tarptautinės registracijos sistemos veikimas, registratoriaus veikla ir jo priežiūra, vykdoma Priežiūros institucijos, atsižvelgiant į Priežiūros institucijos ataskaitas; ir

               d)

               ar pageidaujami kokie nors šio Protokolo pakeitimai ar veiksmai, susiję su tarptautiniu registru.

         3.   Bet kokioms šio Protokolo pataisoms turi pritarti bent dviejų trečdalių valstybių, šio Protokolo Šalių, dalyvaujančių ankstesnėje dalyje nurodytoje konferencijoje, dauguma, ir jos valstybių, kurios ratifikavo, priėmė ar patvirtino tokias pataisas, atžvilgiu įsigalioja, kai keturios valstybės jas ratifikuoja, priima ar patvirtina pagal XXIII straipsnio nuostatas, susijusias su pataisų įsigaliojimu.
   XXXIV straipsnis
   Depozitaras ir jo funkcijos
   1.   Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentai deponuojami Unidroit, kuri šiuo dokumentu paskiriama depozitaru.
   2.   Depozitaras:

               a)

               informuoja visas Susitariančiąsias Šalis apie:

                           i)

                           kiekvieną naują pasirašymą ir kiekvieną ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumento deponavimą, nurodydamas jo datą;

                           ii)

                           pažymėjimo, nurodyto XXIII straipsnio 1 dalies b punkte, deponavimo datą;

                           iii)

                           šio Protokolo įsigaliojimą datą;

                           iv)

                           kiekvieną pareiškimą, pateiktą pagal šį Protokolą, nurodydamas jo datą;

                           v)

                           bet kokio pareiškimo atšaukimą arba pataisas, nurodydamas jų datą; ir

                           vi)

                           pranešimą apie šio Protokolo denonsavimą, nurodydamas jo datą ir jo įsigaliojimo datą;

               b)

               perduoda oficialiai patvirtintas šio Protokolo kopijas visoms Susitariančiosioms Šalims;

               c)

               pateikia Priežiūros institucijai ir registratoriui kiekvieno ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumento kopiją, nurodydamas jo deponavimo datą, kiekvieno pareiškimo, pareiškimo atšaukimo ar pareiškimo ir kiekvieno pranešimo apie denonsavimą pataisos kopiją, nurodydamas pranešimo apie tai datą, taip, kad tuose dokumentuose pateikta informacija būtų lengvai ir visiškai prieinama; ir

               d)

               vykdo kitas depozitarams įprastas funkcijas.

      TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Protokolą.
      PRIIMTA du tūkstančiai septintųjų metų vasario dvidešimt trečią dieną Liuksemburge vienu originaliu egzemplioriumi anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis, visi tekstai autentiški, o autentiškumas įsigalioja konferencijos sekretoriatui konferencijos pirmininko įgaliojimu per devyniasdešimt dienų patikrinus visų tekstų tarpusavio atitiktį.


title: 2006/97/EB,Euratomas: 2006 m. vasario 14 d.  Tarybos sprendimas, dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujančio nario skyrimo

text:
16.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 46/31

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. vasario 14 d.
   dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujančio nario skyrimo
   (2006/97/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 259 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 167 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2002 m. rugsėjo 17 d. Tarybos sprendimą 2002/758/EB, Euratom dėl Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto narių skyrimo laikotarpiui nuo 2002 m. rugsėjo 21 d. iki 2006 m. rugsėjo 20 d. (1),
   atsižvelgdama į Vokietijos Vyriausybės pasiūlytą kandidatūrą,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos nuomonę,
   kadangi:
   dėl Alfred GEISSLER atsistatydinimo, apie kurį Tarybai buvo pranešta 2005 m. liepos 19 d., tapo laisva Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nario vieta,
   NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Wilfried WOLLER skiriamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariu vietoj Alfred GEISSLER likusiam jo kadencijos laikui iki 2006 m. rugsėjo 20 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Jis įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. vasario 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         K.-H. GRASSER

      (1)  OL L 253, 2002 9 21, p. 9.


title: 2016 m. birželio 8 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2016/939 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos vado skyrimo, ir kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)

text:
14.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 155/25

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2016/939
   2016 m. birželio 8 d.
   dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos vado skyrimo, ir kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2013 m. sausio 17 d. Tarybos sprendimą 2013/34/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) (1), ypač į jo 5 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               vadovaudamasi Sprendimo 2013/34/BUSP 5 straipsnio 1 dalimi, Taryba įgaliojo Politinį ir saugumo komitetą (PSK) pagal Europos Sąjungos sutarties 38 straipsnį priimti atitinkamus sprendimus siekiant vykdyti EUTM Mali politinę priežiūrą ir strategiškai jai vadovauti, įskaitant sprendimus dėl vėlesnių ES misijos vadų skyrimo;

               (2)

               2015 m. lapkričio 26 d. PSK priėmė Sprendimą (BUSP) 2015/2298 (2), kuriuo EUTM Mali ES misijos vadu buvo paskirtas brigados generolas Werner ALBL;

               (3)

               Belgija rekomendavo nauju EUTM Mali ES misijos vadu vietoj brigados generolo Werner ALBL nuo 2016 m. liepos 3 d. paskirti brigados generolą Eric HARVENT;

               (4)

               2016 m. balandžio 7 d. ES karinis komitetas pritarė tai rekomendacijai;

               (5)

               todėl Sprendimas (BUSP) 2015/2298 turėtų būti panaikintas;

               (6)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Sąjungos sprendimus bei veiksmus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Nuo 2016 m. liepos 3 d. Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos vadu skiriamas brigados generolas Eric HARVENT.
   2 straipsnis
   Sprendimas (BUSP) 2015/2298 panaikinamas.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2016 m. liepos 3 d.

      Priimta Briuselyje 2016 m. birželio 8 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 14, 2013 1 18, p. 19.

      (2)  2015 m. lapkričio 26 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2015/2298 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos vado skyrimo, ir kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015) (OL L 324, 2015 12 10, p. 13).


title: 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento sprendimas dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba

text:
25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/22

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2010 m. gegužės 19 d.
   dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba
   (2010/493/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos bendrąjį 2008 finansinių metų biudžetą (1),
   atsižvelgdamas į 2008 finansinių metų Europos Bendrijų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C7–0174/2009) (2),
   atsižvelgdamas į Tarybos metinę 2008 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,
   atsižvelgdamas į Tarybos generalinio sekretoriaus – vyriausiojo įgaliotinio bendrajai užsienio ir saugumo politikai sprendimą Nr. 190/2003 dėl Tarybos narių įgaliotų atstovų kelionių išlaidų apmokėjimo (6),
   atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (7),
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0096/2010),

               1.

               patvirtina Tarybos generaliniam sekretoriui, kad Tarybos 2008 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje, kuri yra neatskiriama sprendimo dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba, dalis;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Audito Rūmams, Europos ombudsmenui bei Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 71, 2008 3 14.

      (2)  OL C 273, 2009 11 13, p. 1.

      (3)  OL C 269, 2009 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 273, 2009 11 13, p. 122.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (6)  2002 m. liepos 22 d. sprendimas, susijęs su Tarybos darbo tvarkos taisyklėmis (OL L 230, 2002 8 28, p. 7).

      (7)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/24

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   2010 m. birželio 16 d.
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį, II skirsnis – Taryba
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą (1),
   atsižvelgdamas į 2008 finansinių metų Europos Bendrijų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C7–0174/2009) (2),
   atsižvelgdamas į Tarybos metinę 2008 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,
   atsižvelgdamas į Tarybos generalinio sekretoriaus – vyriausiojo įgaliotinio bendrajai užsienio ir saugumo politikai sprendimą Nr. 190/2003 dėl Tarybos narių įgaliotų atstovų kelionių išlaidų apmokėjimo (6),
   atsižvelgdamas į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (7) (TIS),
   atsižvelgdamas į savo 2009 m. lapkričio 25 d. rezoliuciją su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį, II skirsnis – Taryba (8),
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0096/2010),

               A.

               kadangi Taryba, kuriai atstovauja pirmininkaujanti Ispanija, susitarė iš naujo įvertinti 1970 m. neoficialų susitarimą,

               B.

               kadangi piliečiai turi teisę žinoti, kaip leidžiamos lėšos, gautos iš jų sumokėtų mokesčių, ir kaip naudojamasi politiniams organams suteiktais įgaliojimais (9),

               C.

               kadangi 1999 m. birželio 3–4 d. Kelne vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadose numatyta suteikti Tarybai operatyvinių pajėgumų stiprinant bendrąją Europos saugumo ir gynybos politiką (BESGP),

               D.

               kadangi pagal Tarybos sprendimą 2004/197/BUSP (10) nustatytas karinio ar gynybinio pobūdžio ES operacijų bendrųjų išlaidų finansavimo administravimo mechanizmas, vadinamas ATHENA, ir kadangi šis sprendimas kartu su 2004 m. balandžio 28 d. Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimu 2004/582/EB dėl ATHENA suteiktų privilegijų ir imunitetų (11) suteikia ATHENA privilegijų ir imunitetų ir suteikia operatyvinių galių Tarybai,

               E.

               kadangi 2000 m. vasario 28 d. Tarybos sprendime 2000/178/BUSP dėl taisyklių, taikomų nacionaliniams karo srities ekspertams, komandiruotiems į Tarybos Generalinį sekretoriatą pereinamuoju laikotarpiu (12) ir 2001 m. sausio 22 d. Tarybos sprendime 2001/80/BUSP dėl Europos Sąjungos karinio štabo įsteigimo (13) nurodyta, kad išlaidos, susijusios su karo srities ekspertų komandiruotėmis, priskiriamos Tarybos biudžetui,

               1.

               pažymi, kad 2008 m. Tarybos turėti įsipareigojimų asignavimai iš viso sudarė 743 mln. EUR (2007 m. – 650 mln. EUR), iš kurių 93,31 proc. buvo panaudota, o tai yra daug daugiau negu 2007 m. (81,89 proc.), bet vis dėlto mažiau už kitų institucijų vidurkį (95,67 proc.);

               2.

               atsižvelgdamas į problemas, su kuriomis buvo susidurta 2007 ir 2008 biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrų metu, dar kartą patvirtina savo poziciją, išreikštą 2002 m. balandžio 25 d. sprendime dėl 2000 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo (14) kad „[…] Europos Parlamentas ir Taryba anksčiau netikrindavo savo atitinkamų biudžeto skirsnių įgyvendinimo; mano, kad atsižvelgiant į tai, kad išlaidos vis dažniau skiriamos iš Tarybos administracinio biudžeto finansuojamai veiklai užsienio reikalų, saugumo ir gynybos bei teisingumo ir vidaus reikalų srityse, turėtų būti patikslinta šio susitarimo aprėptis, kad būtų matyti skirtumas tarp įprastų administracinių išlaidų ir veiklos šiose naujose politikos srityse išlaidų“;

               3.

               mano, kad, atsižvelgiant į administracinių išlaidų apimties didėjimą, ypač dėl galimų veiklai skiriamų išlaidų, Tarybos išlaidos turėtų būti tikrinamos tokiu pat būdu, kaip ir kitų ES institucijų išlaidos pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnyje numatytą biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą;

               4.

               Toks tikrinimas grindžiamas šiais visų institucijų pateiktais rašytiniais dokumentais:

                           —

                           ankstesnių finansinių metų biudžeto vykdymo ataskaitomis,

                           —

                           finansine turto ir įsipareigojimų ataskaita,

                           —

                           metine biudžeto ir finansinio valdymo veiklos ataskaita,

                           —

                           vidaus auditoriaus metine ataskaita,

                     taip pat žodiniu pranešimu per komiteto, atsakingo už biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, posėdį;

               5.

               tikisi, kad ateityje plenarinio posėdžio metu vykstančiose diskusijose dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalyvaus visų institucijų tinkamo lygmens atstovai;

               6.

               atmeta Tarybos teiginį, kad tai, jog Parlamentas ir Taryba praeityje netikrindavo savo atitinkamų biudžeto skirsnių įgyvendinimo, buvo neoficialaus susitarimo išdava (į 1970 m. balandžio 22 d. Tarybos posėdžio protokolą įtraukta rezoliucija); mano, kad neoficialus susitarimas nėra įpareigojantis dokumentas ir kad Taryba jį aiškina pernelyg plačiai;

               7.

               mano, kad biudžeto rengimas ir biudžeto įvykdymo patvirtinimas yra dvi skirtingos procedūros ir kad dėl Tarybos ir Parlamento neoficialaus susitarimo, susijusio su atitinkamų jų biudžeto skyrių rengimu, Taryba neturi būti atleista nuo atsakomybės visapusiškai atsiskaityti visuomenei už jai patikėtas lėšas;

               8.

               mano, kad 2008 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra vykdoma itin svarbiu laikotarpiu, kai siekiant per visišką skaidrumą užtikrinti patikimumą reikia aiškiai išdėstyti oficialų susitarimą dėl biudžeto įvykdymo tvarkos naujai Europos išorės veiksmų tarnybai (EIVT), ir ragina Tarybą užtikrinti, kad iki 2008 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pabaigos Parlamentui būtų pateikti konkretūs, išsamūs ir visapusiški EIVT personalo įdarbinimo, organizavimo ir kontrolės struktūros planai, įskaitant ES karinį štabą, Situacijų centrą, Tarybos Generalinio sekretoriato Krizių valdymo ir planavimo direktoratą, civilinius planavimo ir vykdymo pajėgumus bei visus generalinio sekretoriato darbuotojus, dirbančius užsienio ir saugumo politikos srityje; šiuose planuose turėtų būti aiškiai nurodyta, kiek ketinama didinti darbuotojų skaičių ir kaip juos paskirstyti, taip pat poveikis biudžetui; taip pat ragina Tarybą nedelsiant pradėti derybas su biudžeto valdymo institucija remiantis pateiktais pasiūlymais;

               9.

               pabrėžia, kad į šių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo suteikimą nebus galima atsižvelgti suteikiant biudžeto įvykdymo patvirtinimą ateinančiai metais, nebent Taryba padarytų didelę pažangą susirūpinimą keliančiose srityse, kurias Parlamentas nurodė savo 2009 m. lapkričio 25 d. rezoliucijos 5 dalyje;

               10.

               pakartoja, kad Taryba turėtų dalyvauti kiekvienais metais Parlamente pristatant Audito Rūmų metinę ataskaitą ir diskusijose dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo;

               11.

               ragina Tarybą kartu su Europos Parlamentu, kaip bendrai biudžetą valdančias institucijas, siekiant tobulinti keitimąsi informacija apie jų atitinkamus biudžetus pradėti taikyti metinę procedūrą, susijusią su biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra; taikant šią procedūrą, Tarybos pirmininkas ir Tarybos generalinis sekretorius oficialiai susitiktų su Biudžeto kontrolės komitetu arba jo delegacija, sudaryta iš komiteto pirmininko, koordinatorių ir pranešėjo, siekiant suteikti visą reikalingą informaciją, susijusią su Tarybos biudžeto įvykdymu; taip pat siūlo, kad kompetentingo komiteto pirmininkas nuolat ir tinkamai suteiktų komitetui visą informaciją, susijusią su minėtomis diskusijomis;

               12.

               ragina ES pirmininkaujančią Ispaniją peržiūrėti neoficialų susitarimą dėl Tarybos biudžeto įvykdymo patvirtinimo; ragina į finansinio reglamento peržiūrą įtraukti su tuo susijusį įsipareigojimą, kuris galiotų iki naujo finansinio laikotarpio po 2013 m. pradžios; atitinkamas diskusijas ragina užbaigti iki 2010 m. spalio 15 d.;

               13.

               primena Tarybai savo poziciją, išreikštą 2007 m. balandžio 24 d. rezoliucijos (15) dėl 2005 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo 12 dalyje: „ragina suteikti kuo daugiau skaidrumo bendrajai užsienio ir saugumo politikai (BUSP); prašo Tarybą užtikrinti, kad, atsižvelgiant į […] Tarpinstitucinio susitarimo […] 42 punktą, BUSP veiklos išlaidos nebūtų įtrauktos į Tarybos biudžetą; ketina imtis būtinų priemonių, jei būtų nesilaikoma šio susitarimo“;

               14.

               pripažįsta tai, kad Taryba numatė įvairius konsultavimosi su Parlamentu ir jo informavimo apie BUSP plėtrą būdus; tačiau mano, kad Tarybos metiniame pranešime dėl pagrindinių BUSP aspektų ir esminių pasirinkimų, teikiamame Parlamentui taikant TIS 43 punktą, aprašomos tik BUSP bendrosios pozicijos, bendri veiksmai ir įgyvendinimo sprendimai ir kad ateinančiais metais turėtų būti pateikta daugiau informacijos, reikalingos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrai atlikti;

               15.

               dar kartą pakartoja savo prašymą Tarybai pateikti išsamią informaciją apie išlaidų pagal 3 išlaidų kategoriją (išlaidų, atsirandančių institucijai vykdant konkrečias savo užduotis) pobūdį, kad Parlamentas galėtų nustatyti, ar visos išlaidos atitinka TIS ir ar šios išlaidos neskiriamos veiklai finansuoti;

               16.

               išreiškia susirūpinimą dėl skaidrumo stokos veiklos išlaidų požiūriu, ypač atsižvelgiant į specialiųjų įgaliotinių vykdomas misijas, ir ragina išsamiai nurodyti specialiesiems įgaliotiniams ir jų misijoms skirto biudžeto išlaidų paskirstymą ir paskelbti jį internete;

               17.

               pageidautų sužinoti iš Audito Rūmų, kodėl jų 2008 m. metinėje ataskaitoje kalbant apie Tarybą nėra minimos neišspręstos problemos, kaip nurodyta minėtoje 2009 m. lapkričio 25 d. Parlamento rezoliucijoje;

               18.

               atkreipia dėmesį į Audito Rūmų 2008 m. metinės ataskaitos 11.10 dalyje pateikiamą pastabą dėl to, kad nuolat (2005–2008 m.) į su saugios Europos automatinių pranešimų mainų sistemos (SESAME) projektu susijusį biudžetą įrašant per didelius asignavimus nesilaikoma Finansinio reglamento 5 straipsnio 3 dalies nuostatų; atkreipia dėmesį į Tarybos atsakymą ir jos ketinimą pagerinti svarbių IT projektų valdymo struktūrų koordinavimą;

               19.

               palankiai vertina Tarybos vidaus audito tarnybos 2008 m. atliktus auditus (aštuonis finansų auditus ir vieną mišrų auditą) ir tai, kad jų metu pateikta daug rekomendacijų, kurios buvo priimtos; tačiau atkreipia dėmesį į tai, kad biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai šiuo klausimu pateiktas pranešimas buvo tik bendro pobūdžio, ir prašo pateikti išsamesnės informacijos apie tai, kaip įgyvendinamos audito rekomendacijos;

               20.

               džiaugiasi tuo, kad taikoma nauja integruota valdymo ir finansų kontrolės sistema (SAP), kuri veikia nuo 2008 m. sausio 1 d. ir kuri trims ją taikančioms institucijoms (Tarybai, Audito Rūmams ir Teisingumo Teismui) suteikė galimybę sutaupyti biudžeto lėšų ir padidinti veiklos efektyvumą;

               21.

               džiaugiasi pasiekimais, padarytais stiprinant organizaciją po ES plėtros, įvykusios 2004 m. ir 2007 m., ypač tuo, kad centralizuoti vertimo raštu skyriai ir įdarbinti pareigūnai iš naujųjų valstybių narių; taip pat palankiai vertina tai, kad nustatyta lankstaus darbo laiko sistema, kuri padeda geriau derinti profesinę veiklą ir asmeninį gyvenimą; tačiau atkreipia dėmesį į žemą personalo plane numatytų etatų užimtumo lygį (vidutiniškai 90 proc., 2007 m. – 86 proc.);

               22.

               atkreipia dėmesį į tai, kad dėl bendrai nepanaudotų biudžeto lėšų (85,7 proc. panaudojimo lygis) buvo įmanoma itin padidinti išankstinius mokėjimus, skirtus pastatui Residence Palace finansuoti, (70 mln. EUR vietoje numatytų 15 mln. EUR siekiant sumažinti galutinę įsigijimo kainą) ir ragina būsimose metinėse ataskaitose pateikti detales apie pastatų politiką, kad vykdant biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą būtų galima atlikti tinkamą tikrinimą;

               23.

               mano, kad metinis biudžetas, skiriamas nuolatiniam Europos Vadovų Tarybos Pirmininkui, turėtų būti atskirtas nuo Tarybos biudžeto ir nuo 2012 m. pateikiamas kaip naujas biudžeto skirsnis;

               24.

               teigiamai vertina Tarybai pirmininkaujančios Ispanijos pastangas išaiškinti biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą patikslinant, kad dėl Tarybos administracinio biudžeto turi būti visiškai atsiskaitoma Parlamentui, ir ragina ateityje pirmininkausiančias valstybes tvirtai įsipareigoti tęsti šią veiklą laikantis tokio paties požiūrio.

      (1)  OL L 71, 2008 3 14.

      (2)  OL C 273, 2009 11 13, p. 1.

      (3)  OL C 269, 2009 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 273, 2009 11 13, p. 122.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (6)  2002 m. liepos 22 d. sprendimas, susijęs su Tarybos darbo tvarkos taisyklėmis (OL L 230, 2002 8 28, p. 7).

      (7)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (8)  OL L 19, 2010 1 23, p. 9.

      (9)  Europos skaidrumo iniciatyva.

      (10)  OL L 63, 2004 2 28, p. 68.

      (11)  OL L 261, 2004 8 6, p. 125.

      (12)  OL L 57, 2000 3 2, p. 1.

      (13)  OL L 27, 2001 1 30, p. 7.

      (14)  OL L 158, 2002 6 17, p. 66.

      (15)  OL L 187, 2008 7 15, p. 21.


title: 2012/831/ES: 2012 m. gruodžio 20 d. Komisijos sprendimas, kuriuo Ispanijai leidžiama pratęsti laikiną Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 1–6 straipsnių taikymo Rumunijos darbuotojams sustabdymą

text:
22.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 356/90

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2012 m. gruodžio 20 d.
   kuriuo Ispanijai leidžiama pratęsti laikiną Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje 1–6 straipsnių taikymo Rumunijos darbuotojams sustabdymą
   (2012/831/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Aktą dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (1), ypač į jo 23 straipsnį ir VII priedo 1 dalies „Laisvas asmenų judėjimas“ 7 punkto antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į 2012 m. gruodžio 13 d. Ispanijos prašymą,
   kadangi:

               (1)

               2011 m. liepos 22 d., kai pagal Akto dėl Bulgarijos Respublikos ir Rumunijos stojimo sąlygų ir Sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (toliau – 2005 m. Stojimo aktas) VII priedo 1 dalies 7 punkto trečią pastraipą Ispanija pranešė Komisijai, kad dėl rimtų Ispanijos darbo rinkos trikdymų tą dieną ji nusprendė vėl nustatyti Rumunijos darbuotojų patekimo į darbo rinką apribojimus, Ispanija visiškai nuo 2009 m. sausio 1 d. taikė Rumunijos piliečiams 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/68 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje (2) 1–6 straipsnius. Reglamentas (EEB) Nr. 1612/68 buvo kodifikuotas ir pakeistas 2011 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 492/2011 dėl laisvo darbuotojų judėjimo Sąjungoje (3), kuris įsigaliojo 2011 m. birželio 16 d.;

               (2)

               atsakydama į 2011 m. liepos 28 d. Ispanijos prašymą Komisijai pagal 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalies 7 punkto antrą pastraipą, kad Komisija nurodytų, jog Reglamento (ES) Nr. 492/2011 1–6 straipsnių taikymas Rumunijos darbuotojams būtų visiškai sustabdytas visuose visos Ispanijos darbo rinkos sektoriuose, Komisija 2011 m. rugpjūčio 11 d. Sprendimu 2011/503/ES (4) leido Ispanijai laikantis tam tikrų sąlygų iki 2012 m. gruodžio 31 d. riboti laisvą Rumunijos darbuotojų patekimą į Ispanijos darbo rinką. Šis sprendimas įsigaliojo 2011 m. rugpjūčio 12 d.;

               (3)

               2012 m. gruodžio 13 d. raštu Ispanija paprašė Komisijos pratęsti Reglamento (ES) Nr. 492/2011 1 - 6 straipsnių taikymo sustabdymą iki 2013 m. gruodžio 31 d.;

               (4)

               Ispanija savo prašymą grindžia tuo, kad išlieka dvi aplinkybės, kuriomis pagrįstas Sprendimas 2011/503/ES: visus regionus ir sektorius apimantis rimtas Ispanijos darbo rinkos sutrikdymas ir Ispanijoje gyvenančių Rumunijos piliečių padėtis darbo rinkoje bei pavojus, kad neribotas Rumunijos darbuotojų antplūdis padidintų įtampą Ispanijos darbo rinkoje;

               (5)

               Ispanija pateikia statistinius duomenis, įrodančius, kad ekonominė ir darbo rinkos padėtis nuo 2011 m. vidurio toliau blogėjo ir nedarbas bei jaunimo nedarbas pasiekė rekordinį lygį, o ekonomikos prognozėse nurodomas BVP sumažėjimas 2012 ir 2013 m. bei tolesnis nedarbo augimas. Be to, Ispanija nurodo, kad Ispanijos darbo rinkos sutrikdymas, keliantis didelį pavojų užimtumo lygiui, yra bendro pobūdžio, t. y. nesietinas su konkrečiu regionu ar sektoriumi;

               (6)

               Ispanija taip pat pateikia statistinius duomenis, rodančius, kad Ispanijoje gyvenančių rumunų skaičius toliau auga (nepaisant laisvo Rumunijos darbuotojų patekimo į darbo rinką apribojimų) ir kad 2012 m. rugsėjo mėn. jų buvo 913 405; kad įnašus į socialinio draudimo sistemą mokančių Rumunijos piliečių dalis mažėja; kad darbo ieškančiais asmenimis įregistruotų Rumunijos piliečių ir bedarbio pašalpas gaunančių asmenų skaičiai, nors ir mažėja, yra palyginti dideli, ir kad jų nedarbo lygis yra didesnis už vidutinį. Ispanija daro išvadą, kad dabartinė darbo rinkos padėtis turi poveikio Ispanijos pajėgumui priimti naujus Rumunijos darbuotojų srautus;

               (7)

               pagal 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalies 7 punkto antrą pastraipą valstybė narė gali prašyti Komisijos per dvi savaites nurodyti, kad Reglamento (ES) Nr. 492/2011 1–6 straipsnių taikymas būtų visiškai ar iš dalies sustabdytas tam tikrame regione arba veiklos srityje;

               (8)

               2011 m. atlikta ekonominių duomenų, kuriais pagrįstas Sprendimas 2011/503/ES, analizė parodė, kad darbo rinka Ispanijoje iš tikrųjų buvo rimtai sutrikusi: nedarbo lygis čia buvo pats didžiausias visoje ES (remiantis Eurostato mėnesiniais nedarbo duomenimis, 2011 m. birželio mėn. nedarbo lygis Ispanijoje siekė 21 %, palyginti su vidutiniu 9,4 % nedarbo lygiu ES ir vidutiniu 9,9 % nedarbo lygiu euro zonoje), ypač didelis buvo jaunimo nedarbas (2011 m. birželio mėn. 45,7 %), o ekonomikos atsigavimas buvo lėtas (Eurostato duomenys rodo, kad per 2011 m. pirmą ketvirtį, palyginti su prieš tai buvusiu ketvirčiu, BVP augo tik 0,3 %, o ES ir euro zonoje šis rodiklis buvo 0,8 %), kuriam, be kita ko, trukdė neramumai pasaulio finansų rinkose, dėl kurių Ispanija, siekdama konsoliduoti finansus, turėjo taikyti papildomų biudžeto apribojimų, galinčių savo ruožtu turėti trumpalaikio neigiamo poveikio jos ekonominio augimo galimybėms. Mažėjančio užimtumo poveikis buvo bendro pobūdžio ir buvo bendras visiems regionams ir visiems ūkinės veiklos sektoriams. Darbo jėgos tyrimo duomenimis, 2008–2010 m. užimtumo lygis visuose regionuose smuko 9 % (nuo 6 % Baskų krašte iki 13 % Valensijos autonominėje apskrityje), o statybų sektoriuje net 33 %;

               (9)

               taigi Komisija manė, kad Ispanija įrodė patirianti bendro pobūdžio darbo rinkos sutrikdymą, dėl kurio visuose regionuose ir sektoriuose daromas rimtas poveikis užimtumo lygiui ir tie sunkumai artimiausiu metu gali tęstis;

               (10)

               be to, 2011 m. atlikusi analizę Komisija nustatė, kad Ispanijoje gyvenančių Rumunijos piliečių nedarbo lygis buvo labai didelis – daugiau kaip 30 % (šaltinis – Eurostato 2011 m. pirmo ketvirčio darbo jėgos tyrimas). Nepaisant šiokio tokio sumažėjimo dėl ekonominio nuosmukio, į Ispaniją atvykstančių Rumunijos piliečių srautas tebebuvo pakankamai didelis, nors darbo jėgos paklausa Ispanijoje buvo maža. Nuolat Ispanijoje gyvenančių Rumunijos piliečių skaičius išaugo nuo 388 0002006 m. sausio 1 d. iki 823 0002010 m. sausio 1 d. (šaltinis – Eurostato migracijos statistiniai duomenys);

               (11)

               šiuo metu turimų ekonomikos duomenų analizė rodo, kad Ispanijos darbo rinka išlieka rimtai sutrikdyta. Ekonomikos nuosmukio poveikis užimtumui Ispanijoje ir toliau yra didesnis nei kitose valstybėse narėse, be to, remiantis duomenimis ši tendencija tapo ryškesnė 2011 m. ir pirmaisiais 2012 m. ketvirčiais. 2012 m. spalio mėn. nedarbo lygis buvo maždaug 26,2 %, palyginti su 21,3 % 2011 m. birželio mėn. ir 10,7 % ES vidurkiu 2012 m. spalio mėn. (9,5 % 2011 m. birželio mėn.). Be to, jaunimo nedarbo lygis 2012 m. spalio mėn. buvo dramatiškai aukštas – 55,9 %, palyginti su 23,4 % ES vidurkiu (šaltinis – Eurostato mėnesiniai nedarbo duomenys);

               (12)

               tikėtina, kad nepalanki ekonominė padėtis tęsis, todėl darbo rinka išliks sutrikdyta. Remiantis Europos Komisijos ekonomikos prognozėmis numatoma, kad Ispanijos BVP 2012 ir 2013 m. mažės (– 1,4 % per abejus metus), o 2014 m. nežymiai padidės (+ 0,8 %), nedarbo lygis turėtų toliau augti ir 2013 m. pasiekti 26,6 % (o 2014 m. sumažėti iki 26,1 %). Užimtumo mažėjimas toliau turi poveikio visiems ekonomikos sektoriams. Nuo 2011 m. antro ketvirčio iki 2012 m. trečio ketvirčio užimtumas Ispanijoje sumažėjo maždaug 980 000 vietų (arba – 5,4 %) (šaltinis – Eurostato darbo jėgos tyrimas). Nors labiausiai užimtumas mažėjo statybų sektoriuje (– 293 000 vietų arba – 20,5 %), jis taip pat sumažėjo žemės ūkio, gamybos ir paslaugų sektoriuose. Be to, nedarbo lygis yra aukštas visuose regionuose (nuo 12,0 % Baskų krašte iki 30,4 % Andalūzijoje 2011 m., šaltinis – Eurostato darbo jėgos tyrimo duomenys), todėl darbo rinkos sutrikdymas nesiejamas vien su konkrečiu regionu;

               (13)

               taigi Komisija mano, kad Ispanija įrodė, jog ji vis dar patiria bendrą darbo rinkos sutrikdymą, kuris labai paveikė užimtumo lygį visuose regionuose bei visuose sektoriuose ir artimiausioje ateityje turėtų tęstis;

               (14)

               be to, iš Komisijos atliktos analizės matyti, kad, nors Ispanija vėl nustatė Rumunijos darbuotojų patekimo į darbo rinką apribojimus, Rumunijos piliečių skaičius Ispanijoje toliau augo, tačiau lėčiau nei prieš tai: remiantis Ispanijos migracijos statistiniais duomenimis nuo 2011 m. rugsėjo 30 d. (901 435) iki 2012 m. rugsėjo 30 d. (913 405) jis padidėjo 11 970 asmenų (arba + 1,3 %), tuo tarpu nuo 2010 m. rugsėjo 30 d. (817 460) iki 2011 m. rugsėjo 30 d. (901 435) jis padidėjo 83 975 asmenų (arba + 10,3 %). Rumunijos piliečių nedarbo lygis Ispanijoje vis dar labai didelis – 36,4 % 2012 m. trečią ketvirtį (šaltinis – Eurostato darbo jėgos tyrimo duomenys);

               (15)

               todėl tikėtina, kad visiškas ES teisės nuostatų dėl laisvo darbuotojų judėjimo taikymas vis dar būtų didėjančios įtampos Ispanijos darbo rinkoje veiksnys, nes pagal jas leidžiamas neribotas Rumunijos darbuotojų srautas;

               (16)

               todėl, siekiant normalizuoti padėtį Ispanijos darbo rinkoje, tikslinga Ispanijai leisti toliau laikinai riboti laisvą Rumunijos darbuotojų patekimą į šią darbo rinką. Kadangi 2005 m. Stojimo akte numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės, pagal kurias leidžiama riboti laisvą Rumunijos piliečių patekimą darbo rinką ir kurių dalis yra apsaugos sąlyga, galioja iki 2013 m. gruodžio 31 d., toks leidimas negali galioti po šios datos;

               (17)

               ribojant patekimą į darbo rinką nukrypstama nuo esminio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo principo, konkrečiai, nuo laisvo darbuotojų judėjimo principo. Remiantis nusistovėjusia Teisingumo Teismo praktika, tokios priemonės turėtų būti aiškinamos ir taikomos ribotai;

               (18)

               atsižvelgiant į šiuo metu Ispanijos darbo rinkoje susiklosčiusią konkrečią padėtį ir įvertinus gyventojų migracijos ir kitą galimą netiesioginį poveikį, kuris galėtų atsirasti, jei apribojimai būtų taikomi tik tam tikriems regionams ar sektoriams, šiuo metu tikslinga nustatyti, kad apribojimai būtų taikomi visoje Ispanijos teritorijoje ir visuose sektoriuose vykdomai darbinei veiklai. Tačiau leidžiančios nukrypti nuostatos taikymas gali būti apribotas, jeigu Komisija nustatys, kad tam tikra informacija, kuria grindžiama leidžianti nukrypti nuostata, pasikeitė arba kad leidžiančios nukrypti nuostatos poveikis yra labiau ribojantis, nei būtina atsižvelgiant į ja siekiamą tikslą, ypač darbinės veiklos, kuriai vykdyti būtinas aukštasis universitetinis išsilavinimas ar lygiavertė kvalifikacija, atveju;

               (19)

               be to, nors dabar manoma, kad siekiant, kad šiuo sprendimu leidžiamais taikyti apribojimais būtų padarytas numatomas poveikis Ispanijos darbo rinkai, tikslinga šiuos apribojimus palikti galioti iki pereinamojo laikotarpio pabaigos 2013 m. gruodžio 31 d., šis laikotarpis gali būti sutrumpintas, jeigu Komisija nustatys, kad pasikeitė informacija, kuria remiantis buvo priimtas šis sprendimas, arba kad jo poveikis yra labiau ribojantis, nei būtina atsižvelgiant į juo siekiamą tikslą;

               (20)

               todėl Ispanija privalo Komisijai kas ketvirtį teikti statistinius duomenis darbo rinkos raidai pagal veiklos sektorius ir profesijas įvertinti. Pirmoji ketvirtinė ataskaita turi būti pateikta iki 2013 m. kovo 31 d.

               (21)

               sprendimas leisti Ispanijai toliau taikyti laisvo Rumunijos piliečių ir jų šeimų narių patekimo į Ispanijos darbo rinką apribojimus priimamas nustatant tam tikras sąlygas, kuriomis užtikrinama, kad šie apribojimai nebūtų didesni, nei būtina numatytam tikslui pasiekti;

               (22)

               todėl nėra tikslinga leisti vėl nustatyti apribojimus tiems Rumunijos piliečiams ir jų šeimų nariams, kurie jau dirbo Ispanijos darbo rinkoje, ir tiems Rumunijos piliečiams ir jų šeimų nariams, kuriuos Ispanijos valstybinės užimtumo tarnybos jau buvo užregistravusios kaip darbo ieškančius asmenis 2011 m. liepos 22 d., t. y. Ispanijos pranešimo apie 1 konstatuojamojoje dalyje nurodytas priemones pateikimo dieną;

               (23)

               taip pat turi būti laikomasi 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalyje nustatytų patekimo į darbo rinką ribojimo principų, pavyzdžiui, to priedo 1 dalies 14 punkte nurodytos neveikimo išlygos ir ES pirmenybės principo;

               (24)

               Rumunijos darbuotojų šeimų narių teisė įsidarbinti Ispanijoje turėtų būti mutatis mutandis reglamentuojama 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalies 8 punktu;

               (25)

               šiuo sprendimu leidžiamas Rumunijos piliečių ir jų šeimų narių teisės patekti į Ispanijos darbo rinką ribojimas siejamas vien tik su šio sprendimo taikymo sritimi ir jokiu būdu negali daryti poveikio jokioms kitoms teisėms, kurias Rumunijos piliečiai ir jų šeimų nariai turi pagal Sąjungos teisę;

               (26)

               stebėsenos tikslais reikia įpareigoti Ispaniją teikti Komisijai informaciją apie priemones, kurių ji ėmėsi remdamasi šiuo sprendimu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Ispanijai leidžiama iki 2013 m. gruodžio 31 d. sustabdyti Reglamento (ES) Nr. 492/2011 1–6 straipsnių taikymą Rumunijos piliečiams laikantis šio sprendimo 2–4 straipsniuose nustatytų sąlygų.
   2 straipsnis
   Nepažeidžiant Ispanijos 2011 m. liepos 22 d. pagal 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalies 7 punkto trečią pastraipą priimtų priemonių, šis sprendimas neturi poveikio Rumunijos piliečiams ir jų šeimų nariams,

               kurie dirbo Ispanijoje 2011 m. rugpjūčio 12 d. arba

               kuriuos 2011 m. rugpjūčio 12 d. valstybinės Ispanijos užimtumo tarnybos buvo užregistravusios kaip darbo ieškančius asmenis.

         3 straipsnis
   Taikant šį sprendimą mutatis mutandis laikomasi 2005 m. Stojimo akto VII priedo 1 dalyje nustatytų pereinamojo laikotarpio tvarkos sąlygų.
   4 straipsnis
   Ispanija imasi visų būtinų priemonių, kad toliau atidžiai stebėtų darbo rinkos raidą. Ispanija Komisijai teikia ketvirtinius statistinius darbo rinkos raidos duomenis, suskirstytus pagal veiklos sektorius ir profesijas. Pirmoji ketvirtinė ataskaita pateikiama iki 2013 m. kovo 31 d.
   Bet kokio reikšmingo pokyčio darbo rinkoje atveju Ispanija nedelsdama pateikia Komisijai ir valstybėms narėms informacijos, kurią Ispanija pateikė savo prašymui priimti Komisijos sprendimą pagrįsti ir kuria remiantis priimtas šis sprendimas, pasikeitimus.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas gali būti iš dalies pakeistas arba panaikintas, ypač jeigu pasikeis 4 straipsnyje nurodyta svarbi informacija, kuria remiantis jis buvo priimtas, arba pasirodys, kad jo poveikis yra labiau ribojantis, nei būtina atsižvelgiant į juo siekiamą tikslą.
   6 straipsnis
   Per du mėnesius nuo šio sprendimo Ispanija praneša Komisijai apie priemones, kurių ji ėmėsi remdamasi šiuo sprendimu.
   7 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 20 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 157, 2005 6 21, p. 203.

      (2)  OL L 257, 1968 10 19, p. 2.

      (3)  OL L 141, 2011 5 27, p. 1.

      (4)  OL L 207, 2011 8 12, p. 22.