title: 2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/178/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Kamerūno Respublikos susitarimo dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų, vykstančių tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją, statuso sudarymo

text:
1.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 57/30

         TARYBOS SPRENDIMAS 2008/178/BUSP
   2008 m. sausio 28 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Kamerūno Respublikos susitarimo dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų, vykstančių tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją, statuso sudarymo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 24 straipsnį,
   atsižvelgdama į pirmininkaujančios valstybės narės rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. rugsėjo 25 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė Rezoliuciją 1778 (2007), kuria būtent Europos Sąjungai leidžiama dvylika mėnesių nuo pirminių operatyvinių pajėgumų paskelbimo dislokuoti Čade ir Centrinės Afrikos Respublikoje pajėgas vykdyti operaciją, skirtą minėtoje rezoliucijoje nustatytiems įgaliojimams vykdyti.

               (2)

               Be to, visos Jungtinių Tautų valstybės narės, visų pirma Čado ir Centrinės Afrikos Respublikos kaimyninės šalys, Rezoliucija 1778 (2007) raginamos sudaryti palankias sąlygas visam personalui patekti ir įrangą, maisto bei kitas atsargas ir kitas Europos Sąjungos operacijai skirtas prekes laisvai, be kliūčių ir laiko gaišimo vežti į Čadą ir Centrinės Afrikos Respubliką.

               (3)

               2007 m. spalio 15 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2007/677/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Čado Respublikoje ir Centrinės Afrikos Respublikoje (1) (EUFOR Tchad/RCA).

               (4)

               Didelė EUFOR Tchad/RCA pajėgų dalis vyks tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją.

               (5)

               2007 m. rugsėjo 18 d. gavusi Tarybos įgaliojimą pagal Europos Sąjungos sutarties 24 straipsnį pirmininkaujanti valstybė narė, padedant Generaliniam sekretoriui vyriausiajam įgaliotiniui, vedė derybas dėl Europos Sąjungos ir Kamerūno Respublikos susitarimo dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų, vykstančių tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją, statuso.

               (6)

               Šis Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Kamerūno Respublikos susitarimas dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų, vykstančių tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją, statuso.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pasirašyti šį Europos Sąjungą įpareigojantį susitarimą.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. sausio 28 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. RUPEL

      (1)  OL L 279, 2007 10 23, p. 21.
    ---documentbreak---

               1.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 57/31

         VERTIMAS
   Europos Sąjungos ir Kamerūno Respublikos
   SUSITARIMAS
   dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų, vykstančių tranzitu per Kamerūno Respublikos teritoriją, statuso
   EUROPOS SĄJUNGA (toliau – ES) ir
   KAMERŪNO RESPUBLIKA (toliau – tranzito valstybė),
   toliau vadinamos Šalimis,
   ATSIŽVELGDAMOS Į:

               —

               2007 m. rugsėjo 25 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliuciją 1778 (2007),

               —

               2007 m. spalio 15 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2007/677/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Čado Respublikoje ir Centrinės Afrikos Respublikoje (EUFOR Tchad/RCA),

               —

               tai, kad šis Susitarimas nepažeis Šalių teisių ir įsipareigojimų pagal tarptautinius susitarimus ir kitus tarptautinių teismų steigimo dokumentus, įskaitant Tarptautinio baudžiamojo teismo statutą,

         SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Taikymo sritis ir apibrėžimai
   1.   Susitarimo tikslas – apibrėžti EUFOR personalo ir priemonių, skirtų Čadui ir RCA, tranzito per Kamerūno Respublikos teritoriją tvarką.
   2.   Šis Susitarimas taikomas Europos Sąjungos vadovaujamoms pajėgoms ir jų personalui.
   3.   Šis Susitarimas taikomas tik tranzito valstybės teritorijoje.
   4.   Šiame Susitarime:

               a)

               Europos Sąjungos vadovaujamos pajėgos (EUFOR) – ES kariniai štabai ir nacionaliniai kontingentai, prisidedantys prie operacijos, jų įranga ir transporto priemonės;

               b)

               operacija – karinės misijos parengimas, įsteigimas, vykdymas ir rėmimas pagal suteiktus įgaliojimus, susijusius su 2007 m. rugsėjo 25 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos Rezoliucija 1778 (2007);

               c)

               ES pajėgų vadas – operacijos veiksmų vadas;

               d)

               ES kariniai štabai – kariniai štabai ir jų junginiai, nepriklausomai nuo jų vietos, kurie yra pavaldūs ES kariniams vadams, vadovaujantiems karinei operacijai ar vykdantiems jos priežiūrą;

               e)

               nacionaliniai kontingentai – Europos Sąjungos valstybėms narėms ir kitoms operacijoje dalyvaujančioms valstybėms priklausantys vienetai ir junginiai;

               f)

               EUFOR personalas – EUFOR priskirtas civilinis ir karinis personalas, taip pat personalas, dislokuotas operacijai parengti, bei personalas, atliekantis su operacija susijusią siunčiančiosios valstybės ar ES institucijos misiją, esantis, jeigu šiame Susitarime nenumatyta kitaip, tranzito valstybės teritorijoje, išskyrus vietoje įdarbintą personalą bei tarptautinių komercinių rangovų įdarbintą personalą;

               g)

               vietoje įdarbintas personalas – tranzito valstybės pilietybę turintys arba nuolat joje gyvenantys personalo nariai;

               h)

               infrastruktūra – visos patalpos, būstai ir žemė, reikalingi EUFOR ir EUFOR personalui;

               i)

               siunčiančioji valstybė – valstybė, EUFOR suteikianti nacionalinį kontingentą.

         2 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   EUFOR ir EUFOR personalas laikosi tranzito valstybės įstatymų ir kitų teisės aktų bei nesiima veiksmų ar veiklos, kurie nesuderinami su šio Susitarimo tikslais.
   2.   EUFOR privalo reguliariai informuoti tranzito valstybės Vyriausybę apie tranzito valstybės teritorijoje esančių EUFOR personalo narių skaičių ir jų tapatybę.
   3 straipsnis
   Identifikavimas
   1.   EUFOR personalo nariai visą laiką turi nešiotis pasus ar karinius bilietus.
   2.   EUFOR automobiliai, orlaiviai, laivai ir kitos transporto priemonės aiškiai paženklinamos EUFOR skiriamaisiais ženklais ir (arba) registracijos numeriais, apie kuriuos informuojamos atitinkamos tranzito valstybės institucijos.
   3.   EUFOR turi teisę savo infrastruktūroje, automobiliuose ir kitose transporto priemonėse iškelti Europos Sąjungos vėliavą bei juos paženklinti kariniais skiriamaisiais ženklais, pavadinimais ir oficialiais simboliais. EUFOR personalo narių uniformos aiškiai paženklinamos EUFOR emblema. Nacionalines vėliavas ar operacijoje dalyvaujančių nacionalinių kontingentų skiriamuosius ženklus galima naudoti EUFOR infrastruktūroje, ant automobilių ir kitų transporto priemonių ES pajėgų vado sprendimu.
   4 straipsnis
   Sienų kirtimas ir judėjimas tranzito valstybės teritorijoje
   1.   EUFOR personalo nariai atvyksta į tranzito valstybės teritoriją tik pateikę 3 straipsnio 1 dalyje numatytus dokumentus ir, jeigu atvykstama pirmą kartą, EUFOR išduotą asmeninį ar kolektyvinį judėjimo įsakymą. Jiems netaikomos vizų taisyklės. Jiems atvykstant į tranzito valstybės teritoriją, išvykstant iš jos ar esant joje netaikomas emigracinio ir imigracinio tikrinimo bei muitinės tikrinimo reikalavimas.
   2.   EUFOR personalo nariams netaikomos tranzito valstybės taisyklės dėl užsieniečių registravimo ir kontrolės, tačiau jiems nesuteikiama teisė nuolat būti ar gyventi tranzito valstybės teritorijoje.
   3.   Tranzito valstybei pranešama apie EUFOR priklausantį turtą ir transporto priemones, atvykstančias į tranzito valstybės teritoriją, ir pateikiamas jų sąrašas. Toks turtas ir transporto priemonės aiškiai paženklinami EUFOR emblema, kad juos būtų galima lengvai identifikuoti. Tranzito valstybė sudaro palankesnes sąlygas EUFOR administraciniams ir muitinės formalumams atlikti. EUFOR netaikomas reikalavimas pateikti kitus muitinės dokumentus ir leisti atlikti patikrinimą.
   4.   EUFOR personalo nariai tranzito valstybės teritorijoje gali vairuoti motorines transporto priemones, vesti laivus ir naudoti orlaivius, jeigu jie atitinkamai turi galiojančius nacionalinius, tarptautinius ar karinius vairuotojo pažymėjimus, laivo kapitono pažymėjimus ar piloto pažymėjimus.
   5.   Šioje operacijoje tranzito valstybė suteikia EUFOR ir EUFOR personalo nariams judėjimo laisvę ir laisvę keliauti jos teritorijoje tranzito koridoriais, apibrėžtais 18 straipsnyje numatytais susitarimais, įskaitant jos teritorinius vandenis ir oro erdvę. Judėjimo laisvė tranzito valstybės teritoriniuose vandenyse taip pat yra sustojimo ir inkaro nuleidimo laisvė bet kokiomis aplinkybėmis.
   6.   Šioje operacijoje EUFOR gali naudotis keliais, tiltais, keltais, oro uostais ir uostais nemokėdamos muitų, rinkliavų, mokesčių ir panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų. EUFOR neatleidžiama nuo mokesčių už svorį, kelių rinkliavų ir uosto duomenų apdorojimo mokesčių, kurių mokėjimo sąlygos nustatomos 18 straipsnyje numatytais susitarimais.
   5 straipsnis
   Tranzito valstybės suteikiamos EUFOR privilegijos ir imunitetai
   1.   EUFOR infrastruktūra turi neliečiamybę. Tranzito valstybės atstovai negali į ją įeiti be ES pajėgų vado sutikimo.
   2.   EUFOR infrastruktūrai, joje esantiems baldams ir kitam turtui bei EUFOR transporto priemonėms negali būti taikoma krata, rekvizavimas, jų negalima areštuoti ar sunaikinti.
   3.   EUFOR nesuteikia prieglobsčio asmenims, kurių ieško tranzito valstybės teisminės institucijos.
   4.   EUFOR, jos nuosavybei ir turtui taikomas imunitetas nuo bet kokių teisinių procesinių veiksmų.
   5.   EUFOR archyvai ir dokumentai turi neliečiamybę.
   6.   Oficiali EUFOR korespondencija turi neliečiamybę. Oficiali korespondencija – visa su operacija ir jos funkcijomis susijusi korespondencija.
   7.   EUFOR ir jų tiekėjai bei rangovai, jei pastarieji nėra tranzito valstybės piliečiai, atleidžiami nuo visų nacionalinių, regioninių ir komunalinių mokesčių ar panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų už įsigytas ir importuojamas prekes, suteiktas paslaugas ir EUFOR naudojamą infrastruktūrą, jeigu visa tai skirta operacijos tikslams.
   8.   Tranzito valstybė leidžia įvežti prekes operacijos tikslams ir atleidžia nuo visų muitų, rinkliavų, mokesčių, išskyrus 4 straipsnio 6 dalyje nurodytus uosto duomenų apdorojimo mokesčius, ir panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų, išskyrus mokesčius už sandėliavimą, pervežimą ir kitas suteiktas paslaugas.
   6 straipsnis
   Tranzito valstybės suteikiamos EUFOR personalo privilegijos ir imunitetai
   1.   EUFOR personalo narių negalima suimti ar sulaikyti.
   2.   EUFOR personalo narių dokumentai, korespondencija ir nuosavybė turi neliečiamybę, išskyrus tuos atvejus, kai taikomos pagal 6 dalį leidžiamos vykdymo priemonės.
   3.   EUFOR personalo nariai turi imunitetą tranzito valstybės baudžiamosios jurisdikcijos atžvilgiu.
   EUFOR personalo narių imunitetą baudžiamosios jurisdikcijos atžvilgiu atitinkamais atvejais gali panaikinti siunčiančioji valstybė ar atitinkama ES institucija. Tokį panaikinimą visada būtina aiškiai apibrėžti.
   4.   EUFOR personalo nariai turi imunitetą tranzito valstybės civilinės ir administracinės jurisdikcijos atžvilgiu dėl veiksmų, padarytų atliekant oficialias funkcijas. Jeigu prieš EUFOR personalo narius pradedama civilinė byla tranzito valstybės teisme, apie tai nedelsiant pranešama ES pajėgų vadui ir siunčiančiosios valstybės kompetentingai institucijai ar ES institucijai. ES pajėgų vadas ir siunčiančiosios valstybės kompetentinga institucija ar ES institucija prieš teisminio bylos nagrinėjimo pradžią, gavusi tranzito valstybės kompetentingų institucijų oficialią patariamąją nuomonę, patvirtina arba nepatvirtina, kad atitinkamą veiksmą EUFOR personalo nariai padarė atlikdami savo oficialias funkcijas.
   Jeigu veiksmas buvo padarytas atliekant oficialias funkcijas, teismo procesas nepradedamas ir taikomos 15 straipsnio nuostatos. Jeigu veiksmas buvo padarytas neatliekant oficialių funkcijų, galima tęsti teismo procesą. ES pajėgų vado ir siunčiančiosios valstybės kompetentingos institucijos ar ES institucijos patvirtinimas yra įpareigojantis tranzito valstybės jurisdikcijos atžvilgiu; jo negalima užginčyti.
   EUFOR personalo narių pradėtas teismo procesas kliudo jiems remtis imunitetu jurisdikcijos atžvilgiu dėl priešieškinio, tiesiogiai susijusio su pagrindiniu ieškiniu.
   5.   EUFOR personalo nariai nėra įpareigoti duoti liudytojo parodymus.
   6.   EUFOR personalo nariams negalima taikyti jokių vykdymo priemonių, išskyrus tuos atvejus, kai jiems iškeliama su jų oficialiomis funkcijomis nesusijusi civilinė byla. Kai ES pajėgų vadas patvirtina, kad EUFOR personalo narių nuosavybė yra reikalinga jų oficialioms funkcijoms atlikti, ji negali būti konfiskuojama vykdant teismo sprendimą, nuosprendį ar nutartį. Civilinėse bylose netaikomi jokie apribojimai EUFOR personalo narių asmens laisvei ar kitos suvaržymo priemonės.
   7.   Tai, kad EUFOR personalo nariai turi imunitetą tranzito valstybės jurisdikcijos atžvilgiu, nereiškia, kad atitinkamos siunčiančiosios valstybės jiems neturi jurisdikcijos.
   8.   EUFOR personalo narių EUFOR suteiktoms paslaugoms netaikomos socialinės apsaugos nuostatos, kurios gali galioti tranzito valstybėje.
   9.   EUFOR personalo narių tarnybinės pajamos ir atlyginimai, kuriuos jiems moka EUFOR arba siunčiančiosios valstybės, bei pajamos, gaunamos ne tranzito valstybėje, neapmokestinamos tranzito valstybės mokesčiais.
   10.   Tranzito valstybė, laikydamasi tų įstatymų ir kitų teisės aktų, kuriuos ji gali priimti, leidžia įvežti EUFOR personalo narių asmeniniam naudojimui skirtus daiktus ir atleidžia nuo visų muitų, mokesčių ir susijusių privalomųjų mokėjimų, išskyrus mokesčius už sandėliavimo, pervežimo ir panašias paslaugas.
   EUFOR personalo narių asmeninis bagažas netikrinamas, išskyrus atvejus, kai yra rimtų priežasčių manyti, kad jame yra daiktų, kurie nėra skirti EUFOR personalo narių asmeninam naudojimui, arba daiktų, kuriuos įvežti ar išvežti draudžiama įstatymu arba kuriuos įvežant ar išvežant atliekamas patikrinimas pagal tranzito valstybės karantino taisykles. Toks patikrinimas atliekamas tik dalyvaujant atitinkamam EUFOR personalo nariui arba EUFOR įgaliotajam atstovui.
   7 straipsnis
   Vietoje įdarbintas personalas
   Vietoje įdarbintas personalas nesinaudoja privilegijomis ir imunitetais. Tačiau tranzito valstybė naudojasi jurisdikcija pernelyg nekliudydama vykdyti operacijos funkcijas.
   8 straipsnis
   Baudžiamoji jurisdikcija
   Siunčiančiosios valstybės kompetentingos institucijos turi teisę tranzito valstybės teritorijoje bendradarbiaudamos su pastarosios kompetentingomis institucijomis pagal atitinkamą siunčiančiosios valstybės teisę viso EUFOR personalo atžvilgiu naudotis baudžiamąja jurisdikcija ir taikyti drausmines priemones, suteiktas pagal siunčiančiosios valstybės teisę.
   9 straipsnis
   Uniforma ir ginklai
   1.   Uniformos nešiojimas reglamentuojamas ES pajėgų vado priimtose taisyklėse.
   2.   EUFOR karinio personalo nariai gali nešiotis individualius mažo kalibro ginklus ir atitinkamą amuniciją, jeigu jie yra įgalioti tai daryti pagal jiems duotus nurodymus. Tokių ginklų ir jų turėtojų sąrašas perduodamas tranzito valstybės kompetentingoms institucijoms.
   10 straipsnis
   Tranzito valstybės parama ir sutarčių sudarymas
   1.   Tranzito valstybė sutinka padėti EUFOR surasti tinkamą infrastruktūrą, jei to buvo paprašyta.
   2.   Tranzito valstybė nemokamai leidžia naudotis jai priklausančia infrastruktūra, jeigu to prašoma siekiant vykdyti EUFOR administracinę veiklą ir operacijas.
   3.   Atsižvelgdama į turimas priemones ir galimybes tranzito valstybė padeda rengti, įsteigti, vykdyti ir remti operaciją. Saugumo priemonės, kurių tranzito valstybė imasi pagal 13 straipsnio 1 dalies nuostatas, yra nemokamos.
   4.   Tranzito valstybėje EUFOR sudarytoms sutartims taikytina lex fori teisė. 15 straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse nurodyta ginčų sprendimo tvarka taikoma ginčams, kylantiems dėl tokių sutarčių vykdymo.
   5.   Tranzito valstybė sudaro palankesnes sąlygas sutarčių, kurias operacijos tikslais EUFOR sudaro su komerciniais subjektais, įgyvendinimui.
   11 straipsnis
   Infrastruktūros keitimas
   1.   Laikydamasi 18 straipsnyje numatytuose susitarimuose nurodytų procedūrų EUFOR turi teisę statyti, keisti infrastruktūrą arba daryti kitus jos pakeitimus, būtinus dėl tranzito reikmių ir operacijos laikotarpiu.
   2.   Tranzito valstybė nereikalauja iš EUFOR jokios kompensacijos už tokias statybas ar keitimus, išskyrus didelę žalą, padarytą pradinei infrastruktūrai.
   12 straipsnis
   EUFOR personalo narių mirties atvejai
   1.   ES pajėgų vadas turi teisę pasirūpinti visais reikalingais formalumais dėl EUFOR personalo nario palaikų ir asmeninės velionio nuosavybės pargabenimo į tėvynę bei tai sutvarkyti.
   2.   EUFOR nario mirties atveju autopsija atliekama tik gavus atitinkamos valstybės sutikimą arba dalyvaujant EUFOR ir (arba) atitinkamos valstybės atstovui.
   3.   Tranzito valstybė ir EUFOR visapusiškai bendradarbiauja siekdamos kuo anksčiau pargabenti EUFOR personalo nario palaikus į tėvynę.
   13 straipsnis
   EUFOR ir karo policijos saugumas
   1.   Tranzito valstybė imasi visų tinkamų priemonių, kad užtikrintų EUFOR ir EUFOR personalo saugumą ir apsaugą.
   2.   EUFOR įgaliotos imtis reikiamų priemonių, kad apsaugotų savo infrastruktūrą ir vilkstines glaudžiai bendradarbiaudamos su tranzito valstybės kompetentingomis institucijomis.
   3.   Vykdydami tyrimus, būtinus siekiant pasinaudoti 8 straipsnyje nurodyta baudžiamąja jurisdikcija, nacionaliniai kontingentai gali naudotis kriminalinės policijos personalu.
   14 straipsnis
   Ryšiai
   1.   EUFOR gali įrengti ir naudotis radijo dažnių siuntimo ir priėmimo stotimis bei palydovinėmis sistemomis. Siekdamos išvengti konfliktų dėl atitinkamų dažnių naudojimo, jos bendradarbiauja su tranzito valstybės kompetentingomis institucijomis. Nemokama prieiga prie dažnių spektro suteikiama laikantis tranzito valstybėje galiojančių teisės aktų.
   2.   EUFOR operacijos tikslais turi teisę be jokių apribojimų naudotis radijo (įskaitant palydovinį, mobilųjį ir portatyvinį radiją), telefono, telegrafo ir faksimiliniu ryšiu bei kitomis priemonėmis, taip pat teisę sumontuoti įrangą, būtiną tokių ryšių palaikymui EUFOR infrastruktūroje arba tarp EUFOR infrastruktūrų.
   3.   Joms priklausančioje infrastruktūroje EUFOR turi teisę pasirūpinti būtinomis priemonėmis dėl pašto, adresuoto EUFOR ir (arba) EUFOR personalui ir kurį siunčia EUFOR ir (arba) EUFOR personalas, perdavimo.
   15 straipsnis
   Ieškiniai mirties, sužalojimo, patirtos žalos ar praradimo atveju
   1.   Ieškiniai dėl žalos civilių gyventojų arba valdžios turtui, arba dėl tokio turto praradimo, taip pat ieškiniai asmenų mirties arba sužalojimo atveju, arba dėl žalos EUFOR turtui arba dėl tokio turto praradimo, susiję su EUFOR tranzito reikmėmis, sprendžiami taikiai.
   2.   Tokie ieškiniai persiunčiami EUFOR per tranzito valstybės kompetentingas institucijas, jei tai yra tranzito valstybės fizinių ar juridinių asmenų iškelti ieškiniai, arba tranzito valstybės kompetentingoms institucijoms, jei tai yra ieškiniai, kuriuos iškėlė EUFOR.
   3.   Nepavykus ginčo išspręsti taikiai, ieškinys perduodamas ieškinių nagrinėjimo komisijai, kurią vienodu pagrindu sudaro EUFOR ir tranzito valstybės atstovai. Ginčas išsprendžiamas bendru susitarimu.
   4.   Tuo atveju, jei ieškinių nagrinėjimo komisija ginčo negali išspręsti, ginčas perduodamas arbitražui, kurio sprendimai yra privalomi.
   5.   Arbitražą sudaro trys arbitrai, kurių vieną skiria tranzito valstybė narė, antrą – EUFOR, o trečią – bendrai tranzito valstybė ir EUFOR. Tais atvejais, kai viena iš Šalių nepaskiria arbitro per dviejų mėnesių laikotarpį, arba kai tranzito valstybė ir EUFOR negali susitarti dėl trečiojo arbitro paskyrimo, tą arbitrą skiria Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas.
   6.   EUFOR ir tranzito valstybės administracinės institucijos sudaro administracinį susitarimą siekdamos nustatyti ieškinių nagrinėjimo komisijos ir arbitražo įgaliojimus, šiose institucijose taikytiną tvarką ir ieškinių padavimo sąlygas.
   16 straipsnis
   Ryšių palaikymas ir ginčai
   1.   Visus klausimus, kylančius dėl šio Susitarimo taikymo, bendrai svarsto EUFOR atstovai ir tranzito valstybės kompetentingos institucijos.
   2.   Nepavykus iš anksto susitarti, ginčus dėl šio Susitarimo aiškinimo ar taikymo vien tik diplomatinėmis priemonėmis tarpusavyje sprendžia tranzito valstybė ir ES atstovai.
   17 straipsnis
   Kitos nuostatos
   1.   Šiame Susitarime darant nuorodą į EUFOR ir EUFOR personalo privilegijas, imunitetus ir teises, tranzito valstybės Vyriausybė yra atsakinga už jų įgyvendinimą ir vykdymą atitinkamų tranzito valstybės vietos valdžios institucijų vardu.
   2.   Nė viena šio Susitarimo nuostata nesiekiama arba negali būti aiškinama kaip leidžianti nukrypti nuo teisių, kurios gali būti suteiktos ES valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei, prisidedančiai prie EUFOR pagal kitus susitarimus.
   18 straipsnis
   Įgyvendinimo susitarimai
   Taikant šį Susitarimą, operatyvinius, administracinius ir techninius klausimus galima reglamentuoti atskirais susitarimais, sudarytinais tarp ES pajėgų vado ir tranzito valstybės administracinės valdžios institucijų.
   19 straipsnis
   Įsigaliojimas ir nutraukimas
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja jo pasirašymo dieną ir galioja iki tol, kol išvyksta paskutinieji EUFOR personalo nariai ir EUFOR apie tai praneša tranzito valstybės valdžios institucijoms.
   2.   Nepaisant 1 dalies, laikoma, kad 4 straipsnio 6 dalyje, 5 straipsnio 1 – 2, 4, 7 ir 8 dalyse, 6 straipsnio 1, 3, 4, 6 ir 8–10 dalyse, 10 straipsnio 2 dalyje, 11 straipsnyje, 13 straipsnio 1–3 dalyse ir 15 straipsnyje išdėstytos nuostatos taikomos nuo pirmųjų EUFOR personalo narių dislokavimo datos, jeigu pastaroji data yra ankstesnė už šio Susitarimo įsigaliojimo datą.
   3.   Šis Susitarimas gali būti iš dalies keičiamas rašytiniu Šalių susitarimu.
   4.   Šio Susitarimo nutraukimas neturi įtakos teisėms ar įsipareigojimams, atsirandantiems vykdant šį Susitarimą iki tokio nutraukimo.

      Pasirašyta 2008 m. vasario 6 d. Yaoundé keturiais egzemplioriais prancūzų ir anglų kalbomis; tekstai abiem kalbomis yra autentiški.

            Europos Sąjungos vardu

            Tranzito valstybės vardu


title: 2012/108/ES: 2011 m. gruodžio 14 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Rusijos Federacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl eksporto muitų žaliavoms nustatymo ar padidinimo pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo

text:
29.2.2012

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 57/52

         TARYBOS SPRENDIMAS
         2011 m. gruodžio 14 d.
         dėl Europos Sąjungos ir Rusijos Federacijos susitarimo pasikeičiant laiškais dėl eksporto muitų žaliavoms nustatymo ar padidinimo pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
         (2012/108/ES)
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
         atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     atsižvelgdama į tai, kad Sąjungos ekonomikai svarbus žaliavų prieinamumas, o Rusijos Federacija yra Sąjungai svarbi žaliavų tiekėja, Komisija vedė derybas su Rusijos Federacija dėl pastarosios įsipareigojimų mažinti arba panaikinti šiuo metu jos taikomus eksporto muitus;

                     (2)

                     šie įsipareigojimai turi būti įtraukti į Rusijos Federacijos stojimo į Pasaulio prekybos organizaciją (PPO) protokolą, tačiau jie neaprėpia žaliavų, kurioms šiuo metu Rusijos Federacija netaiko eksporto muitų;

                     (3)

                     norėdama sumažinti pavojų, kad ateityje Rusijos Federacija nustatys naujus eksporto muitus ir tai turės poveikio žaliavų tiekimui, Komisija Sąjungos vardu vedė derybas su Rusijos Federacija dėl susitarimo pasikeičiant laiškais dėl eksporto muitų žaliavoms nustatymo ar padidinimo (toliau – Susitarimas);

                     (4)

                     Susitarimas turėtų būti pasirašytas;

                     (5)

                     siekiant užtikrinti, kad Rusijos Federacijos įsipareigojimai dėl naujų eksporto muitų žaliavoms būtų taikomi nuo Rusijos Federacijos įstojimo į PPO dienos, Susitarimas turėtų būti taikomas laikinai nuo tos dienos iki kol bus užbaigtos jo sudarymui būtinos procedūros,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Sąjungos vardu įgaliojama pasirašyti Europos Sąjungos ir Rusijos Federacijos susitarimą pasikeičiant laiškais dėl eksporto muitų žaliavoms nustatymo ar padidinimo, su sąlyga, kad minėtas Susitarimas bus sudarytas.
            Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

            2 straipsnis
            Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.

            3 straipsnis
            Susitarimas laikinai taikomas vadovaujantis jo nuostatomis nuo Rusijos Federacijos įstojimo į PPO dienos, kol bus užbaigtos Susitarimo sudarymui būtinos procedūros (1).

            4 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

            Priimta Ženevoje 2011 m. gruodžio 14 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               M. NOGAJ

            (1)  Tarybos Generalinis sekretoriatas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs datą, nuo kurios Susitarimas bus laikinai taikomas.


title: 2002 m. rugpjūčio 5 d. Komisijos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimą 2000/137/EB dėl įsipareigojimų atliekant antidempingo tyrimą kai kurių Kroatijos ir Ukrainos kilmės besiūlių vamzdžių bei geležies ar nelegiruoto plieno vamzdelių importui prisiėmimo bei įsipareigojimo atšaukimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002D0669

Oficialusis leidinys L 228 , 24/08/2002 p. 0020 - 0021

		Komisijos sprendimas2002 m. rugpjūčio 5 d.iš dalies keičiantis Sprendimą 2000/137/EB dėl įsipareigojimų atliekant antidempingo tyrimą kai kurių Kroatijos ir Ukrainos kilmės besiūlių vamzdžių bei geležies ar nelegiruoto plieno vamzdelių importui prisiėmimo bei įsipareigojimo atšaukimo(2002/669/EB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2238/2000 [2], ypač į jo 8 straipsnį,pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. ANKSTESNĖ TVARKA(1) 1998 m. lapkričio 19 d. Komisija inicijavo antidempingo tyrimą dėl kai kurių besiūlių vamzdžių ir geležies ar nelegiruoto plieno vamzdelių [3], kurio kilmės šalis, inter alia, Ukraina, importo;(2) po šio tyrimo, siekiant pašalinti žalingą dempingo poveikį, 2000 m. vasario mėn. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 348/2000 [4] nustatytas antidempingo muitas;(3) lygiagrečiai Sprendimu 2000/137/EB [5] OL C 198, 2001 7 13, p. 2. Komisija patvirtino trijų Ukrainos eksportuotojų, kurių produktai pagal Reglamento (EB) Nr. 348/2000 2 straipsnio 1 dalį buvo atleisti nuo antidempingo muito – Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Nikopol Pidvennotrubny Works (vėliau perduotas Nikopolsky Seamless Tube Plant, Niko Tube) [6] OL C 198, 2001 7 13, p. 2. ir Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), – bendrą įsipareigojimą dėl kainos iki tam tikrų kiekio ribų;B. SAVANORIŠKAS BENDRO ĮSIPAREIGOJIMO ATŠAUKIMAS(4) DTW, Niko Tube ir NTRP pranešė Komisijai, kad jie pageidauja atšaukti šį bendrą įsipareigojimą. Atitinkamai DTW, Niko Tube ir NTRP įmonių pavadinimai turėtų būti išbraukti iš įmonių, kurių produktams pagal Sprendimo 2000/137/EB 1 straipsnį netaikomas antidempingo muitas, sąrašo;(5) lygiagrečiai šiam sprendimui, Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1515/2002 [7] taip pat atšaukė pirmiau DTW Niko Tube ir NTRP suteiktą išimtį dėl antidempingo muito, iš dalies pakeičiant Reglamento (EB Nr. 384/2000 straipsnį,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisDnepropetrovsk Tube Work, Nikopol Pidvennotrubny Works (vėliau perduotas Nikopolsky Seamless Tube Plant, "Niko Tube)" ir Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant prisiimtas bendras įsipareigojimas atšaukiamas.2 straipsnis1. Sprendimo 2000/137/EB 1 straipsnyje pateikta lentelė pakeičiama taip:"Šalis | Gamintojas | Papildomas TARIC kodas |Kroatija | Zeljezara Sisak d.d., Sisakas | A064" |3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 2002 m. rugpjūčio 5 d.Komisijos varduPascal LamyKomisijos narys[1] OL L 56, 1996 3 6, p. 1.[2] OL L 257, 2000 10 11, p. 2.[3] OL C 353, 1998 11 19, p. 13.[4] OL L 45, 2000 2 17, p. 1.[7] OL L 228, 2002 8 24, p. 20.--------------------------------------------------


title: 2006/884/EB: 2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos sprendimas, nustatantis Bendrijos poziciją dėl Jungtinio komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimu dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo, sprendimo dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo

text:
7.12.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 341/39

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2006 m. gruodžio 6 d.
   nustatantis Bendrijos poziciją dėl Jungtinio komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimu dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo, sprendimo dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo
   (2006/884/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 21 d. Tarybos sprendimą 2004/425/EB (1) dėl Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo (toliau – Susitarimas) sudarymo ir ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Siekdama priimti Bendrijos poziciją Komisija konsultavosi su Tarybos paskirtu specialiuoju komitetu.

               (2)

               Susitarimo 7 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad pagal Susitarimo 7 straipsnį įsteigtas Jungtinis komitetas pats nustato savo darbo tvarkos taisykles,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Pozicija, kurią Europos bendrija turi priimti dėl Jungtinio komiteto, įsteigto Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo 7 straipsniu, sprendimo dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Jungtinio komiteto sprendimo projektu.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gruodžio 6 d.

            Komisijos vardu

         Peter MANDELSON

            Komisijos narys

      (1)  OL L 150, 2004 4 30, p. 42.

      PRIEDAS
      „
            PROJEKTAS
            SPRENDIMAS Nr. …/…, PRIIMTAS JUNGTINIO KOMITETO, ĮSTEIGTO EUROPOS BENDRIJOS IR JUNGTINIŲ AMERIKOS VALSTIJŲ
            susitarimu dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo, dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo
            JUNGTINIS KOMITETAS,
            atsižvelgdamas į Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimą dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo ir ypač į jo 7 straipsnį,
            kadangi Susitarimo 7 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad Jungtinis komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles,
            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                        1.

                        Priimamoms šio sprendimo priede nurodytos Jungtinio komiteto darbo tvarkos taisyklės.

               Šį dviem egzemplioriais sudarytą sprendimą pasirašo Jungtinio komiteto atstovai, kuriems suteikti įgaliojimai veikti Šalių vardu iš dalies keičiant Susitarimą. Šis sprendimas įsigalioja nuo tos dienos, kai jį pasirašo paskutinė iš šių Susitarimo Šalių.
               Pasirašyta Vašingtone,

                     Jungtinių Amerikos Valstijų vardu

               Pasirašyta Briuselyje,

                     Europos bendrijos vardu

            PRIEDAS

               JUNGTINIO KOMITETO, ĮSTEIGTO EUROPOS BENDRIJOS IR JUNGTINIŲ AMERIKOS VALSTIJŲ
               susitarimu dėl abipusio laivų įrenginių atitikties sertifikatų pripažinimo, darbo tvarkos taisyklės
               1 straipsnis
               Pirmininkavimas
               Komitetui bendrai pirmininkauja Europos bendrijos atstovas ir Jungtinių Valstijų atstovas.
               2 straipsnis
               Posėdžiai
               1.   Jungtinis komitetas posėdžiauja reguliariai bent kartą per metus bendrai susitarus dėl laiko. Jeigu viena Šalis nusprendžia, kad reikia papildomų posėdžių, kita Šalis į prašymą surengti posėdį atsižvelgia kaip galima lanksčiau.
               2.   Šalys paeiliui rengia posėdžius, jeigu nesusitariama kitaip. Šalims susitarus, gali būti rengiamos telekonferencijos arba videokonferencijos.
               3.   Jungtinio komiteto posėdžius šaukia bendrapirmininkiai.
               4.   Bendrapirmininkiai nustato posėdžio datą ir, siekdami tinkamai pasirengti, laiku pasikeičia reikalingais dokumentais, jeigu įmanoma, prieš tris savaites iki posėdžio.
               5.   Posėdį rengianti arba videokonferencijos ar telekonferencijos prašanti Šalis sprendžia su logistika susijusius klausimus.
               3 straipsnis
               Delegacijos
               Likus bent savaitei iki posėdžio Šalys praneša viena kitai apie planuojamą delegacijų sudėtį.
               4 straipsnis
               Posėdžių darbotvarkė
               1.   Bendrapirmininkiai sudaro kiekvieno posėdžio darbotvarkės projektą ne vėliau kaip prieš 14 dienų iki posėdžio. Į darbotvarkės projektą įtraukiami klausimai, dėl kurių įtraukimo į darbotvarkę bet kuris iš bendrapirmininkių gavo prašymą ne vėliau kaip prieš 14 dienų iki posėdžio.
               2.   Bet kuri Šalis, susitarusi su kita Šalimi, gali papildyti darbotvarkės projektą bet kuriuo metu prieš posėdį. Jeigu įmanoma, viena iš Šalių pateikia kitai Šaliai raštišką prašymą įtraukti klausimus į darbotvarkės projektą. Į tokius prašymus atsižvelgiama kaip galima lanksčiau.
               3.   Kiekvieno posėdžio pradžioje bendrapirmininkiai patvirtina galutinę darbotvarkę. Darbotvarkės projekte nenumatyti klausimai, Šalims susitarus, gali būti įtraukiami į darbotvarkę ir į juos atsižvelgiama kaip galima lanksčiau.
               5 straipsnis
               Posėdžių protokolai
               1.   Posėdį rengiančiajai Šaliai atstovaujantis bendrapirmininkis kuo skubiau parengia kiekvieno posėdžio protokolo projektą.
               2.   Atsižvelgiant į kiekvieną darbotvarkės klausimą, protokole paprastai nurodomi:

                           a)

                           Jungtiniam komitetui pateikti dokumentai,

                           b)

                           pareiškimai, kuriuos Šalys prašė įtraukti, ir

                           c)

                           priimti sprendimai ir konkrečiais klausimais priimtos išvados.

                     3.   Protokole taip pat nurodomas atitinkamų delegacijų dalyvių sąrašas ir nurodoma, kuriai ministerijai ar įstaigai jie atstovauja.
               4.   Protokolą tvirtina bendrapirmininkiai.
               6 straipsnis
               Jungtinio komiteto sprendimai
               1.   Jungtinis komitetas sprendimus priima vienbalsiai.
               2.   Jungtinis komitetas gali priimti sprendimus taikydamas rašytinę procedūrą ir ne per oficialius posėdžius.
               3.   Jungtinio komiteto sprendimai vadinami „Sprendimais“, šalia nurodomas jų eilės numeris ir pateikiamas dalyko aprašymas. Taip pat nurodoma data, nuo kurios sprendimas įsigalioja. Sprendimus pasirašo Jungtinio komiteto atstovai, kuriems suteikti įgaliojimai veikti Šalių vardu. Sprendimai sudaromi dviem egzemplioriais ir kiekviena versija yra autentiška.
               7 straipsnis
               Konsultacijos su ekspertais
               Komitetas gali konsultuotis su ekspertais konkrečiais klausimais, jei Šalys tam pritaria.
               8 straipsnis
               Išlaidos
               1.   Kiekviena Šalis yra atsakinga už dalyvavimo Jungtinio komiteto posėdžiuose išlaidas, įskaitant darbuotojų, kelionių ir dienpinigių išlaidas bei pašto ar telekomunikacijų išlaidas.
               2.   Kitas su posėdžio rengimu susijusias išlaidas paprastai dengia posėdį rengiančioji Šalis.
               9 straipsnis
               Administracinės procedūros
               1.   Jeigu šalys nenusprendžia kitaip, Jungtinio komiteto posėdžiai yra uždari.
               2.   Konfidencialumo tikslais Jungtinio komiteto protokolai ir kiti dokumentai laikomi informacija, kuria apsikeičiama pagal Susitarimo 17 straipsnį.
               3.   Bendrapirmininkiams sutikus galima kviesti ir kitus dalyvius, nesančius Šalių pareigūnais, ir jiems taip pat taikomas Susitarimo 17 straipsnis.
               4.   Šalys gali rengti viešus pranešimus arba kitaip informuoti suinteresuotus visuomenės narius apie Jungtinio komiteto posėdžių rezultatus.

         “


title: 2012/801/ES: 2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
20.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 350/81

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2012 m. spalio 23 d.
   dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2012/801/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Tarnybos atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendaciją (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. gegužės 10 d. Parlamento sprendimą (2) dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo atidėjimo, į prie jo pridedamą rezoliuciją ir į Tarnybos vykdomojo direktoriaus atsakymus,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002 (4), įsteigiantį Europos maisto saugos tarnybą, ir ypač į jo 44 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į bendrą Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimą dėl decentralizuotų agentūrų ir prie jo pridedamą bendrą požiūrį, dėl kurio buvo susitarta 2012 m. birželio mėn., nustatytą atsižvelgiant į 2009 m. kovo mėn. įsteigtos tarpinstitucinės darbo grupės decentralizuotų agentūrų klausimais darbą, ir ypač bendro požiūrio skirsnius dėl valdymo, veiklos, programavimo, atskaitomybės ir skaidrumo,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto antrąjį pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A7-0299/2012),

               1.

               pritaria Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos maisto saugos tarnybos vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 366, 2011 12 15, p. 106.

      (2)  OL L 286, 2012 10 17, p. 367.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2005/527/EB: 2005 m. birželio 2 d., Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos pagrindų susitarimo dėl Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo Bendrijos programose bendrųjų principų sudarymo

text:
22.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 192/84

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2005 m. birželio 2 d.
   dėl Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos pagrindų susitarimo dėl Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo Bendrijos programose bendrųjų principų sudarymo
   (2005/527/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 13, 71, 80, 95, 127, 137, 149, 150, 151, 152, 153, 157, 166, 175, 280 ir 308 straipsnius kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos antru sakiniu, 3 dalies antra pastraipa ir 4 dalimi,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)

               2003 m. birželio mėn. Europos Vadovų Taryba Salonikuose patvirtino „Salonikų darbotvarkę Vakarų Balkanų valstybėms: Europos integracijos link“, kurioje buvo numatyta, kad Stabilizacijos ir asociacijos proceso šalys Bendrijos programose galės dalyvauti pagal šalių kandidačių dalyvavimui nustatytus principus.Savo komunikate „Pasiruošimas Vakarų Balkanų šalių dalyvavimui Bendrijos programose ir agentūrose“ Komisija rekomendavo atitinkamai su Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kroatija, Buvusiąja Jugoslavijos Respublika Makedonija bei Serbija ir Juodkalnija sudaryti pagrindų susitarimus, nustatančius kiekvienos šalies dalyvavimo Bendrijos programose bendruosius principus.Remdamasi 2004 m. balandžio 29 d. Tarybos priimtomis derybų instrukcijomis, Komisija Bendrijos vardu vedė derybas su Serbija ir Juodkalnija dėl Pagrindų susitarimo dėl Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo Bendrijos programose bendrųjų principų.Šis susitarimas Bendrijos vardu buvo pasirašytas 2004 m. lapkričio 22 d. Briuselyje, su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau.Dėl kai kurių programų, kurioms taikomas susitarimas, Sutartyje nenumatyta jokių kitų įgaliojimų nei numatyti 308 straipsnyje.Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo Bendrijos programose konkrečias sąlygas, įskaitant jos mokėtiną finansinį įnašą, Bendrijos vardu turėtų nustatyti Komisija. Tai atlikti Komisijai turėtų padėti specialus Tarybos paskirtas komitetas.Serbija ir Juodkalnija gali prašyti finansinės pagalbos, susijusios su dalyvavimu Bendrijos programose, pagal 2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2666/2000 dėl pagalbos Albanijai, Bosnijai ir Hercegovinai, Kroatijai, Jugoslavijos Federacinei Respublikai ir Buvusiajai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai (2), arba bet kurį kitą panašų reglamentą, numatantį Bendrijos išorės pagalbą Serbijai ir Juodkalnijai, kuris gali būti priimtas ateityje.Susitarimo taikymas turėtų būti periodiškai peržiūrimas.Šis susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos pagrindų susitarimas dėl Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo Bendrijos programose bendrųjų principų.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo (3).
   2 straipsnis
   1.   Komisija Bendrijos vardu įgaliojama nustatyti Serbijos ir Juodkalnijos dalyvavimo atitinkamoje Bendrijos programoje konkrečias sąlygas, įskaitant jos mokėtiną finansinį įnašą. Šią užduotį atlikti Komisijai padeda specialus komitetas, kurį skiria Taryba.
   2.   Tais atvejais, kai Serbija ir Juodkalnija prašo išorės pagalbos, taikomos procedūros, numatytos Reglamente (EB) Nr. 2666/2000 ir bet kuriame kitame panašiame reglamente, numatančiame Bendrijos išorės pagalbą Serbijai ir Juodkalnijai, kuris gali būti priimtas ateityje.
   3 straipsnis
   Ne vėliau kaip po trejų metų nuo šio susitarimo įsigaliojimo dienos, o po to – kas treji metai Komisija peržiūri, kaip įgyvendinamas šis susitarimas, ir apie tai teikia ataskaitą Tarybai. Prireikus prie šios ataskaitos gali būti pridedami atitinkami pasiūlymai.
   4 straipsnis
   Tarybos pirmininkas Bendrijos vardu teikia pranešimus, numatytus susitarimo 10 straipsnyje.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. birželio 2 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         L. FRIEDEN

      (1)  2005 m. gegužės 10 d. pareikštas pritarimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL L 306, 2000 12 7, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2415/2001 (OL L 327, 2001 12 12, p. 3).

      (3)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 14