title: 2014/365/ES: 2014 m. birželio 12 d. Tarybos sprendimas dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo 30 protokolo dėl konkrečių bendradarbiavimo statistikos srityje organizavimo nuostatų dalinio pakeitimo

text:
18.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 178/14

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. birželio 12 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo 30 protokolo dėl konkrečių bendradarbiavimo statistikos srityje organizavimo nuostatų dalinio pakeitimo

      (2014/365/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 338 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
   atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos (1), ypač į jo 1 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos ekonominės erdvės susitarimas (2) (toliau – EEE susitarimas) įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.;

               (2)

               pagal EEE susitarimo 98 straipsnį EEE jungtinis komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti, be kita ko, jo 30 protokolą;

               (3)

               EEE susitarimo XXI priede išdėstytos konkrečios su statistika susijusios nuostatos;

               (4)

               2014–2017 m. EEE statistikos programa turėtų būti grindžiama Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 99/2013 (3) su pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1383/2013 (4), ir į ją turėtų būti įtrauktos tos programos dalys, kurios būtinos aprašant ir stebint visus reikiamus Europos ekonominės erdvės ekonominius, socialinius ir aplinkos aspektus;

               (5)

               2003–2007 m. EEE statistikos programa nebetaikoma ir turėtų būti panaikinta pagal EEE susitarimą;

               (6)

               todėl EEE susitarimo 30 protokolas turėtų būti iš dalies pakeistas, kad bendradarbiavimas būtų išplėstas nuo 2014 m. sausio 1 d.;

               (7)

               Sąjungos pozicija EEE jungtiniame komitete turėtų būti grindžiama pridedamu sprendimo projektu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl siūlomo EEE susitarimo 30 protokolo dėl konkrečių bendradarbiavimo statistikos srityje organizavimo nuostatų dalinio pakeitimo, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2014 m. birželio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         Y. MANIATIS

      (1)  OL L 305, 1994 11 30, p. 6.

      (2)  OL L 1, 1994 1 3, p. 3.

      (3)  2013 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 99/2013 dėl 2013–2017 m. Europos statistikos programos (OL L 39, 2013 2 9, p. 12).

      (4)  2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1383/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 99/2013 dėl 2013–2017 m. Europos statistikos programos (OL L 354, 2013 12 28, p. 84).

      PROJEKTAS
      EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. …/2014
      … m. … … d.
      kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo 30 protokolas dėl konkrečių bendradarbiavimo statistikos srityje organizavimo nuostatų
      EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
      atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  2014–2017 m. EEE statistikos programa turėtų būti grindžiama Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 99/2013 (1) su pakeitimais, padarytais 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1383/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 99/2013 dėl 2013–2017 m. Europos statistikos programos (2), ir į ją turėtų būti įtrauktos tos programos dalys, kurios būtinos aprašant ir stebint visus reikiamus Europos ekonominės erdvės ekonominius, socialinius ir aplinkos aspektus;

                  (2)

                  2003–2007 m. EEE statistikos programa nebetaikoma ir turėtų būti panaikinta pagal EEE susitarimą;

                  (3)

                  todėl EEE susitarimo 30 protokolas turėtų būti iš dalies pakeistas, kad bendradarbiavimas būtų išplėstas nuo 2014 m. sausio 1 d.,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      EEE Susitarimo 30 protokolas iš dalies keičiamas taip:

                  1.

                  5 straipsnio pavadinime skaičius „2013“ pakeičiamas „2013–2017“.

                  2.

                  5 straipsnio 1 dalis papildoma taip:
                  „su pakeitimais, padarytais:

                              —

                                 32013 R 1383: 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1383/2013 (OL L 354, 2013 12 28, p. 84).“

                  3.

                  5 straipsnio 2 dalyje žodžiai „2013 m. gruodžio 31 d.“ pakeičiami žodžiais „2017 m. gruodžio 31 d.“

                  4.

                  5 straipsnio 3 dalies tekstas pakeičiamas taip:
                  „ELPA statistikos biuras ir Eurostatas kartu parengia konkrečią 2013–2017 m. EEE metinę statistikos programą. EEE metinė statistikos programa grindžiama metinės darbo programos, kurią pagal Reglamentą (ES) Nr. 99/2013 sudaro Komisija, dalimi ir parengiama kartu su ta programa. EEE metinę statistikos programą laikydamosi vidaus tvarkos tvirtina Susitariančiosios Šalys.“

                  5.

                  5 straipsnio 4 dalies tekstas pakeičiamas taip:
                  „Pagal Susitarimo 82 straipsnio 1 dalies a punktą ir prie jo pridėtus finansinius reglamentus ELPA valstybių finansinis įnašas sudaro 75 % 2013 m. Europos Sąjungos biudžeto 29 02 05 (2013–2017 m. Europos statistikos programa) ir 29 01 04 05 (Statistinės informacijos politika. Administracinio valdymo išlaidos) eilutėse nurodytos sumos ir 75 % 2014–2017 m. Europos Sąjungos biudžeto 29 02 01 (2013–2017 m. Europos statistikos programa) ir 29 01 04 01 (Statistinės informacijos politika. Administracinio valdymo išlaidos) eilutėse nurodytos sumos.“

                  6.

                  2 straipsnio tekstas išbraukiamas.

            2 straipsnis
      Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po paskutinio pranešimo perdavimo pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (3).
      Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
      3 straipsnis
      Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

         Priimta Briuselyje

               EEE jungtinio komiteto

               Pirmininkas

               EEE jungtinio komiteto

               sekretoriai

         (1)  OL L 39, 2013 2 9, p. 12.

         (2)  OL L 354, 2013 12 28, p. 84.

         (3)  [Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]


title: 2011 m. kovo 21 d. Tarybos sprendimas 2011/169/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/638/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Gvinėjos Respublikai

text:
22.3.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 76/59

         TARYBOS SPRENDIMAS 2011/169/BUSP
   2011 m. kovo 21 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/638/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Gvinėjos Respublikai
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Reaguodama į saugumo pajėgų 2009 m. rugsėjo 28 d. Konakryje įvykdytą smurtinį susidorojimą su politiniais demonstrantais, 2009 m. spalio 27 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2009/788/BUSP dėl ribojančių priemonių Gvinėjos Respublikai (1).

               (2)

               2010 m. spalio 25 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/638/BUSP (2), kuriuo ribojamosios priemonės atnaujinamos iki 2011 m. spalio 27 d. ir panaikinama Bendroji pozicija 2009/788/BUSP.

               (3)

               Sprendimas 2010/638/BUSP turėtų būti iš dalies keičiamas atsižvelgiant į politinę padėtį ir į Tarptautinės tyrimo komisijos, įgaliotos nustatyti 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykių Gvinėjoje faktus ir aplinkybes, ataskaitą,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2010/638/BUSP iš dalies keičiamas taip:

               1.

               3 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad priede išvardytiems asmenims, kurie, kaip nustatė Tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingi už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje, ir su jais susijusiems asmenims nebūtų leidžiama atvykti į jų teritorijas ar vykti per jas tranzitu.“

               2.

               4 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Įšaldomos visos priede išvardytiems asmenims, kurie, kaip nustatė Tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingi už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje, ir su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, nuosavybės teise turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.“

               3.

               Sprendimo 2010/638/BUSP priedas pakeičiamas šio sprendimo priedu.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. ASHTON

      (1)  OL L 281, 2009 10 28, p. 7.

      (2)  OL L 280, 2010 10 26, p. 10.

      PRIEDAS

            „PRIEDAS

               3 ir 4 straipsniuose nurodytų asmenų sąrašas

                        Vardas, pavardė
                        (ir galimi kiti vardai)

                        Tapatybės nustatymo informacija
                        (gimimo data ir vieta (gim. d. ir gim. v.), paso numeris/tapatybės kortelės numeris ir kt.)

                        Pagrindas

                        1.

                        Kpitonas Moussa Dadis CAMARA

                        gim. d.: 1964 1 1 arba 1968 12 29
                        Paso Nr.: R0001318

                        Asmuo, kuris, kaip nustatė tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingas už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje

                        2.

                        Komendantas Moussa Tiégboro CAMARA

                        gim. d.: 1968 1 1
                        Paso Nr.: 7190

                        Asmuo, kuris, kaip nustatė tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingas už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje

                        3.

                        Pulkininkas Dr. Abdoulaye Šerifas DIABY

                        gim. d.: 1957 2 26
                        Paso Nr.: 13683

                        Asmuo, kuris, kaip nustatė tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingas už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje

                        4.

                        Leitenantas Aboubacar Chérif (dar žinomas kaip Toumba) DIAKITÉ

                        Asmuo, kuris, kaip nustatė tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingas už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje

                        5.

                        Leitenantas Jean-Claude PIVI (dar žinomas kaip Coplan)

                        gim. d.: 1960 1 1

                        Asmuo, kuris, kaip nustatė tarptautinė tyrimo komisija, yra atsakingas už 2009 m. rugsėjo 28 d. įvykius Gvinėjoje“.


title: 2013/611/ES: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2011 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/328

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2013 m. balandžio 17 d.
   dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2011 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2013/611/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2011 finansinių metų metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. spalio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiantį Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (4), ypač į jo 30 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A7-0079/2013),

               1.

               pritaria Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2011 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 202.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 349, 2004 11 25, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 1992 m. kovo 31 d. Tarybos Sprendimas dėl informacinių sistemų apsaugos

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992D0242

Oficialusis leidinys L 123 , 08/05/1992 p. 0019 - 0025 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 16 tomas 2 p. 0025  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 16 tomas 2 p. 0025

		Tarybos Sprendimas1992 m. kovo 31 d.dėl informacinių sistemų apsaugos(92/242/EEB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį ir ypač į jos 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Bendrijos užduotis, kuriant bendrąją rinką ir palaipsniui suderinant valstybių narių ekonomines politikas, yra visoje Bendrijoje skatinti darnią ekonominę veiklą, nuolatinį ir apgalvotą plėtimąsi, didėjantį stabilumą, greitai augantį gyvenimo lygį, glaudesnius valstybių narių tarpusavio ryšius;kadangi saugoma, apdorojama ir elektroniniu būdu perduodama informacija tampa vis svarbesnė ekonominėje ir socialinėje veikloje;kadangi veiksmingų tarptautinių ryšių priemonių atsiradimas ir plintantis elektroninių informacijos tvarkymo priemonių įsigalėjimas pabrėžia tinkamos apsaugos poreikį;kadangi Europos Parlamentas savo debatuose ir sprendimuose nuolat pabrėžia informacinių sistemų apsaugos svarbą;kadangi Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas pabrėžia būtinybę spręsti su informacinių sistemų apsauga susijusias Bendrijos veiklos priemones, ypač sėkmingai pabaigus kurti vidaus rinką;kadangi veiklos formos nacionaliniu, tarptautiniu ir Bendrijos lygmeniu yra tinkamas pagrindas pradžiai;kadangi telekomunikacijos, informacinės technologijos, standartizavimas, informacijos rinka, tyrimų, plėtros ir technologijų politikos, o taip pat ir veikla, Bendrijos pradėta šiose srityse, yra glaudžiai susiję;kadangi tikslinga užtikrinti, kad bendromis pastangomis būtų tęsiamas nacionaliniu ir tarptautiniu lygmeniu pradėtas darbas ir būtų siekiama, kad pagrindinės dalyvaujančios šalys bendradarbiautų; kadangi reikėtų šią veiklą tęsti pagal nuoseklų bendrų veiksmų planą;kadangi dėl jų sudėtingumo informacinių sistemų apsaugai būtina sukurti strategijas, kurios leistų informacijai laisvai judėti bendrojoje rinkoje ir taip pat užtikrintų informacijos naudojimo saugumą visoje Bendrijoje;kadangi kiekviena valstybė narė pati atsako už tai, kad būtų atsižvelgta į saugumo ir viešosios tvarkos sąlygojamus apribojimus;kadangi valstybių narių įsipareigojimai šioje srityje apima suderintas pastangas, paremtas glaudžiu bendradarbiavimu su aukštesniais valstybių narių pareigūnais;kadangi turi būti numatytas veiksmų plano sudarymas pradiniam 24 mėnesių laikotarpiui ir Aukštesniųjų pareigūnų komiteto su ilgalaikiu įgaliojimu patarti Komisijai dėl veiksmų, diegiant informacijos apsaugos sistemas, įsteigimas;kadangi manoma, jog pradiniam 24 mėnesių veiksmų planui įgyvendinti prireiks 12 mln. ekiu sumos; kadangi, atsižvelgiant į dabartinę finansinę situaciją, numatyta, kad 1992 metams reikalinga suma bus lygi 2 mln. ekiu;kadangi sumos, skirtos programai finansuoti laikotarpiui po 1992 biudžetinių metų, sudarys dabartinės Bendrijos finansų sistemos dalį,NUSPRENDĖ:1 straipsnisPriimamas veiksmų planas informacinių sistemų apsaugos srityje. Jį sudaro:- informacinių sistemų apsaugos bendrosios strategijos (veiksmų plano) sukūrimas pradiniam 24 mėnesių laikotarpiui ir- Aukštesniųjų pareigūnų grupės (toliau – Komitetas) su ilgalaikiu įgaliojimu patarti Komisijai dėl veiksmų, diegiant informacinių sistemų apsaugą, įsteigimas.2 straipsnis1. Komisija sistemingai konsultuojasi su Komitetui dėl klausimų, susijusių su informacinių sistemų apsauga įvairiose Bendrijos vykdomose veiklose, ypač apibrėžiant darbo strategijas ir programas.2. Kaip nurodyta priede, veiksmų planas apima parengiamąjį darbą tokiomis temomis:I. Informacinių sistemų apsaugos strateginės programos formavimas.II. Vartotojo ir paslaugos teikėjo reikalavimų informacinių sistemų apsaugai nustatymas.III. Vartotojų, tiekėjų ir paslaugos teikėjų skubių ir laikinų poreikių tenkinimas.IV. Informacinių sistemų apsaugos techninių charakteristikų, standartizavimo, įvertinimo ir sertifikavimo tvarkos nustatymas.V. Informacinių sistemų apsaugos technologijų ir jų veikimo plėtojimas.VI. Informacinių sistemų apsaugos teikimas.3 straipsnis1. Veiksmų plano vykdymui pradiniu laikotarpiu apskaičiuotas būtinas Bendrijos lėšas sudaro 12 mln. ekiu, iš kurių 2 mln. ekiu yra numatyti 1992 metams, atsižvelgiant į 1988–1992 m. finansinę perspektyvą.Vėlesniu programos taikymo laikotarpiu reikalinga suma turės būti įtraukta į galiojančią Bendrijos finansinės veiklos struktūrą.2. Už biudžetą atsakingos institucijos nustato kiekvieniems finansiniams metams skiriamus asignavimus, atsižvelgdamos į gero valdymo principus, minimus Finansinio reglamento, taikytino Europos Bendrijų bendram biudžetui, 2 straipsnyje.4 straipsnisPer pradinį laikotarpį pasiektus rezultatus Komisijos prašymu vertina nepriklausomų ekspertų grupė. Šios grupės parengta ataskaita kartu su Komisijos pastabomis pateikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.5 straipsnis1. Komisija atsako už veiksmų įgyvendinimą. Jai padeda patariamasis komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai ir kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.2. Veiksmų planas įgyvendinamas laikantis 2 straipsnyje nurodytų tikslų ir prireikus papildomas. Plane nurodomi detalūs tikslai ir būsimų veiksmų pobūdis, taip pat finansiniai susitarimai šių veiksmų atžvilgiu. Komisija kreipiasi pasiūlymų dėl veiksmų plano apimties.3. Veiksmų planas įgyvendinamas tos srities veikėjams glaudžiai bendradarbiaujant. Jame atsižvelgiama į šioje srityje vykdomą Europos ir tarptautinę standartizavimo veiklą, ji skatinama ir plečiama.6 straipsnis1. 7 straipsnyje numatyta procedūra taikoma:- priemonėms, susijusioms su Bendrijos politika informacinių sistemų apsaugos srityje.2. 8 straipsnyje numatyta procedūra taikoma:- 5 straipsnyje minimam veiksmų planui parengti ir papildyti,- kreipimosi pasiūlymų turiniui, pasiūlymų vertinimui ir Bendrijos tam tikroms priemonėms numatomai skirti sumai, jei ji viršija 200000 ekiu,- bendradarbiavimo veiklai, kurią pagal šį sprendimą vykdo Bendrijai nepriklausančios organizacijos,- susitarimams dėl šių priemonių rezultatų platinimo, apsaugos ir naudojimo,- priemonėms, kurių reikia imtis veiksmams įvertinti.3. Jeigu Bendrijos skirta tam tikroms priemonėms suma yra mažesnė arba lygi 200000 ekiu, Komisija konsultuoja Komitetą dėl diegtinų priemonių ir informuoja jį apie vertinimo rezultatus.7 straipsnisKomisijos atstovas įteikia Komitetui diegtinų priemonių projektą. Komitetas pateikia savo nuomonę apie šį projektą per laikotarpį, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į svarstomos problemos skubumą, jei reikia, balsuodamas.Išvada įrašoma protokole. Be to, kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti, kad jos išvada būtų užregistruota protokole.Komisija ypač atsižvelgia į Komiteto pareikštą išvadą ir informuoja Komitetą apie tai, kokiu būdu į ją buvo atsižvelgta.8 straipsnisKomisijos atstovas pateikia Komitetui diegtinų priemonių projektą. Komitetas pateikia savo išvadą apie šį projektą per laikotarpį, kurį gali nustatyti pirmininkas, atsižvelgdamas į svarstomos problemos skubumą. Nuomonė pareiškiama balsų dauguma, numatyta Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje, reglamentuojančioje sprendimus, kuriuos Taryba privalo priimti Komisijai pasiūlius. Valstybių narių atstovų Komitete balsai paskirstomi tame straipsnyje numatytu būdu. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina pasiūlytas priemones, jei jos atitinka Komiteto nuomonę.Jei pasiūlytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama perduoda Tarybai savo pasiūlymą dėl diegtinų priemonių. Taryba priima sprendimus kvalifikuota dauguma.Jeigu gavusi pasiūlymą Taryba per tris mėnesius nepriima jokio sprendimo, Komisija patvirtina pasiūlytas priemones, išskyrus tas, kurioms Taryba nepritarė paprastąja dauguma.Priimta Briuselyje, 1992 m. kovo 31 d.Tarybos varduPirmininkasVitor Martins[1] OL C 277, 1990 11 5, p. 18.[2] OL C 94, 1992 3 13.[3] OL C 159, 1991 6 17, p. 38.--------------------------------------------------PRIEDASVeiklos krypčių santraukaVEIKSMŲ PLANO KRYPTYS INFORMACINIŲ SISTEMŲ APSAUGOS SRITYJEĮVADASVeiksmų plano tikslas – sukurti bendras strategijas, kurios leistų suteikti elektroniniu būdu kaupiamos, apdorojamos ir perduodamos informacijos vartotojams ir gamintojams tinkamą informacinių sistemų apsaugą nuo atsitiktinių ir tyčinių grėsmių.Veiksmų planas atsižvelgia į pasaulyje vykstantį šios srities standartizavimo procesą ir jį papildo.Jis apima tokias veiklos kryptis:- informacinių sistemų apsaugos strategijos kūrimą,- vartotojo ir paslaugos teikėjo reikalavimų informacinių sistemų apsaugai nustatymą,- vartotojų, tiekėjų ir paslaugos teikėjų skubių ir laikinų poreikių tenkinimą,- informacinių sistemų apsaugos techninių charakteristikų, standartizavimo, įvertinimo ir sertifikavimo tvarkos nustatymą,- informacinių sistemų apsaugos technologijų ir jų veikimo plėtojimą,- informacinių sistemų apsaugos teikimą.Veiksmų planą vykdo Komisija, atsižvelgdama į valstybių narių šioje srityje vykdomus veiksmus ir į Bendrijos tyrimų ir darbo rezultatus.1. I veiklos kryptis – Informacinių sistemų apsaugos strategijos kūrimas1.1. EsmėInformacinių sistemų apsauga pripažįstama kaip sparčiai plintanti ypatybė, neatsiejama nuo šiuolaikinės visuomenės. Elektroniniu būdu teikiamoms informacijos paslaugoms reikia saugios telekomunikacijų infrastruktūros, saugios kompiuterinės ir programinės įrangos, taip pat saugios informacijos naudojimo ir valdymo sistemos. Būtina sukurti bendrą strategiją, apimančią visus informacinių sistemų apsaugos aspektus, kad būtų išvengta dalinio problemų sprendimo. Bet kokia elektroniniu būdu apdorojamos informacijos apsaugos strategija privalo atspindėti bet kurios visuomenės siekį efektyviai veikti ir tuo pat metu apsisaugoti greitai besikeičiančiame pasaulyje.1.2. TikslasStrategija turi būti kuriama, derinant socialinius, ekonominius ir politinius tikslus su techninėmis, veiklos ir teisinėmis Bendrijos galimybėmis tarptautiniu mastu. Visa apimančią įvairių aspektų, tikslų ir apribojimų pusiausvyrą turi išlaikyti šioje srityje veikiantys asmenys, kurie bendromis pastangomis kuria vieningą požiūrį ir suderintą strategiją. Toks požiūris yra išankstinė interesų ir poreikių derinimo sąlyga tiek nustatant politikas, tiek plėtojant pramoninį pritaikymą.1.3. Statusas ir tendencijosDabartinei situacijai būdingas stiprėjantis suvokimas, jog būtina veikti. Tačiau be iniciatyvos derinti pastangas pavienės pastangos įvairiose srityse gali sukurti tokią situaciją, kai veiksmai faktiškai vienas kitam prieštaraus ir taps dar rimtesnių teisinių, socialinių ir ekonominių problemų priežastimi.1.4. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiTokia bendra strategija turėtų apimti nagrinėjamus ir apibrėžtus rizikos faktorių analizės ir rizikos valdymo klausimus, susijusius su informacinių ir panašių paslaugų pažeidžiamumu, su įstatymų ir jų lydimųjų aktų dėl kompiuterinių ir telefoninių ryšių neleistino arba netinkamo naudojimo suvienodinimu, su administracine infrastruktūra, apimančia ir apsaugos politikas, ir su veiksmingu jų diegimu įvairiose pramonės ir mokslo šakose, taip pat su socialiniais ir privatumo reikalais (pvz.: identifikavimo, patvirtinimo, neatsisakymo ir, jei įmanoma, įgaliojimo programų taikymas demokratinėje aplinkoje).Turi būti pateikti aiškūs saugaus platinamų informacinių paslaugų fizinių ir loginių modelių, vystymo nurodymai, taip pat apsaugos užtikrinimo produktų ir paslaugų, bandinių ir prototipų standartai, taisyklės ir apibrėžimai, kad būtų sukurtos gyvybingos administracinės struktūros, modeliai ir standartai specifiniams atskirų sektorių poreikiams tenkinti.Būtina ugdyti sąmoningumą apsaugos atžvilgiu ir tokiu būdu keisti vartotojų požiūrį į vis didėjantį susirūpinimą dėl informacinių technologijų (IT) saugumo.2. II veiklos kryptis — Vartotojų ir paslaugos teikėjų reikalavimų informacinių sistemų apsaugai nustatymas2.1. EsmėInformacinių sistemų saugumas yra būtina išankstinė sąlyga verslo operacijų, intelektinės nuosavybės ir konfidencialumo vientisumui ir patikimumui užtikrinti. Dėl šios priežasties kartais sunku rasti pusiausvyrą arba net pasirinkti tarp laisvos prekybos ir įsipareigojimo saugoti privatumą ir intelektinę nuosavybę. Tokie pasirinkimai ir kompromisai turi būti grindžiami galutiniu reikalavimų įvertinimu ir informacinių sistemų apsaugos galimybėmis prie jų derintis.Vartotojo reikalavimai apima informacinių sistemų apsaugos funkcionalumą, priklausantį nuo technologinių, veiklos ir valdymo aspektų. Todėl informacinių sistemų saugumo reikalavimų nuoseklus nagrinėjimas yra esminis kuriant tinkamas ir veiksmingas priemones.2.2. TikslasNustatyti vartotojų ir paslaugos teikėjų reikalavimų pobūdį bei ypatybes ir jų ryšį su informacinių sistemų apsaugos priemonėmis.2.3. Statusas ir tendencijosIki šiol nebuvo dedamos suderintos pastangos greitai besirutuliojantiems ir besikeičiantiems šios srities pagrindinių veikiančių asmenų reikalavimams nustatyti. Bendrijos valstybės narės iškėlė poreikį suvienodinti nacionalines priemones šioje srityje (ypač kalbant apie "IT apsaugos vertinimo kriterijus"). Vienodi vertinimo kriterijai ir abipusis vertinimo sertifikatų pripažinimas yra ypatingai svarbūs.2.4. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiManoma, kad siekiant nuoseklaus ir skaidraus šioje srityje veikiančių asmenų pagrįstų poreikių traktavimo, yra būtina susitarti ir sudaryti bendrą vartotojų reikalavimų klasifikaciją ir numatyti jos ryšį su informacinių sistemų apsaugos teikimu.Taip pat manoma, kad yra svarbu nustatyti reikalavimus įstatymams, jų lydimiesiems aktams ir veiklos nuostatams, atsižvelgiant į paslaugų pobūdžio ir technologijos tendencijų vertinimus, numatyti alternatyvias strategijas, kaip administracinėmis, paslaugų, veiklos ir technologinėmis priemonėmis pasiekti tikslus, ir įvertinti alternatyvių apsaugos priemonių bei strategijų veiksmingumą, jų pritaikymą poreikiams ir kaštus vartotojams, paslaugų teikėjams ir operatoriams.3. III veiklos kryptis — Vartotojų, tiekėjų ir paslaugos teikėjų skubių ir laikinų poreikių tenkinimas3.1. EsmėŠiuo metu yra įmanoma tinkamai apsaugoti kompiuterius nuo neteisėto įsibrovimo iš šalies juos izoliuojant, t. y. taikant tradicines organizacines ir fizines priemones. Tos pačios priemonės yra veiksmingos ir apsaugant elektroninius ryšius tarp uždaros vartotojų grupės narių, dirbančių specializuoto tinklo pagrindu. Tačiau situacija keičiasi, jeigu informacija naudojasi keletas grupių, ja mainomasi viešais arba visiems prieinamais tinklais. Nei technologija, nei terminalai ar paslaugos, nei su jais susiję standartai ir procedūros nėra viešai prieinami, kad prireikus būtų galima pakankamai gerai apsaugoti informacines sistemas.3.2. TikslasReikia siekti sugebėti nedelsiant priimti sprendimus patiems skubiausiems vartotojų, paslaugų teikėjų ir gamintojų poreikiams tenkinti. Tai apima ir IT apsaugos vertinimo kriterijų taikymą. Jie turi būti atviri būsimiems reikalavimams ir sprendimams.3.3. Statusas ir tendencijosKai kurios vartotojų grupės yra susikūrusios priemones ir procedūras pagal savo specifinius poreikius, ypač patvirtinimo, sąžiningumo ir neatsisakymo poreikius. Dažniausiai naudojamos magnetinės ir integroscheminės kortelės. Atskiri asmenys naudoja daugiau ar mažiau sudėtingas kriptografines priemones. Tokiu būdu institucijos buvo dažnai skirstomos pagal vartotojų grupes. Tačiau sunku apibendrinti šias priemones ir metodus ir pritaikyti atviros aplinkos poreikiams.TSO (Tarptautinė standartų organizacija) naudoja OSI (Open System Interconnection) Informacinių sistemų apsaugą (ISO DIS – 7498-2) ir CCITT (Tarptautinis konsultacinis komitetas telekomunikacijų klausimais) programas X400 kontekste. Be to, įmanoma apsaugos elementus įterpti į žinutes. Patvirtinimo, sąžiningumo ir neatsisakymo komandos pasiekiamos tokių žinučių (EDIFACT) arba X400 MHS pagalba.Šiuo metu Elektroninio duomenų perdavimo (EDI – Electronic Data Interchange) sistemos teisinis pagrindas egzistuoja tik kaip koncepcija. Tarptautiniai prekybos rūmai (International Chamber of Commerce) yra paskelbę vieningas taisykles, kaip keistis komerciniais duomenimis telekomunikacijų tinklais.Keletas šalių (pvz.: Vokietija, Prancūzija, Didžioji Britanija ir Jungtinės Amerikos Valstijos) yra susikūrusios ar tebekuria kriterijus IT ir telekomunikacijos produktų ir sistemų patikimumui vertinti ir atitinkamas vertinimo procedūras. Šie kriterijai buvo derinami su vietiniais gamintojais, ir tai užtikrins patikimų produktų ir sistemų, pradedant nuo paprastų produktų, skaičiaus didėjimą. Įkūrus nacionalines organizacijas, kurios vertins ir teiks sertifikatus, ši tendencija dar labiau sustiprės.Slaptumo reikalavimas daugumai vartotojų nėra pats svarbiausias. Tačiau ateityje situacija keisis, nes pažangios ryšių paslaugos, o ypač mobiliojo ryšio paslaugos, vyraus visur.3.4. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiBūtina kuo greičiau sukurti procedūras, standartus, produktus ir įrankius, reikalingus užtikrinti ir informacinių sistemų (kompiuterių ir jų įrangos), ir viešų ryšio tinklų apsaugą. Patvirtinimo, sąžiningumo ir neatsisakymo programoms turėtų būti teikiama pirmenybė. Bandomieji projektai turėtų būti vykdomi, siekiant patikrinti siūlomų sprendimų patikimumą. Pirmumo teisę turintys Elektroninės duomenų perdavimo (EDI) sistemos poreikiai apžvelgiami TEDIS programoje, kur nagrinėjamas šio veiksmų plano turinys.4. IV veiklos kryptis — Informacinių sistemų apsaugos techninių charakteristikų, standartizavimo, vertinimo ir sertifikavimo tvarkos nustatymas4.1. EsmėReikalavimai informacinių sistemų apsaugai auga, ir tokios techninės charakteristikos bei standartai darosi būtini. Be IT apsaugos suderintų standartų ir techninių charakteristikų informacijos pasikeitimu pagrįstiems procesams ir paslaugoms visame ūkyje ir visuomenėje gali atsirasti esminių kliūčių. Taip pat būtina imtis veiksmų siekiant pagreitinti technologijos ir standartų kūrimą ir jų naudojimą su ryšiais ir kompiuteriniais tinklais susijusiose srityse, kurios yra ypač svarbios vartotojams, pramonei ir administravimui.4.2. TikslasBūtina numatyti priemones specifinėms apsaugos funkcijoms, kurios padėtų tvarkyti OSI (Open System Interconnection), ONP (Object N Programming), ISDN/IBC (Integrated Services Digital Network) bendrąsias sistemas ir tinklus, paremti ir įgyvendinti. Neatsiejamos nuo techninių charakteristikų ir standartų kūrimo yra patikrinimo priemonės ir būdai, kurie apima sertifikavimą kaip abipusio pripažinimo pagrindą. Jei įmanoma, remtini tarptautiniai sprendimai. Būtina skatinti kompiuterinių sistemų su apsaugos funkcijomis kūrimą ir naudojimą.4.3. Statusas ir tendencijosPavyzdžiui, Jungtinės Amerikos Valstijos deda esmines pastangas informacinių sistemų saugumui užtikrinti. Europoje problema sprendžiama IT ir telekomunikacijų standartizavimu ETSI ir CEN/ CENELEC sistemomis, rengiantis CCITT (Tarptautinis konsultacinis komitetas telekomunikacijų klausimais) ir TSO (Tarptautinė standartų organizacija) veiklai šioje srityje.Atsižvelgdamos į augantį poreikį, Jungtinės Amerikos Valstijos sparčiai didina darbų apimtis, ir paslaugų gamintojai ir teikėjai sparčiai plečia savo veiklą. Europoje, Didžiojoje Britanijoje, Prancūzijoje ir Vokietijoje panašių veiksmų buvo imtasi individualiai, tačiau bendros pastangos, palyginus su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, plėtojasi labai lėtai.4.4. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiInformacinių sistemų apsaugos valdymo, operaciniai, administraciniai ir techniniai aspektai yra glaudžiai tarpusavyje susiję. Taisyklės turi atsispindėti standartuose, ir nuostatos dėl informacinių sistemų apsaugos turi patikrinamu būdu atitikti standartus ir taisykles. Atskirais aspektais taisyklėse turi būti numatytos tokios techninės charakteristikos, kurių paprastai standartai neapima, pavyzdžiui, veiklos nuostatai. Reikalavimai standartams ir veiklos nuostatams egzistuoja visose informacinių sistemų apsaugos srityse, tačiau būtina skirti apsaugos reikalavimus, sutampančius su informacinių sistemų apsaugos tikslais, ir kai kuriuos techninius reikalavimus, kuriuos galima būtų priskirti kompetentingoms Europos standartų institucijoms (CEN/ CENELEC/ ETSI).Techninės charakteristikos ir standartai turi apimti informacinių sistemų apsaugos objektus (asmens ir įmonės patvirtinimas, neatsisakymo protokolai, teisiškai galiojantis elektroninis įrodymas, leidimų kontrolė), jų ryšių paslaugas (atvaizdo perdavimo slaptumas, balso ir informacijos perdavimo mobiliuoju ryšiu slaptumas, informacijos ir atvaizdų duomenų bazės apsauga, integruotų paslaugų apsauga), jų perdavimo ir apsaugos valdymą (kolektyviniai arba asmeniniai raktai, naudojant viešą tinklą, tinklo valdymo apsauga, paslaugos teikėjo apsauga) ir jų sertifikavimą (garantijų kriterijai ir lygmenys, apsaugos užtikrinimo procedūros apsaugotoms informacinėms sistemoms).5. V veiklos kryptis — Informacinių sistemų apsaugos technologijų ir veiklos plėtojimas5.1. EsmėSistemingas technologijų tyrimas ir plėtojimas, kuris leistų priimti ekonomiškai pagrįstus ir įgyvendinamus sprendimus, atitinkančius esamus ir būsimus informacinių sistemų apsaugos reikalavimus, yra esminė sąlyga paslaugų rinkos plėtotei ir viso Europos ūkio konkurencingumui.Bet kokie informacinių sistemų apsaugos technologiniai pokyčiai turės apimti ir kompiuterių saugumo, ir kompiuterinių ryšių saugumo aspektus, nes dauguma šiuolaikinių sistemų yra perdavimo sistemos ir gali būti pasiekiamos tik ryšių paslaugų pagalba.5.2. TikslasSistemingas technologijų tyrimas ir plėtojimas, kuris leistų priimti ekonomiškai pagrįstus ir įgyvendinamus sprendimus, atitinkančius esamus ir būsimus informacinių sistemų apsaugos reikalavimus.5.3. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiSu informacinių sistemų apsauga susijęs darbas turėtų apimti plėtros ir įgyvendinimo strategijas, technologijas ir integraciją bei patikrinimą.Su tyrimais ir plėtra (R&D) susijęs strateginis darbas turėtų apimti saugių sistemų (apsaugotų nuo įsibrovimo, neteisėto modifikavimo ir užsikirtimo) teorinius modelius, funkcinius reikalavimus atitinkančius modelius, rizikos modelius ir apsaugos struktūras.Technologijų tyrimai ir plėtra turėtų įtraukti vartotojo ir persiųstos informacijos patvirtinimo (pvz.: balso analizės ir elektroninio parašo) sistemas, technines jungtis ir kodavimo protokolus, priėjimo kontrolės mechanizmus ir pasiteisinusių saugių sistemų diegimo būdus.Techninės sistemos saugumo tikrinimo ir tvirtinimo bei jos taikymo galimybės turėtų būti ištirtos integravimo ir tikrinimo projektais.Be apsaugos technologijos konsolidavimo ir kūrimo būtina imtis papildomų priemonių, kurios būtų susijusios su standartų kūrimu, išlaikymu ir nuosekliu taikymu, IT ir telekomunikacinių produktų apsauginių savybių tvirtinimu ir sertifikavimu, apimant sistemų kūrimo ir įgyvendinimo būdų tvirtinimą ir sertifikavimą.Trečioji Tyrimų, plėtros ir technologijų sistemos Bendrijos mastu programa galėtų būti naudojama kolektyviniams projektams pradiniais lygmenimis, t. y. dar neveikiant konkurencijos sąlygoms ir negaliojant normatyviniams dokumentams, skatinti.6. VI veiklos kryptis – Informacinių sistemų apsaugos paslaugų teikimas6.1. EsmėPriklausomai nuo informacinių sistemų apsaugos savybių pobūdžio, reikalingos funkcijos turės būti įdiegtos atskirose informacinės sistemos dalyse, pavyzdžiui, terminaluose arba kompiuteriuose, paslaugose, tinklo valdymo kodavimo įrenginiuose, integroscheminėse kortelėse, kolektyviniuose ir asmeniniuose raktuose ir t. t. Kai kurios iš jų gali būti įdiegtos kompiuterinėje arba programinėje įrangoje, kurią pristato gamintojas, tuo tarpu kitos gali būti platinamos kartu su tam tikromis sistemomis (pvz., tinklo valdymo sistema), vartotojams individualiai (pvz., integroscheminėmis kortelėmis) arba specialios paskirties organizacijos pastangomis (pvz., kolektyviniais arba asmeniniais raktais).Daugumą apsaugos produktų ir paslaugų gali teikti patys gamintojai, paslaugų teikėjai arba operatoriai. Specifinėms funkcijoms vykdyti (pvz., išduoti kolektyvinius arba asmeninius raktus, audito įgaliojimus) gali prireikti įvardyti ir įgalioti atitinkamas organizacijas.Tas pats taikytina, kai paslaugų kokybę sertifikuoti, vertinti ir tikrinti turi nuo gamintojų, paslaugų teikėjų ir operatorių interesų nepriklausomos organizacijos. Šios organizacijos gali būti privačios, valstybinės arba valstybės įgaliotos vykdyti pavestas funkcijas.6.2. TikslasNorint palengvinti informacinių sistemų apsaugos vieningą kūrimą Bendrijoje, saugant ir visuomeninius, ir verslo interesus, reikės sukurti nuoseklų požiūrį apsaugos teikimo atžvilgiu. Jeigu bus įgaliojamos nepriklausomos organizacijos, jų funkcijas ir įgaliojimo sąlygas reikės apibrėžti ir suderinti, o prireikus ir įtraukti į taisykles. Tokiu būdu būtų siekiama Bendrijos lygiu susitarti dėl aiškiai apibrėžtos ir tarp įvairių šios rinkos veikėjų padalintos atsakomybės, kuri būtų abipusio pripažinimo išankstinė sąlyga.6.3. Statusas ir tendencijosŠiuo metu informacinių sistemų apsauga yra deramai organizuota tik atskirose srityse ir yra sukurta tenkinti tik tos srities poreikius. Visos Europos mastu apsauga teikiama neformaliai, ir tikrinimo bei sertifikavimo procedūrų abipusis pripažinimas kol kas neperžengia uždarų grupių ribų. Dėl augančios informacinių sistemų apsaugos svarbos poreikis apibrėžti nuoseklų požiūrį informacinių sistemų apsaugos teikimo Europoje atžvilgiu ir tarptautiniu mastu tampa ypatingai skubus.6.4. Reikalavimai, galimybės ir prioritetaiDėl veikiančiųjų asmenų skaičiaus ir glaudžių sąsajų su valdymo ir įstatyminėmis problemomis ypač svarbu iš anksto susitarti dėl informacinių sistemų apsaugos teikimo principų.Vystant nuoseklų požiūrį šiuo klausimu, bus būtina atsižvelgti į funkcijų, savaime reikalaujančių nepriklausomų (arba bendrai dirbančių) organizacijų dalyvavimo, nustatymo ir jų techninių charakteristikų sudarymo aspektus. Viena tokių funkcijų – tai kolektyvinių arba asmeninių raktų tvarkymas.Be to, reikia kuo anksčiau nustatyti funkcijas ir apibrėžti, kurias visuomenės interesų labui reikėtų patikėti nepriklausomoms (arba bendrai dirbančioms) organizacijoms. Tokios funkcijos galėtų apimti auditą, kokybės užtikrinimą, tikrinimą, sertifikavimą ir kitas panašias funkcijas.--------------------------------------------------


title: 2010/212/CFSP: 2010 m. kovo 29 d. Tarybos sprendimas 2010/212/BUSP dėl Europos Sąjungos pozicijos Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo šalių 2010 m. peržiūros konferencijoje

text:
10.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 90/8

         TARYBOS SPRENDIMAS 2010/212/BUSP
   2010 m. kovo 29 d.
   dėl Europos Sąjungos pozicijos Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo šalių 2010 m. peržiūros konferencijoje
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos Sąjunga ir toliau pripažįsta, kad Sutartis dėl branduolinio ginklo neplatinimo (NPS) yra pasaulinio branduolinio ginklo neplatinimo režimo kertinis akmuo, svarbiausias dalykas siekiant branduolinio nusiginklavimo pagal NPS VI straipsnį bei svarbus veiksnys toliau plėtojant branduolinės energijos naudojimą taikiems tikslams.

               (2)

               2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba patvirtino ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją, kurioje išdėstytos jos veiklos šioje srityje gairės. 2008 m. gruodžio 8 d. Taryba priėmė išvadas dėl naujų Europos Sąjungos veiksmų krypčių kovojant su masinio naikinimo ginklų ir jų siuntimo į taikinį sistemų platinimu.

               (3)

               2008 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba priėmė pareiškimą dėl tarptautinio saugumo stiprinimo, kuriame dar kartą patvirtino savo pasiryžimą kovoti su masinio naikinimo ginklų ir jų pristatymo priemonių platinimu ir remti konkrečias ir įgyvendinamas nusiginklavimo iniciatyvas, kurias Europos Sąjunga pristatė Jungtinių Tautų Generalinėje Asamblėjoje.

               (4)

               Jungtinių Tautų Saugumo Taryba vieningai priėmė rezoliuciją 1540 (2004), kurioje teigiama, kad masinio naikinimo ginklų ir jų siuntimo į taikinį priemonių platinimas kelia grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui. 2006 m. birželio 12 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2006/419/BUSP (1), o 2008 m. gegužės 14 d. – Bendruosius veiksmus 2008/368/BUSP (2), kuriais abiem atvejais remiamas Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijos 1540 (2004) įgyvendinimas ir atsižvelgiama į ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategijos įgyvendinimą.

               (5)

               Jungtinių Tautų Saugumo Taryba, posėdžiavusi valstybių ir Vyriausybių vadovų lygiu, vieningai priėmė rezoliuciją 1887 (2009), nuspręsdama siekti, kad pasaulis taptų saugesnis visiems, ir sukurti sąlygas pasauliui be branduolinio ginklo laikydamasi NPS tikslų tokiu būdu, kuriuo būtų skatinamas tarptautinis stabilumas, remdamasi ne mažesnio saugumo užtikrinimo visiems principu ir ragindama visas valstybes, kurios nėra NPS Šalys, prisijungti prie jos kaip branduolinio ginklo neturinčias valstybes, o valstybes NPS Šalis ragindama vykdyti visas savo pareigas ir laikytis visų savo įsipareigojimų pagal NPS ir bendradarbiauti, kad 2010 m. įvyksiančioje peržiūros konferencijoje būtų galima sėkmingai sustiprinti NPS ir nustatyti realistiškus bei pasiekiamus tikslus visuose trijuose NPS ramsčiuose: neplatinimo, branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams ir nusiginklavimo srityse.

               (6)

               Nuo 2004 m. Taryba priėmė keletą bendrųjų veiksmų dėl paramos Tarptautinės atominės energijos agentūros (TATENA) veiklai branduolinio saugumo bei patikros srityse ir įgyvendinant ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją (naujausi yra Bendrieji veiksmai 2008/314/BUSP (3).

               (7)

               2008 m. gruodžio 8 d. Taryba priėmė Tarybos išvadas dėl ES įnašo (iki 25 mln. EUR), skirto TATENA branduolinio kuro rezervo sukūrimui.

               (8)

               Nuo 2006 m. Taryba priėmė keletą bendrųjų veiksmų dėl paramos Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutarties organizacijos parengiamosios komisijos veiklai siekiant stiprinti jos stebėsenos bei tikrinimo gebėjimus (naujausi yra Bendrieji veiksmai 2008/588/BUSP (4). Be to, Taryba propagavo kuo ankstesnį Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutarties (CTBT) įsigaliojimą ir visuotinį taikymą.

               (9)

               Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas pakvietė į 2010 m. balandžio 13 d. įvyksiantį aukščiausiojo lygio susitikimą branduolinio saugumo klausimais, kad sustiprintų įsipareigojimą siekti visuotinio branduolinio saugumo, be kita ko, sprendžiant branduolinio terorizmo klausimą.

               (10)

               NPS Šalių 1995 m. peržiūros ir pratęsimo konferencijoje buvo priimti sprendimai dėl NPS pratęsimo neribotam laikui, branduolinio ginklo neplatinimo ir nusiginklavimo principų bei tikslų, NPS peržiūros proceso gerinimo ir rezoliucija dėl Artimųjų Rytų.

               (11)

               2000 m. NPS peržiūros konferencija priėmė baigiamąjį dokumentą.

               (12)

               2005 m. balandžio 25 d. Taryba priėmė Bendrąją poziciją 2005/329/BUSP dėl Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo šalių 2005 m. peržiūros konferencijos (5).

               (13)

               Buvo surengti trys 2010 m. NPS peržiūros konferencijos parengiamojo komiteto posėdžiai: 2007 m. balandžio 30 d.–gegužės 11 d. Vienoje, 2008 m. balandžio 28 d.–gegužės 9 d. Ženevoje ir 2009 m. gegužės 4–15 d. Niujorke.

               (14)

               Atsižvelgiant į 2000 m. NPS peržiūros konferencijos bei 2005 m. NPS peržiūros konferencijos rezultatus, diskusijas trijuose 2010 m. NPS peržiūros konferencijos parengiamojo komiteto posėdžiuose bei į dabartinę padėtį, tikslinga atnaujinti ir toliau plėtoti Bendrojoje pozicijoje 2005/329/BUSP išdėstytus tikslus bei pagal jos nuostatas vykdomas iniciatyvas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos tikslas – stiprinti tarptautinį branduolinio ginklo neplatinimo režimą skatinant realius ir subalansuotus Sutarties dėl branduolinio ginklo neplatinimo (NPS) Šalių 2010 m. peržiūros konferencijos rezultatus, kad būtų užtikrinta pastebima ir realistiška pažanga siekiant NPS įtvirtintų tikslų.
   Kad pasiektų šį tikslą, Sąjunga visų pirma siekia skatinti, kad būtų patvirtintos konkrečios, veiksmingos, pragmatiškos ir bendru sutarimu grindžiamos priemonės, kuriomis siekiama stiprinti tarptautinio masto pastangas kovoti su platinimu, nusiginkluoti ir užtikrinti atsakingą branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams plėtojimą šalyse, pageidaujančiose plėtoti savo gebėjimus šioje srityje. Šiuo tikslu Sąjunga parengė ir pateikė 2010 m. NPS peržiūros konferencijai darbo dokumentą, kuriame pateikti į ateitį orientuoti ES pasiūlymai visų trijų NPS ramsčių srityse (6), įtrauktini į plataus užmojo veiksmų planą, kuris turi būti priimtas 2010 m. NPS peržiūros konferencijoje.
   2 straipsnis
   2010 m. NPS peržiūros konferencijoje Sąjunga visų pirma siekia užtikrinti, kad valstybės NPS Šalys (toliau – valstybės Šalys) teiktų prioritetą šiems klausimams:

               1)

               visoms valstybėms Šalims dar kartą patvirtinti įsipareigojimą vykdyti savo pareigas ir siekti NPS tikslų bei siekti visuotinio prisijungimo prie NPS;

               2)

               gerinti NPS įgyvendinimą patvirtinant konkrečias, veiksmingas, pragmatiškas ir bendru sutarimu grindžiamas priemones, kuriomis siekiama stiprinti tarptautinio masto pastangas kovoti su platinimu, nusiginkluoti bei užtikrinti atsakingą branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams plėtojimą ir daryti pažangą įgyvendinant NPS 1995 m. rezoliuciją dėl Artimųjų Rytų;

               3)

               dar kartą patvirtinti įsipareigojimą vykdyti branduolinių ginklų kontrolės ir nusiginklavimo procesus, visų pirma bendrai sumažinant pasaulines branduolinių ginklų atsargas pagal NPS VI straipsnį, atsižvelgiant į ypatingą didžiausius arsenalus turinčių valstybių atsakomybę, bei pabrėžti, kad šioje srityje reikia konkrečios pažangos, ir siekti susitarimo dėl išankstinių ir konkrečių priemonių, įskaitant greito Visuotinio branduolinių bandymų uždraudimo sutarties (CTBT) įsigaliojimo užtikrinimą ir derybų Nusiginklavimo konferencijoje dėl Branduoliniams ginklams ar kitiems branduoliniams sprogstamiesiems įtaisams skirtų skiliųjų medžiagų gamybos uždraudimo sutarties (FMCT) pradėjimą, nes tai yra būtinos priemonės siekiant įvykdyti NPS VI straipsnyje įtvirtintus įsipareigojimus ir galutinį tikslą;

               4)

               didinti branduolinio ginklo neplatinimo režimo veiksmingumą ir visapusiškumą nustatant, kad Susitarimo dėl visapusiškų saugos garantijų ir Papildomo protokolo sudarymas yra patikrinimo standartas pagal NPS III straipsnį;

               5)

               didinti NPS veiksmingumą valstybėms Šalims bendrai susitarus dėl to, kaip veiksmingai reaguoti valstybės Šalies pasitraukimo iš NPS atveju;

               6)

               siekti, kad NPS būtų laikomasi, atsižvelgiant į svarbiausias dabartines su platinimu susijusias problemas, visų pirma Korėjos Liaudies Demokratinėje Respublikoje ir Irano Islamo Respublikoje, valstybėms Šalims bendrai susitarus dėl to, kaip ryžtingai ir veiksmingai reaguoti NPS nesilaikymo atvejais;

               7)

               didinti pritarimą ir paramą taikaus branduolinės energijos naudojimo atsakingo plėtojimo geriausiomis saugos, saugumo ir neplatinimo sąlygomis koncepcijai bei daugiašaliam požiūriui į branduolinio kuro ciklą.

         3 straipsnis
   Siekdama 1 straipsnyje nustatyto tikslo ir 2 straipsnyje apibrėžtų prioritetų, Sąjunga:

               a)

               prisideda prie NPS veikimo struktūrinės ir subalansuotos peržiūros 2010 m. NPS peržiūros konferencijoje, įskaitant valstybių Šalių įsipareigojimų pagal NPS įgyvendinimo priežiūrą bei sričių, kuriose reikėtų toliau siekti pažangos ateityje, ir priemonių, kuriomis reikėtų tai daryti, nustatymą, visų pirma rengiantis 2015 m. NPS peržiūros konferencijai;

               b)

               padeda priimti bendrą sutarimą remiantis NPS nustatyta sistema, remdama 1995 m. peržiūros ir pratęsimo konferencijoje priimtus sprendimus ir rezoliuciją bei 2000 m. NPS peržiūros konferencijos baigiamąjį dokumentą, atsižvelgdama į dabartinę padėtį ir, inter alia, skatindama šiuos svarbiausius veiksmus:

                           1)

                           dėti pastangas, kad būtų išlaikytas NPS vientisumas, stiprinamas jos autoritetas ir gerinamas įgyvendinimas;

                           2)

                           pripažinti, kad NPS yra unikali ir nepakeičiama daugiašalė tarptautinės taikos, saugumo ir stabilumo palaikymo bei stiprinimo priemonė, kadangi ja nustatoma branduolinio ginklo platinimo prevencijos ir tolesnio tikrinimo sistemos, garantuojančios, kad branduolinio ginklo neturinčios valstybės branduolinę energiją naudotų tik taikiems tikslams, plėtojimo teisinė sistema, kadangi ji yra svarbiausias dokumentas, kuriuo remiantis siekiama branduolinio nusiginklavimo pagal jos VI straipsnį, ir svarbi tolesnio branduolinės energijos naudojimo taikiems tikslams plėtojimo dalis, pabrėžiant, kad NPS ir trys jos vienas kitą sustiprinantys ramsčiai atitinka bendrus visų valstybių Šalių saugumo interesus;

                           3)

                           pabrėžti, jog neabejotinai būtina užtikrinti, kad visos valstybės Šalys visapusiškai laikytųsi visų NPS nuostatų;

                           4)

                           pabrėžti, jog reikia, kad valstybių Šalių politika ir strategija atitiktų NPS nuostatas;

                           5)

                           siekti visuotinio prisijungimo prie NPS; raginti visas valstybes, kurios nėra NPS Šalys, nedelsiant tapti branduolinio ginklo neturinčiomis valstybėmis Šalimis ir iki jų prisijungimo prie NPS laikytis jos sąlygų ir įsipareigoti neplatinti branduolinio ginklo bei nusiginkluoti;

                           6)

                           palankiai vertinti pilietinės visuomenės indėlį propaguojant NPS principus ir tikslus;

                     NUSIGINKLAVIMAS

                           7)

                           dar kartą patvirtinti įsipareigojimą siekti, kad pasaulis būtų saugesnis visiems ir kad būtų sukurtos sąlygos pasauliui be branduolinių ginklų laikantis NPS tikslų; laikytis nuostatos, kad imantis tarpinių veiksmų šiam tikslui pasiekti taip pat galima gerokai padidinti visų saugumą;

                           8)

                           palankiai vertinti tai, kad nuo Šaltojo karo pabaigos buvo gerokai sumažinti branduolinių ginklų arsenalai, be kita ko, dviejų Sąjungos valstybių narių pastangomis; pabrėžti poreikį bendrai mažinti branduolinių ginklų arsenalus siekiant laipsniško, sistemingo branduolinio nusiginklavimo pagal NPS VI straipsnį, atsižvelgiant į ypatingą didžiausius arsenalus turinčių valstybių atsakomybę; todėl palankiai vertinti Jungtinių Amerikos Valstijų ir Rusijos Federacijos derybas dėl naujo START susitarimo; dar kartą pakartoti, kad reikia didesnės pažangos mažinant jų arsenalus ir jų branduolinių ginklų sistemų kovinę parengtį iki žemiausio būtino lygio;

                           9)

                           nestrateginių branduolinių ginklų srityje:

                                       i)

                                       raginti visas tokį ginklą turinčias valstybes Šalis, įtraukti juos į savo bendrus ginklų kontrolės ir nusiginklavimo procesus, siekiant patikrinamai ir negrįžtamai sumažinti jų arsenalus ir juos likviduoti;

                                       ii)

                                       pritarti, kad svarbu imtis tolesnių skaidrumą ir pasitikėjimo didinimą užtikrinančių priemonių siekiant tęsti šį branduolinio nusiginklavimo procesą;

                                       iii)

                                       skatinti Jungtines Amerikos Valstijas ir Rusijos Federaciją toliau plėtoti vienašales 1991–1992 m. jų prezidentų iniciatyvas ir įtraukti nestrateginius branduolinius ginklus į kitą jų dvišalio branduolinių ginklų arsenalų mažinimo raundą nustatant žemesnes ir strateginių, ir nestrateginių ginklų leistino arsenalo ribas;

                           10)

                           pripažinti, kad negrįžtamumo principo taikymas visoms priemonėms branduolinio nusiginklavimo ir ginklų kontrolės srityje padeda palaikyti ir stiprinti tarptautinę taiką, saugumą ir stabilumą atsižvelgiant į šias sąlygas;

                           11)

                           pripažinti, kad branduoliniam nusiginklavimui yra svarbios branduolinių ginklų sunaikinimo ir likvidavimo bei skiliųjų medžiagų likvidavimo programos, kaip nustatyta pagal G8 visuotinę partnerystę;

                           12)

                           toliau dėti pastangas siekiant užtikrinti, kad remiant tolesnę pažangą nusiginklavimo srityje branduolinį ginklą turinčiose valstybėse būtų užtikrinamas patikrinamumas, skaidrumas ir taikomos kitos pasitikėjimo didinimo priemonės; šioje srityje palankiai vertinti kai kurių branduolinį ginklą turinčių valstybių, be kita ko, dviejų Sąjungos valstybių narių, demonstruojamą didesnį skaidrumą jų turimų branduolinių ginklų srityje ir raginti kitas valstybes sekti jų pavyzdžiu;

                           13)

                           be to, dar kartą patvirtinti įsipareigojimą vykdyti sutartimi grindžiamą branduolinių ginklų kontrolę ir nusiginklavimą bei pabrėžti poreikį atnaujinti daugiašales pastangas bei suaktyvinti daugiašalių dokumentų, visų pirmą susijusių su Nusiginklavimo konferencija, taikymą;

                           14)

                           raginti valstybes nedelsiant ir besąlygiškai pasirašyti ir ratifikuoti CTBT, visų pirma devynias likusias CTBT II priede išvardytas valstybes, kurios to dar nepadarė, nes CTBT yra esminė branduolinio nusiginklavimo ir branduolinių ginklų neplatinimo režimo dalis, siekiant, kad ji kuo greičiau įsigaliotų; šioje srityje palankiai vertinti Jungtinių Valstijų neseniai pareikštus įsipareigojimus greitai ratifikuoti CTBT;

                           15)

                           kol CTBT įsigalios, raginti visas valstybes laikytis branduolinio sprogimo bandymų moratoriumo, susilaikyti nuo visų veiksmų, kurie prieštarautų CTBT nustatytiems įsipareigojimams ir jos nuostatoms bei kuo greičiau demontuoti visus branduolinių bandymų objektus taikant skaidrų ir tarptautinei bendrijai atvirą metodą; pabrėžti CTBTO Parengiamosios komisijos darbo, visų pirma tarptautinės stebėsenos sistemos srityje, svarbą ir jį palankiai vertinti;

                           16)

                           palankiai vertinti tai, kad 2009 m. bendru sutarimu buvo priimta Nusiginklavimo konferencijos darbo programa ir todėl raginti nedelsiant pradėti derybas dėl FMCT, ir greitai ją sudaryti, remiantis 1995 m. kovo 24 d. dokumentu CD/1299 bei jame išdėstytais įgaliojimais, kaip nustatyta 2009 m. gegužės 29 d. Nusiginklavimo konferencijos Sprendime dėl 2009 m. veiklos programos patvirtinimo (CD/1864);

                           17)

                           kol įsigalios FMCT, raginti visas suinteresuotas valstybes paskelbti nedelsiant pradedamą taikyti branduoliniams ginklams arba kitiems branduoliniams sprogstamiesiems įtaisams skirtų skiliųjų medžiagų gamybos moratoriumą, taip pat demontuoti branduoliniams ginklams skirtų skiliųjų medžiagų gamybos objektus arba juos pritaikyti tik su sprogstamaisiais įtaisais nesusijusiai veiklai; palankiai vertinti tų iš penkių branduolinį ginklą turinčių valstybių, visų pirma Sąjungos valstybių narių, kurios paskelbė atitinkamus moratoriumus ir demontavo tokius objektus, veiksmus;

                           18)

                           raginti visas atitinkamas valstybes imtis tinkamų praktinių priemonių siekiant sumažinti atsitiktinio branduolinio karo pavojų;

                           19)

                           siekti persvarstyti branduolinio ginklo neturinčių valstybių Šalių saugumo garantijų klausimą;

                           20)

                           raginti branduolinio ginklo neturinčias valstybes dar kartą patvirtinti esamas saugumo garantijas, kurias Jungtinių Tautų Saugumo Taryba nurodė rezoliucijoje 948 (1995), pripažinti, kad šios saugumo garantijos griežtina branduolinio ginklo neplatinimo režimą ir pasirašyti bei ratifikuoti atitinkamus protokolus, pridedamus prie sutarčių, kuriomis sukuriamos teritorijos be branduolinio ginklo, parengtus po reikiamų konsultacijų pagal 1999 m. Jungtinių Tautų Nusiginklavimo komisijos gaires, pripažįstant, kad tose teritorijose taikomos Sutartimis grindžiamos saugumo garantijos;

                           21)

                           pabrėžti poreikį plėtoti bendrus ginklų kontrolės ir nusiginklavimo procesus bei raginti toliau siekti pažangos visais nusiginklavimo aspektais siekiant stiprinti visuotinį saugumą;

                           22)

                           imtis veiksmų siekiant pradėti konsultacijas dėl sutarties, kuria būtų uždraustos trumpojo ir vidutinio nuotolio „žemė–žemė“ raketos;

                           23)

                           raginti visus prisijungti prie Hagos elgesio kodekso prieš balistinių raketų platinimą ir veiksmingą jo įgyvendinimą;

                           24)

                           pabrėžti, kad svarbus visuotinis prisijungimas prie Konvencijos dėl bakteriologinių ir toksinių ginklų, Konvencijos dėl cheminio ginklo bei konvencijų, priemonių ir iniciatyvų, kuriomis prisidedama prie įprastinės ginkluotės kontrolės, ir jų įgyvendinimas;

                           25)

                           stengtis išspręsti regioninio stabilumo ir saugumo problemas bei konfliktus, kurie dažnai tampa ginklavimosi programų priežastimi;

                     NEPLATINIMAS

                           26)

                           pripažinti, kad pastaraisiais metais iškilo didelių su branduolinio ginklo platinimu susijusių problemų, visų pirma Korėjos Liaudies Demokratinėje Respublikoje ir Irano Islamo Respublikoje, pabrėžti, kad tarptautinė bendruomenė turi būti pasirengusi spręsti šias problemas ir pabrėžti, kad reikia imtis ryžtingų reagavimo į jas veiksmų;

                           27)

                           pabrėžti, jog reikia sustiprinti Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos – galutinio arbitro – vaidmenį, kad ji galėtų, laikydamasi TATENA statuto, imtis tinkamų veiksmų, kai nevykdomi įsipareigojimai pagal NPS, įskaitant saugos garantijų taikymą;

                           28)

                           atkreipti dėmesį į pasitraukimo iš NPS galimą poveikį tarptautinei taikai ir saugumui; raginti tarptautinę bendriją tikslingai ir skubiai reaguoti į pranešimą apie pasitraukimą ir į jo pasekmes; pabrėžti, kad iš Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos reikalaujama veikti nedelsiant, visų pirma nedelsiant reaguoti į bet kurios valstybės Šalies pranešimą apie pasitraukimą iš NPS; raginti valstybes Šalis skatinti šioje srityje patvirtinti priemones, įskaitant susitarimus dėl TATENA garantijų, susijusių su visomis branduolinėmis medžiagomis, įranga, technologijomis ir objektais, kurie sukurti naudoti taikiems tikslams, laikymosi;

                           29)

                           raginti sustabdyti bendradarbiavimą branduolinėje srityje, kai TATENA negali pateikti reikiamų garantijų, kad tos valstybės branduolinė programa yra skirta tik taikiems tikslams, kol TATENA įgis galimybę pateikti tokias garantijas;

                           30)

                           raginti visas regiono valstybes daryti pažangą, inter alia, siekiant sukurti veiksmingai patikrinamą Artimųjų Rytų teritoriją be branduolinio ginklo ir kitų masinio naikinimo ginklų bei jų siuntimo į taikinį sistemų bei susilaikyti nuo priemonių, kurios kliudytų pasiekti šį tikslą, taikymo; pripažinti, kad svarbu susitarti dėl konkrečių praktinių veiksmų, kurie būtų vykdomi kaip proceso, kuriame dalyvauja visos regiono valstybės, dalis, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas 1995 m. NPS rezoliucijos dėl Artimųjų Rytų įgyvendinimui;

                           31)

                           taip pat raginti visas valstybes Šalis, ypač branduolinį ginklą turinčias valstybes Šalis, plėsti bendradarbiavimą ir dėti kuo daugiau pastangų, kad vadovaujantis 1995 m. NPS rezoliucija dėl Artimųjų Rytų regiono šalys sukurtų veiksmingai patikrinamą zoną Artimuosiuose Rytuose be branduolinio ginklo ir kitų masinio naikinimo ginklų bei jų pristatymo sistemų;

                           32)

                           atsižvelgiant į tai, kad Europos saugumas yra susijęs su Viduržemio jūros regiono saugumu, laikyti svarbiu prioritetu branduolinio ginklo neplatinimo režimo įgyvendinimą šiame regione;

                           33)

                           pripažinti teritorijų be branduolinio ginklo svarbą taikai ir saugumui, remiantis atitinkamo regiono valstybių tarpusavyje laisvai sudarytais susitarimais pagal 1999 m. Jungtinių Tautų Nusiginklavimo komisijos gaires;

                           34)

                           pabrėžti, kad reikia imtis visų veiksmų, kad būtų užkirstas kelias branduolinio terorizmo pavojui, susijusiam su tuo, kad teroristai gali turėti galimybę naudoti branduolinius ginklus arba medžiagas, kurios galėtų būti panaudotos gaminant radiologinius sprogstamuosius įtaisus, ir šiomis aplinkybėmis pabrėžti poreikį laikytis įpareigojimų pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijas 1540 (2004) bei 1887 (2009) ir raginti gerinti didelio aktyvumo radioaktyviųjų šaltinių branduolinį saugumą;

                           35)

                           raginti visas valstybes, kurios dar nėra to padariusios, pasirašyti, ratifikuoti ir įgyvendinti Tarptautinę konvenciją dėl kovos su branduolinio terorizmo veiksmais kaip svarbią su branduolinio terorizmo pavojumi susijusių klausimų sprendimo tarptautinės teisinės sistemos dalį;

                           36)

                           atsižvelgiant į didėjantį branduolinio ginklo platinimo ir terorizmo pavojų, pritarti G8 visuotinės partnerystės iniciatyvai, TATENA veiksmams bei kitiems daugiašaliams mechanizmams šioje srityje, pavyzdžiui, Saugumo iniciatyvai prieš masinio naikinimo ginklų platinimą, Pasaulinei kovos su branduoliniu terorizmu iniciatyvai ir Pasaulinei grėsmių mažinimo iniciatyvai; palankiai vertinti pasaulio aukščiausiojo lygio susitikime branduolinio saugumo klausimais nustatytus saugumo tikslus;

                           37)

                           pripažinti, kad susitarimai dėl visapusiškų saugos garantijų ir papildomi protokolai turi atgrasomąjį poveikį branduolinio ginklo platinimui ir yra dabartinis patikrinimo standartas;

                           38)

                           toliau dėti pastangas, kad TATENA saugos garantijų sistema būtų visuotinai taikoma ir patikimesnė, siekiant užtikrinti, kad būtų geriau nustatomi neplatinimo įsipareigojimų pažeidimai, visų pirma visoms susijusioms valstybėms priimant ir įgyvendinant Susitarimą dėl visapusiškų saugos garantijų bei papildomą protokolą ir prireikus patikslintą mažų kiekių protokolą, taip pat toliau didinat saugos garantijų sistemos patikimumą;

                           39)

                           dėti pastangas, kad 2010 m. NPS peržiūros konferencija ir TATENA valdytojų taryba dabartiniu patikrinimo standartu pripažintų Susitarimo dėl visapusiškų saugos garantijų ir Papildomo protokolo sudarymą bei įgyvendinimą pagal NPS III straipsnį;

                           40)

                           pabrėžti išskirtinį TATENA vaidmenį tikrinant, kaip valstybės laikosi savo branduolinio ginklo neplatinimo įsipareigojimų;

                           41)

                           taip pat pabrėžti svarbų TATENA vaidmenį valstybių prašymu padedant joms gerinti branduolinių medžiagų ir įrenginių saugumą bei raginti valstybes remti TATENA;

                           42)

                           pripažinti, kaip svarbu tinkamai ir veiksmingai kontroliuoti eksportą, laikantis Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijų 1540 (2004) ir 1887 (2009) bei remiantis NPS III straipsnio 2 dalimi;

                           43)

                           nacionaliniu lygiu įgyvendinti veiksmingą eksporto, tranzito, perkrovimo ir pakartotinio eksporto kontrolę, įskaitant atitinkamų su tuo susijusių įstatymų ir kitų teisės aktų taikymą, bei ryžtingai dėti pastangas tarptautiniu ir nacionaliniu lygiais kovojant su platinimo finansavimu bei kontroliuoti nematerialaus technologijų perdavimo galimybes;

                           44)

                           įgyvendinti veiksmingas baudžiamąsias sankcijas prieš platinimo aktus, siekiant atgrasyti nuo neteisėto eksporto, tranzito, tarpininkavimo, prekybos ir susijusio finansavimo, pagal Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 1540 (2004);

                           45)

                           raginti Zangger komitetą ir Branduolinių medžiagų tiekėjų grupę pasidalyti eksporto kontrolės patirtimi, kad visos valstybės galėtų remtis Zangger komiteto priemonėmis ir Branduolinių medžiagų tiekėjų grupės gairėmis bei jų įgyvendinimu;

                           46)

                           pabrėžti poreikį kuo greičiau pabaigti Branduolinių medžiagų tiekėjų grupės gairių tikslinimą jas sugriežtinant, visų pirma siekiant griežtesnės su sodrinimo ir perdirbimo technologijomis susijusio eksporto kontrolės, ir Branduolinių medžiagų tiekėjų grupėje siekti, kad papildomo protokolo laikymasis taptų branduoliniam tiekimui taikoma sąlyga;

                           47)

                           raginti valstybes, kurios yra Branduolinių medžiagų fizinės saugos konvencijos Šalys, kuo greičiau ratifikuoti Konvencijos pakeitimą, kad jis greičiau įsigaliotų;

                           48)

                           skatinti plėtoti technologijas, kurios būtų apsaugotos nuo platinimo ir kuriomis užtikrinamos saugos garantijos;

                     TAIKUS BRANDUOLINĖS ENERGIJOS NAUDOJIMAS

                           49)

                           pripažinti valstybių Šalių teisę branduolinę energiją naudoti taikiems tikslams, remiantis NPS IV straipsniu ir deramai atsižvelgiant į jos I, II ir III straipsnius, inter alia, elektros energijos gamybos, pramonės, sveikatos apsaugos ir žemės ūkio srityse;

                           50)

                           laikytis įsipareigojimo užtikinti, kad branduolinės energijos naudojimas taikias tikslais būtų plėtojamas atsakingai geriausiomis saugos, saugumo ir neplatinimo sąlygomis;

                           51)

                           šioje srityje skatinti valstybes Šalis dar kartą patvirtinti pritarimą principams ir standartams, kurie taikomi atsakingai plėtojant branduolinės energijos naudojimą taikias tikslais, ir jų laikytis;

                           52)

                           pabrėžti nuolatinio tarptautinio bendradarbiavimo svarbą stiprinant branduolinę saugą, atliekų tvarkymo saugumą, radiacinę saugą ir su branduolinės energijos naudojimu susijusią civilinę atsakomybę bei raginti prie atitinkamų konvencijų neprisijungusias valstybes kuo greičiau tai padaryti ir visiškai įgyvendinti su jomis susijusius įsipareigojimus;

                           53)

                           remti nacionalines, dvišales ir tarptautines pastangas apmokyti būtiną personalą, kurio reikia užtikrinant, kad branduolinės energijos naudojimas taikias tikslais būtų plėtojamas atsakingai geriausiomis saugos, saugumo ir neplatinimo sąlygomis;

                           54)

                           tvirtai laikytis nuostatos, kad branduolinio kuro ciklui tikslinga taikyti daugiašalį požiūrį, kurį taikant užtikrinimo mechanizmai, taikomi atskirai ar kartu su kitais papildomais mechanizmais, neturėtų iškraipyti esamos tinkamai veikiančios rinkos ir jais turėtų būti sprendžiami klausimai, susiję su teise naudoti branduolinę energiją taikiais tikslais, užtikrinant branduolinio kuro tiekimo šalims, kurios plėtoja branduolinę programą, saugumą geriausiomis saugos, saugumo ir neplatinimo sąlygomis;

                           55)

                           pripažinti, kad keliomis iniciatyvomis, įskaitant TATENA kontroliuojamo mažai sodrinto urano banko steigimą, suinteresuotoms šalims gali būti užtikrinti rezerviniai mechanizmai ir sudarytos palankesnės sąlygos ilgalaikiams daugiašaliams sprendimams surasti;

                           56)

                           skatinti tolesnį dialogą ir konsultacijas bei dalyvauti jose siekiant patikslinti likusius neišspręstus klausimus ir labiau remti daugiašalio požiūrio į branduolinio kuro ciklą koncepciją.

         4 straipsnis
   Sąjungos veiksmai, įgyvendinant 1, 2 ir 3 straipsnius, apima:

               a)

               demaršus, skirtus valstybėms Šalims ir prireikus valstybėms, kurios nėra NPS Šalys, siekiant jas paraginti remti šio sprendimo 1, 2 ir 3 straipsniuose išdėstytus tikslus;

               b)

               siekį, kad valstybės narės susitartų dėl pasiūlymų dėl esminių klausimų projektų, kurie Sąjungos vardu būtų pateikti svarstyti valstybėms Šalims ir galėtų būti pagrindu 2010 m. NPS peržiūros konferencijos sprendimams;

               c)

               visuotinio svarstymo ir trijų 2010 m. NPS peržiūros konferencijos pagrindinių komitetų bei jų pagalbinių organų debatų metu skelbiamus Sąjungos pareiškimus.

         5 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   6 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 29 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         E. ESPINOSA

      (1)  OL L 165, 2006 6 17, p. 30.

      (2)  OL L 127, 2008 5 15, p. 78.

      (3)  OL L 107, 2008 4 17, p. 62.

      (4)  OL L 189, 2008 7 17, p. 28.

      (5)  OL L 106, 2005 4 27, p. 32.

      (6)  NPT/CONF.2010/PC.III/WP.26.


title: 2006/358/EB,Euratomas: 2006 m. gegužės 15 d.  Tarybos sprendimas, dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Lietuvai atstovaujančio nario skyrimo

text:
20.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 134/32

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. gegužės 15 d.
   dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Lietuvai atstovaujančio nario skyrimo
   (2006/358/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 259 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 167 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2002 m. rugsėjo 17 d. Tarybos sprendimą 2002/758/EB, Euratomas dėl Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto narių skyrimo laikotarpiui nuo 2002 m. rugsėjo 21 d. iki 2006 m. rugsėjo 20 d. (1),
   atsižvelgdama į Lietuvos Vyriausybės pasiūlytą kandidatūrą,
   gavusi Komisijos nuomonę,
   kadangi atsistatydinus Rolandui DOMEIKAI, tapo laisva pirmiau minėto komiteto Lietuvai atstovaujančio nario vieta,
   NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Jovita MOTIEJŪNIENĖ skiriama Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nare vietoj Rolando DOMEIKOS likusiam pastarojo asmens kadencijos laikui iki 2006 m. rugsėjo 20 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. gegužės 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         U. PLASSNIK

      (1)  OL L 253, 2002 9 21, p. 9.