title: 2016 m. balandžio 21 d. Komisijos sprendimas dėl pranešimo trečiajai šaliai, kad ji gali būti pripažinta trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba

text:
23.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 144/14

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2016 m. balandžio 21 d.
   dėl pranešimo trečiajai šaliai, kad ji gali būti pripažinta trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba
   (2016/C 144/07)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1005/2008, nustatantį Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, iš dalies keičiantį reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1936/2001 ir (EB) Nr. 601/2004 bei panaikinantį reglamentus (EB) Nr. 1093/94 ir (EB) Nr. 1447/1999 (1), ypač į jo 32 straipsnį,
   kadangi:
   1.   ĮVADAS

               (1)

               Reglamentu (EB) Nr. 1005/2008 (toliau – NNN žvejybos reglamentas) nustatoma Sąjungos sistema, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai (toliau – NNN) žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti.

               (2)

               NNN žvejybos reglamento VI skyriuje nustatyta tvarka, kurios laikantis nustatomos nebendradarbiaujančios trečiosios šalys, imamasi veiksmų tokių šalių atžvilgiu, sudaromas jų sąrašas, išbraukiama iš to sąrašo, tas sąrašas viešinamas ir imamasi bet kokių neatidėliotinų priemonių.

               (3)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 32 straipsnį Komisija turi pranešti trečiosioms šalims apie tai, kad jos gali būti pripažintos nebendradarbiaujančiomis šalimis. Toks pranešimas yra preliminarus. Jis turi būti grindžiamas NNN žvejybos reglamento 31 straipsnyje nustatytais kriterijais. Komisija trečiųjų šalių, kurioms pateiktas pranešimas, atžvilgiu taip pat turi imtis visų to reglamento 32 straipsnyje nustatytų veiksmų. Visų pirma, Komisija pranešime turi pateikti informaciją apie tokį pripažinimą pagrindžiančius esminius faktus ir motyvus, suteikti galimybę toms šalims atsakyti ir pateikti tokio pripažinimo motyvus paneigiančių įrodymų arba, kai tinka, pateikti veiksmų planą ir priemones, kurių imtasi padėčiai ištaisyti. Komisija turi suteikti trečiosioms šalims, kurioms pateiktas pranešimas, pakankamai laiko atsakyti į pranešimą ir nustatyti pagrįstą laikotarpį padėčiai ištaisyti.

               (4)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnį Komisija turi nustatyti trečiąsias šalis, kurias ji laiko nebendradarbiaujančiomis kovojant su NNN žvejyba. Trečioji šalis turi būti pripažinta nebendradarbiaujančia, jeigu ji nevykdo pagal tarptautinę teisę jai tenkančių vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybės pareigų imtis veiksmų siekiant užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti.

               (5)

               Trečiųjų šalių pripažinimas nebendradarbiaujančiomis turi būti grindžiamas visos NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 2 dalyje nurodytos informacijos apžvalga.

               (6)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 33 straipsnį Taryba turi sudaryti nebendradarbiaujančių trečiųjų šalių sąrašą. Toms šalims taikomos, inter alia, NNN žvejybos reglamento 38 straipsnyje nustatytos priemonės.

               (7)

               Remiantis NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 1 dalimi, kad būtų pripažinti trečiųjų šalių-vėliavos valstybių patvirtinti sužvejotų žuvų kiekio sertifikatai, atitinkamos trečiosios šalys turi pranešti Komisijai apie priemones dėl įstatymų ir kitų teisės aktų ir išsaugojimo bei valdymo priemonių, kurių turi laikytis jų žvejybos laivai, įgyvendinimo, kontrolės ir vykdymo užtikrinimo.

               (8)

               Remdamasi NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 4 dalimi, Komisija turi vykdyti administracinį bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis srityse, susijusiose su to reglamento įgyvendinimu.

         2.   TRINIDADO IR TOBAGO RESPUBLIKAI TAIKOMA TVARKA

               (9)

               Trinidado ir Tobago Respublika (toliau – Trinidadas ir Tobagas) Komisijai nėra pateikusi NNN žvejybos reglamento 20 straipsnyje nurodyto vėliavos valstybės pranešimo.

               (10)

               2014–2016 m. Komisija ir Trinidado ir Tobago valdžios institucijos vykdė administracinį bendradarbiavimą. Šis bendradarbiavimas buvo susijęs su įstatymų ir kitų teisės aktų ir išsaugojimo bei valdymo priemonių įgyvendinimu, kontrole ir vykdymo užtikrinimu Trinidade ir Tobage. Bendradarbiaujant buvo teikiamos pastabos žodžiu ir raštu, taip pat rengiami vizitai vietoje. Komisija rinko ir tikrino visą, jos nuomone, reikalingą informaciją apie Trinidado ir Tobago taikomas priemones dėl įstatymų ir kitų teisės aktų ir išsaugojimo bei valdymo priemonių, kurių turi laikytis jo žvejybos laivai, įgyvendinimo, kontrolės ir vykdymo užtikrinimo, taip pat apie priemones, kurių Trinidadas ir Tobagas ėmėsi, kad įvykdytų kovos su NNN žvejyba įsipareigojimus.

               (11)

               Trinidadas ir Tobagas yra 1982 m. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (UNCLOS), 1995 m. Jungtinių Tautų susitarimo dėl 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos nuostatų, susijusių su vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių apsauga ir valdymu, įgyvendinimo (UNFSA) susitariančioji šalis ir Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (ICCAT) narys.

               (12)

               Komisija, siekdama įvertinti, ar Trinidadas ir Tobagas vykdo jam, kaip vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybei, tenkančius tarptautinius įsipareigojimus, nustatytus 11 konstatuojamojoje dalyje nurodytuose tarptautiniuose susitarimuose, taip pat atitinkamų regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (RŽVO) nustatytas pareigas, rinko, kaupė ir vertino visą reikalingą informaciją.

         3.   GALIMYBĖ, KAD TRINIDADO IR TOBAGO RESPUBLIKA BUS PRIPAŽINTA NEBENDRADARBIAUJANČIA TREČIĄJA ŠALIMI

               (13)

               Remdamasi NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 dalimi Komisija vertino, kaip Trinidadas ir Tobagas vykdo jam tenkančias vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybės pareigas. Atlikdama tą vertinimą, Komisija atsižvelgė į NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 4–7 dalyse išvardytus kriterijus ir į taikytinas tarptautinės teisės normas.

         3.1.   Pasikartojanti NNN žvejyba ir NNN žvejybos produktų prekybos srautai (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 4 dalis)

               (14)

               Dėl toliau ir 3.2 skirsnyje nurodytų priežasčių panašu, kad Trinidado ir Tobago žuvininkystės valdymo srities teisinėje bazėje, kurią sudaro pirmiausia 1916 m. Žuvininkystės įstatymas (2) ir 1986 m. Salynų vandenų ir išskirtinės ekonominės zonos įstatymas (3), nėra nustatyta veiksmingų Trinidado ir Tobago vandenyse bei uostuose su jo vėliava plaukiojančių laivų ir trečiųjų šalių laivų kontrolės priemonių.

               (15)

               Remiantis per vizitą vietoje Komisijos surinkta informacija ir viešai prieinama informacija, esama aiškių požymių, jog Trinidadas ir Tobagas negali pateikti informacijos apie jo žvejybos laivais atvirojoje jūroje sužvejotų toli migruojančių žuvų rūšių charakteristikas arba jo uostuose iškrautus ar perkrautus žvejybos produktus ir duomenų apie šių produktų prekybos srautus.

               (16)

               Dėl akivaizdaus atsekamumo trūkumo ir Trinidado ir Tobago valdžios institucijoms prieinamos informacijos apie jo uostuose su jo ar trečiųjų šalių vėliava plaukiojančių laivų iškrautas ar perkrautas žuvis stokos nėra tikėtina, jog Trinidadas ir Tobagas gali užtikrinti, kad žvejybos produktai, kuriais prekiaujama šioje šalyje, nebūtų gauti iš NNN žvejybos.

               (17)

               Šiuo atžvilgiu galima manyti, kad Trinidadas ir Tobagas nevykdo UNFSA 23 straipsnyje įtvirtintos uosto valstybės pareigos imtis tarptautinių išsaugojimo bei valdymo priemonių skatinimo veiksmų, be kita ko, atlikti dokumentų, žvejybos įrankių ar laimikio tikrinimą uoste ir uždrausti iškrauti ar perkrauti laimikį tais atvejais, kai yra nustatyta, jog jis sužvejotas tų tarptautinių išsaugojimo bei valdymo priemonių veiksmingumą mažinančiu būdu. Trinidadas ir Tobagas taip pat neatsižvelgė į FAO Tarptautinio veiksmų plano, kuriuo siekiama atgrasyti nuo neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos žvejybos ir ją panaikinti (IPOA IUU), 24 punktą, kuriame vėliavos valstybėms rekomenduojama užtikrinti visapusišką ir veiksmingą žvejybos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą nuo iškrovimo vietos iki galutinės paskirties vietos, ir į IPOA IUU 71 punktą, kuriame valstybėms rekomenduojama didinti savo rinkų skaidrumą, kad būtų užtikrintas žuvų ar žuvų produktų atsekamumas. Be to, panašu, kad jis nesilaiko FAO atsakingos žuvininkystės kodekso (toliau – Atsakingos žuvininkystės kodeksas) 11 straipsnio, kuriame nustatyta pirminio žuvų apdorojimo ir atsakingos tarptautinės prekybos geroji praktika.

               (18)

               Atsižvelgiant į šiame skirsnyje išdėstytą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis bei Trinidado ir Tobago pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 dalį ir 31 straipsnio 4 dalies a ir b punktus galima konstatuoti, jog esama aiškių požymių, kad Trinidadas ir Tobagas nevykdo pagal tarptautinę teisę jam tenkančių vėliavos ir rinkos valstybės pareigų užkirsti kelią žvejybos produktams, gautiems vykdant NNN žvejybą, patekti į savo rinką.

         3.2.   Nebendradarbiavimas ir vykdymo neužtikrinimas (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 5 dalis)

               (19)

               Nors apskritai Trinidado ir Tobago valdžios institucijos bendradarbiavo atsakydamos į prašymus pateikti informacijos ir palaikydamos grįžtamąjį ryšį, atsakymų patikimumui ir teisingumui neigiamos įtakos turėjo šalies tarptautinių įsipareigojimų neatitinkanti pasenusi teisinė bazė ir jos žuvininkystės valdymo sistemos skaidrumo stoka (kaip nurodyta 3.1 skirsnyje ir apibūdinta 20–23 konstatuojamosiose dalyse). Trinidado ir Tobago valdžios institucijos pateikė naujo Žuvininkystės valdymo įstatymo projektą, tačiau jis dar negali būti laikomas suderinamu su šalies tarptautiniais įsipareigojimais.

               (20)

               Trinidadas ir Tobagas yra viena pagrindinių rytų Karibų jūros regiono uosto valstybių. Su trečiųjų šalių vėliava plaukiojantys laivai vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių laimikį ir sužvejotas toli migruojančias žuvis iškrauna ir perkrauna Trinidado ir Tobago uostuose. Nepaisant to, panašu, kad su tomis trečiosiomis šalimis nei oficialaus, nei neoficialaus bendradarbiavimo nėra. Be to, Trinidado ir Tobago valdžios institucijos negalėjo pateikti informacijos apie tai, kurių trečiųjų šalių laivai jos uostuose vykdo šią veiklą.

               (21)

               Pasenusioje žuvininkystės srities teisinėje bazėje nėra nustatyta pagrindinių žvejybos išteklių išsaugojimo ir valdymo principų ir priemonių, kaip reikalaujama pagal taikytinas tarptautinės teisės normas. Be to, Trinidado ir Tobago teisės aktuose nereguliuojama NNN žvejybos veikla. Šiuo atžvilgiu galiojančiuose teisės aktuose nepateikta rimtų pažeidimų apibrėžties ir išsamaus jų sąrašo, be to, nenumatyta už juos taikomų proporcingai griežtų sankcijų. Baudų dydis nesusietas su neteisėtai sužvejotų žuvų verte, todėl nėra nuolat užtikrinama, kad pažeidėjai netektų iš neteisėtos veiklos gautos naudos. Taigi dabartinė sankcijų sistema nėra pakankamai išsami ir griežta, kad atliktų atgrasomąją funkciją.

               (22)

               Žemės ūkio, žemės ir žuvininkystės ministerijos Žuvininkystės skyriuje nėra Žuvininkystės stebėsenos, priežiūros ir vykdymo užtikrinimo padalinio. Panašu, kad su Trinidado ir Tobago vėliava plaukiojančių laivų bet kur vykdoma žvejybos veikla ir su trečiųjų šalių vėliava plaukiojančių laivų Trinidado ir Tobago vandenyse bei uostuose vykdoma žvejybos veikla nekontroliuojama. Laivų stebėjimo sistema (LSS) įrengta ne visuose su Trinidado ir Tobago vėliava plaukiojančiuose pramoninės ir pusiau pramoninės žvejybos laivuose (iki 24 m ilgio), o žvejybos žurnalai nėra privalomi. Stebėtojų programa nevykdoma. Be to, nėra veikiančio Žuvininkystės stebėsenos centro.

               (23)

               Dėl akivaizdžios tinkamos teisinės bazės ir kontrolės priemonių stokos bet koks veiksmingas vykdymo užtikrinimas būtų labai mažai tikėtinas. Panašu, kad vienintelė Trinidado ir Tobago valdžios institucijų gaunama informacija yra veiklos vykdytojų užpildytos ir pateiktos žvejybos reiso ataskaitos. Esant tokiai padėčiai negalima tinkamai išanalizuoti NNN žvejybos veiklos apraiškų istorijos, pobūdžio, aplinkybių, masto ir sunkumo.

               (24)

               Dėl 20 konstatuojamojoje dalyje apibūdintų trūkumų Trinidadas ir Tobagas negali laikytis UNCLOS 63, 64 ir 117–119 straipsnių, kuriuose nustatyta visų šalių pareiga bendradarbiauti išsaugant ir valdant gyvuosius jūrų išteklius, įskaitant vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklius ir toli migruojančių žuvų išteklius. UNFSA 7, 8 ir 20 straipsniuose valstybių pareiga bendradarbiauti išplėtojama atitinkamai suderinamų išsaugojimo bei valdymo priemonių nustatymo ir šių priemonių laikymosi ir vykdymo užtikrinimo srityse. Tai plačiau nustatyta IPOA IUU 28 ir 51 punktuose, kur išsamiai išdėstyta tiesioginio valstybių bendradarbiavimo praktika, įskaitant keitimąsi pakrantės valstybių turima informacija ar duomenimis.

               (25)

               Panašu, kad Trinidado ir Tobago teisinė bazė, įskaitant vykdymo užtikrinimo priemones, neatitinka pagrindinių UNCLOS 61, 62 ir 117–119 straipsnių ir UNFSA 5–23 straipsnių reikalavimų. Iš 21–23 konstatuojamosiose dalyse išdėstytų faktų matyti, kad Trinidadas ir Tobagas nevykdo UNCLOS 94 straipsnio, kuriame nustatyta, kad vėliavos valstybė pagal savo vidaus teisės normas įgyvendina jurisdikciją kiekvienam su jos vėliava plaukiojančiam laivui, taip pat laivo kapitonui, pareigūnams ir įgulos nariams, reikalavimų. Apibūdintas Trinidado ir Tobago neveikimas savo laivų atžvilgiu taip pat prieštarauja UNFSA 18 straipsnio 3 daliai, kurioje nustatytos priemonės, kurias valstybė turi taikyti su jos vėliava plaukiojantiems laivams. Be to, Trinidadas ir Tobagas nevykdo UNFSA 19 straipsnyje nustatytų vėliavos valstybės pareigų užtikrinti atitiktį reikalavimams ir jų vykdymą, nes panašu, kad jis neįrodė, jog jo veiksmai ir priemonės neprieštarauja išsamioms tame straipsnyje nustatytoms taisyklėms. Visų pirma, neatrodo, kad sankcijų sistema atitinka UNFSA 19 straipsnio 2 dalį, kurioje nustatyta, kad už pažeidimus taikomos sankcijos turi būti pakankamai griežtos, kad būtų veiksmingai užtikrintas reikalavimų laikymasis, atgrasyta nuo pažeidimų visuose vandenyse ir pažeidėjai netektų iš neteisėtos veiklos gautos naudos. Taip pat panašu, kad Trinidadas ir Tobagas neatsižvelgė į IPOA IUU 24 punktą, kuriame vėliavos valstybėms rekomenduojama užtikrinti visapusišką ir veiksmingą žvejybos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą nuo iškrovimo vietos iki galutinės paskirties vietos, be kita ko, įgyvendinant LSS pagal atitinkamus nacionalinius, regioninius ir tarptautinius standartus.

               (26)

               Atsižvelgiant į šiame skirsnyje išdėstytą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis bei šalies pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 ir 5 dalis galima konstatuoti, jog esama aiškių požymių, kad Trinidadas ir Tobagas neįvykdė pagal tarptautinę teisę jam tenkančių vėliavos valstybės pareigų, susijusių su bendradarbiavimo ir vykdymo užtikrinimo pastangomis.

         3.3.   Tarptautinių taisyklių nesilaikymas (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 6 dalis)

               (27)

               Komisija įvertino visą svarbia laikytiną informaciją, susijusią su Trinidado ir Tobago, kaip UNCLOS, UNFSA ir ICCAT susitariančiosios šalies, statusu.

               (28)

               Nuo 2011 m. ICCAT oficialiai praneša Trinidado ir Tobago valdžios institucijoms (4), kad ši šalis nevisapusiškai ir neveiksmingai vykdė kai kuriose ICCAT rekomendacijose (visų pirma Rekomendacijoje 05-09 dėl statistinių duomenų ataskaitų teikimo įpareigojimų vykdymo, rekomendacijose 06-09 ir 12-04 dėl atlantinių marlinų ir atlantinių baltųjų marlinų populiacijų atkūrimo plano tolesnio stiprinimo ir Rekomendacijoje 13-02 dėl Šiaurės Atlanto durklažuvių išsaugojimo) jai nustatytus įpareigojimus. Be to, ICCAT nurodė šiuos Trinidado ir Tobago veiklos trūkumus: 1) nepateikti I užduoties duomenys apie laivyno charakteristikas; 2) nepateikti II užduoties duomenys apie sužvejotų žuvų dydį; 3) nepateiktos atitikties lentelės; 4) nepateiktas durklažuvių žvejybos plėtojimo ar valdymo planas; 5) nepateiktas atsakymas į 2014 m. ICCAT raštą, kuriame buvo išreikštas susirūpinimas; 6) didžiaakius tunus ir (arba) gelsvauodegius tunus žvejojančių laivų sąrašas pateiktas praleidus terminą; 7) metinė ataskaita Nuolatiniam mokslinių tyrimų ir statistikos komitetui (SCRS) pateikta per vėlai; 8) nuolatinis didėjantis buriažuvinių kvotos pereikvojimas. Dėl nuolatinio akivaizdaus atlantinių baltųjų marlinų ir atlantinių marlinų kvotos pereikvojimo, trūkstamų nacionalinių šių žuvų išteklių valdymo priemonių, žvejybos žurnalų įrašų ir prekybos stebėsenos reikalavimų nesilaikymo 2015 m. ICCAT išsiuntė šaliai raštą dėl jos pripažinimo nevykdančia įpareigojimų (5).

               (29)

               Kaip pabrėžė ICCAT Atitikties komitetas, šios problemos, susijusios su ataskaitų nepateikimu, pavėluotu pateikimu, neišsamių ataskaitų teikimu ir prastos kokybės duomenimis, ir toliau kliudo Nuolatinio mokslinių tyrimų ir statistikos komiteto darbui vertinant išteklius ir formuluojant rekomendacijas dėl jų valdymo. Dėl pavėluotai pateiktų ar neišsamių ataskaitų sekretoriatui kyla sunkumų rengiant dokumentus Komisijai ir jos ekspertų grupėms bei komitetams ir dėl to mažėja Atitikties komiteto darbo veiksmingumas.

               (30)

               Trinidadas ir Tobagas nėra Antarkties jūrų gyvųjų išteklių apsaugos komisijos (CCAMLR) nei susitariančioji šalis, nei susitariančiąja šalimi nesanti bendradarbiaujančioji šalis. Vis dėlto 2012–2013 m. CCAMLR šią šalį pripažino susitariančiąja šalimi nesančia šalimi, kuri galimai dalyvauja žvejojant, iškraunant ir (arba) perkraunant Dissostichus spp. genties žuvis, bet nebendradarbiauja įgyvendinant 2000 m. įdiegtą sužvejotų žuvų kiekio dokumentavimo sistemą (CDS) (6), skirtą šios rūšies žuvų stebėsenai vykdyti visuose prekybos proceso etapuose nuo pat jos iškrovimo. 2014 ir 2015 m. šis pripažinimas nebuvo panaikintas (7).

               (31)

               Dėl 28–30 konstatuojamosiose dalyje išdėstytų faktų Trinidadas ir Tobagas negali laikytis UNCLOS 117–119 straipsniuose nustatytų vėliavos valstybės pareigos bendradarbiauti ir išteklių išsaugojimo pareigos. Be to, panašu, kad Trinidadas ir Tobagas nevykdo UNFSA 18 straipsnio, kuriame reikalaujama, kad valstybės, kurių laivai žvejoja atvirojoje jūroje, imtųsi kontrolės priemonių, kuriomis būtų užtikrinama, kad tie laivai laikysis RŽVO taisyklių.

               (32)

               Galiausiai, priešingai nei nurodyta IPOA IUU 25, 26 ir 27 punktuose pateiktose rekomendacijose, Trinidadas ir Tobagas nėra parengęs nacionalinio kovos su NNN žvejyba veiksmų plano.

               (33)

               Atsižvelgiant į šiame sprendimo skirsnyje išdėstytą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis bei visais šalies pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 ir 6 dalis galima konstatuoti, jog esama aiškių požymių, kad Trinidadas ir Tobagas neįvykdė pagal tarptautinę teisę jam tenkančių pareigų, susijusių su tarptautinėmis taisyklėmis, kitais teisės aktais ir išsaugojimo bei valdymo priemonėmis.

         3.4.   Konkretūs besivystančių šalių apribojimai

               (34)

               Pagal Jungtinių Tautų žmogaus socialinės raidos indeksą (UNHDI) (8) 2015 m. Trinidadas ir Tobagas buvo laikomas šalimi, kurioje žmogaus socialinės raidos indeksas aukštas (64-a vieta iš 188 šalių).

               (35)

               Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą Trinidado ir Tobago užimamą vietą pagal UNHDI ir į 2015 m. surengto vizito rezultatus, nėra įrodymų, patvirtinančių, kad Trinidadas ir Tobagas jam pagal tarptautinę teisę tenkančių pareigų nevykdė dėl nepakankamo išsivystymo lygio. Taip pat nėra akivaizdžių įrodymų, kuriais remiantis būtų galima žvejybos veiklos stebėsenos, kontrolės ir priežiūros trūkumus sieti su nepakankamais gebėjimais ir infrastruktūra. Trinidadas ir Tobagas nė karto nepateikė argumentų, kad išsivystymo lygio nulemti apribojimai daro poveikį jo gebėjimui užtikrinti veiksmingą SKP sistemą.

               (36)

               Atsižvelgiant į šiame skirsnyje išdėstytą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis bei šalies pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 7 dalį galima konstatuoti, jog Trinidado ir Tobago išsivystymo būklei ir apskritai jo su žuvininkystės valdymu susijusiai veiklai šalies išsivystymo lygis nekenkia.

         4.   IŠVADA DĖL GALIMO PRIPAŽINIMO NEBENDRADARBIAUJANČIA TREČIĄJA ŠALIMI

               (37)

               Atsižvelgiant į pirmiau padarytas išvadas, kad Trinidadas ir Tobagas nevykdo pagal tarptautinę teisę jam tenkančių vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybės pareigų ir nesiima veiksmų, kuriais siekiama užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, vadovaujantis NNN žvejybos reglamento 32 straipsniu tai šaliai turėtų būti pranešta apie tai, kad Komisija ją gali pripažinti trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su NNN žvejyba.

               (38)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 32 straipsnio 1 dalį Komisija turėtų informuoti Trinidadą ir Tobagą apie tai, kad jis gali būti pripažintas nebendradarbiaujančia trečiąja šalimi. Komisija Trinidado ir Tobago atžvilgiu taip pat turėtų imtis visų NNN žvejybos reglamento 32 straipsnyje nustatytų veiksmų. Gero administravimo tikslais turėtų būti nustatytas laikotarpis, per kurį minėtoji šalis galėtų raštu atsakyti į tokį pranešimą ir ištaisyti padėtį.

               (39)

               Be to, pagal šį sprendimą Trinidadui ir Tobagui teikiamas pranešimas apie tai, kad jis gali būti pripažintas šalimi, kurią Komisija laiko nebendradarbiaujančia, nekliudo Komisijai ar Tarybai imtis bet kokių tolesnių veiksmų ir savaime nereiškia įsipareigojimo imtis tokių veiksmų siekiant nustatyti ir sudaryti nebendradarbiaujančių šalių sąrašą,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Trinidado ir Tobago Respublikai pranešama, kad Komisija ją gali pripažinti trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba.

      Priimta Briuselyje 2016 m. balandžio 21 d.

            Komisijos vardu

         Karmenu VELLA

            Komisijos narys

      (1)  OL L 286, 2008 10 29, p. 1.

      (2)  http://rgd.legalaffairs.gov.tt/laws2/alphabetical_list/lawspdfs/67.51.pdf.

      (3)  http://rgd.legalaffairs.gov.tt/laws2/alphabetical_list/lawspdfs/51.06.pdf.

      (4)  2011 m. sausio 18 d. ICCAT raštas, ICCAT aplinkraštis Nr. 151; 2012 m. vasario 21 d. ICCAT raštas, ICCAT aplinkraštis Nr. 641; 2013 m. vasario 11 d. ICCAT raštas, ICCAT aplinkraštis Nr. 613; 2014 m. vasario 13 d. ICCAT raštas, ICCAT aplinkraštis Nr. 723.

      (5)  Dok. COC-308_Appendix 2/2015.

      (6)  2013 m. rugsėjo 24 d., dok. CCAMLR-XXXII/BG/08.

      (7)  2015 m. rugsėjo 23 d., dok. CCAMLR-XXXII/BG/41.

      (8)  Informacijos šaltinis – http://hdr.undp.org/en/statistics.