title: 2009 m. spalio 23 d. Tarybos sprendimas 2009/916/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos susitarimo dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų statuso Seišelių Respublikoje vykdant ES karinę operaciją Atalanta pasirašymo ir sudarymo

text:
10.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 323/12

         TARYBOS SPRENDIMAS 2009/916/BUSP
   2009 m. spalio 23 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos susitarimo dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų statuso Seišelių Respublikoje vykdant ES karinę operaciją „Atalanta“ pasirašymo ir sudarymo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 24 straipsnį,
   atsižvelgdama į pirmininkaujančios valstybės narės rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               2008 m. gegužės 15 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba (JTST) priėmė Rezoliuciją 1814 (2008), kurioje valstybės ir regioninės organizacijos raginamos imtis veiksmų, kad apsaugotų laivus, kurie gabena ir pristato Somaliui humanitarinę pagalbą ir kurie dalyvauja Jungtinių Tautų leidžiamoje veikloje.

               (2)

               2008 m. birželio 2 d. JTST priėmė Rezoliuciją 1816 (2008), kuria valstybėms, bendradarbiaujančioms su Somalio Laikinąja Federaline Vyriausybe, suteikiamas leidimas šešis mėnesius nuo tos rezoliucijos priėmimo dienos įplaukti į Somalio teritorinius vandenis ir pagal atitinkamą tarptautinę teisę naudotis visomis būtinomis priemonėmis piratavimo veiksmams ir ginkluotiems plėšimams jūroje sustabdyti. 2008 m. gruodžio 2 d. priimta JTST Rezoliucija 1846 (2008) tų nuostatų galiojimo laikas pratęstas dar 12 mėnesių laikotarpiui.

               (3)

               2008 m. lapkričio 10 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (1) (operacija „Atalanta“).

               (4)

               Bendrųjų veiksmų 2008/851/BUSP 11 straipsnyje numatyta, kad dėl ES vadovaujamų pajėgų ir jų personalo narių, kurie dislokuoti trečiųjų valstybių sausumos teritorijoje arba veikia trečiųjų valstybių teritoriniuose ar vidaus vandenyse, statuso bus susitariama Sutarties 24 straipsnyje nustatyta tvarka.

               (5)

               2007 m. rugsėjo 18 d. gavusi Tarybos įgaliojimą pagal Sutarties 24 straipsnį, pirmininkaujanti valstybė narė, padedama Generalinio sekretoriaus-vyriausiojo įgaliotinio, vedė derybas dėl Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos susitarimo dėl ES vadovaujamų pajėgų statuso Seišelių Respublikoje.

               (6)

               Šis Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos susitarimas dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų statuso Seišelių Respublikoje vykdant ES karinę operaciją „Atalanta“.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos Pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti šį Europos Sąjungą įpareigojantį Susitarimą.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Liuksemburge 2009 m. spalio 23 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. BILLSTRÖM

      (1)  OL L 301, 2008 11 12, p. 33.
    ---documentbreak---

               10.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 323/14

         VERTIMAS
   Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos
   SUSITARIMAS
   dėl Europos Sąjungos vadovaujamų pajėgų statuso Seišelių Respublikoje vykdant ES karinę operaciją „Atalanta“
   EUROPOS SĄJUNGA (ES)
   ir
   SEIŠELIŲ RESPUBLIKA, toliau – priimančioji valstybė,
   toliau kartu – Šalys,
   ATSIŽVELGDAMOS Į:
   Jungtinių Tautų (JT) Saugumo Tarybos rezoliucijas (JTST rezoliucijos) 1814 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008) ir 1851 (2008),
   2009 m. balandžio 2 d. ir 2009 m. rugpjūčio 21 d. Seišelių Respublikos laiškus, kuriuose prašoma, kad jos teritorijoje būtų ES karinės jūrų pajėgos,
   2008 m. lapkričio 10 d. Europos Sąjungos Tarybos bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo,
   tai, kad šis Susitarimas neturės poveikio Šalių teisėms ir įsipareigojimams pagal tarptautinius susitarimus ir kitus tarptautinių teismų ir tribunolų steigimo dokumentus, įskaitant Tarptautinio baudžiamojo teismo statutą,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Taikymo sritis ir sąvokų apibrėžtys
   1.   Šis Susitarimas taikomas Europos Sąjungos vadovaujamoms pajėgoms ir jų personalui.
   2.   Šis Susitarimas taikomas tik priimančiosios valstybės teritorijoje, įskaitant jos vandenis ir oro erdvę.
   3.   Šiame Susitarime:
   a)   „Europos Sąjungos vadovaujamos pajėgos (EUNAVFOR)“– ES kariniai štabai ir nacionaliniai kontingentai, prisidedantys prie ES operacijos „Atalanta“, jų laivai, jų orlaiviai, jų įranga ir jų transporto priemonės;
   b)   „operacija“– karinės misijos parengimas, įsteigimas, vykdymas ir rėmimas laikantis įgaliojimų, suteiktų pagal JTST Rezoliucijas 1814 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008), 1851 (2008), taip pat visas atitinkamas vėlesnes JT Saugumo Tarybos rezoliucijas, JT jūrų teisės konvenciją bei 2009 m. balandžio 2 d. ir 2009 m. rugpjūčio 21 d. Seišelių Respublikos kvietimo laiškus;
   c)   „operacijos vadas“– šios operacijos vadas;
   d)   „ES pajėgų vadas“– operacijos veiksmų vadas;
   e)   „ES karinis štabas“– kariniai štabai ir jų junginiai, nepriklausomai nuo jų vietos, kurie yra pavaldūs ES kariniams vadams, vadovaujantiems karinei operacijai ar vykdantiems jos priežiūrą;
   f)   „nacionaliniai kontingentai“– Europos Sąjungos valstybėms narėms ir operacijoje dalyvaujančioms trečiosioms valstybėms priklausantys daliniai, laivai, orlaiviai ir junginiai, įskaitant laivų apsaugos padalinius prekybos laivuose;
   g)   „EUNAVFOR personalas“– EUNAVFOR priskirtas civilinis ir karinis personalas, taip pat personalas, dislokuotas operacijai parengti, EUNAVFOR areštuotus asmenis lydintis personalas ir personalas, atliekantis su operacija susijusią siunčiančiosios valstybės ar ES institucijos misiją, esantis, jeigu šiame Susitarime nenumatyta kitaip, priimančiosios valstybės teritorijoje, išskyrus vietoje įdarbintą personalą bei tarptautinių komercinių rangovų įdarbintą personalą;
   h)   „vietoje įdarbintas personalas“– priimančiosios valstybės pilietybę turintys arba nuolat joje gyvenantys personalo nariai;
   i)   „infrastruktūra“– visos patalpos, būstai ir žemė, reikalingi EUNAVFOR ir EUNAVFOR personalui;
   j)   „siunčiančioji valstybė“– valstybė, EUNAVFOR suteikianti nacionalinį kontingentą, įskaitant operacijoje dalyvaujančias Europos Sąjungos valstybes nares ir trečiąsias valstybes;
   k)   „vandenys“– priimančiosios valstybės vidaus, salyno ir teritoriniai jūros vandenys bei oro erdvė virš tų vandenų;
   l)   „oficiali korespondencija“– visa su operacija ir jos funkcijomis susijusi korespondencija.
   2 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   EUNAVFOR ir EUNAVFOR personalas laikosi priimančiosios valstybės įstatymų ir kitų teisės aktų bei nesiima veiksmų ar veiklos, kurie nesuderinami su operacijos tikslais.
   2.   EUNAVFOR reguliariai praneša priimančiosios valstybės Vyriausybei priimančiosios valstybės teritorijoje EUNAFOR dislokuotų personalo narių skaičių, taip pat informuoja apie priimančiosios valstybės vandenyse veikiančių ar jos uostuose sustojančių laivų, orlaivių ir dalinių tapatybę.
   3 straipsnis
   Identifikavimas
   1.   EUNAVFOR personalo, esančio priimančiosios valstybės sausumos teritorijoje, nariai visą laiką turi nešiotis pasus ar karinius bilietus.
   2.   EUNAVFOR automobiliai, orlaiviai, laivai ir kitos transporto priemonės aiškiai paženklinamos EUNAVFOR skiriamaisiais ženklais ir (arba) registracijos numeriais, apie kuriuos iš anksto informuojamos atitinkamos priimančiosios valstybės institucijos.
   3.   EUNAVFOR turi teisę savo infrastruktūroje, ant automobilių ir kitų transporto priemonių iškelti Europos Sąjungos vėliavą bei juos paženklinti, pavyzdžiui, kariniais skiriamaisiais ženklais, pavadinimais ir oficialiais simboliais. EUNAVFOR personalo narių uniformos aiškiai paženklinamos EUNAVFOR emblema. Nacionalines vėliavas ar operacijoje dalyvaujančių nacionalinių kontingentų skiriamuosius ženklus galima naudoti EUNAVFOR infrastruktūroje, ant automobilių ir kitų transporto priemonių bei ant uniformų ES pajėgų vado sprendimu.
   4 straipsnis
   Sienų kirtimas ir judėjimas priimančiosios valstybės teritorijoje
   1.   EUNAVFOR personalo nariai, išskyrus EUNAVFOR laivų ir orlaivių ekipažus, atvyksta į priimančiosios valstybės teritoriją tik pateikę 3 straipsnio 1 dalyje numatytus dokumentus. Jiems atvykstant į priimančiosios valstybės teritoriją, išvykstant iš jos ar esant joje netaikomos pasų ir vizų taisyklės, imigracinis tikrinimas ir muitinės tikrinimas.
   2.   EUNAVFOR personalo nariams netaikomos priimančiosios valstybės užsieniečių registravimo ir kontrolės taisyklės, tačiau jiems nesuteikiama teisė nuolat būti ar gyventi priimančiosios valstybės teritorijoje.
   3.   Atvykdamos į priimančiosios valstybės oro uostą ar uostą, EUNAVFOR laikosi priimančiosios valstybės visuomenės sveikatos ir aplinkos apsaugos įstatymų ir kitų teisės aktų. Šiuo tikslu gali būti sudaromas 18 straipsnyje nurodytas įgyvendinantis susitarimas.
   4.   Priimančiajai valstybei informaciniais tikslais pateikiamas bendras EUNAVFOR išteklių, atvykstančių į jos teritoriją, sąrašas. Šie ištekliai žymimi EUNAVFOR skiriamaisiais ženklais. EUNAVFOR ištekliams ir transporto priemonėms, atvykstančioms į priimančiosios valstybės teritoriją, kertančioms ją tranzitu ar išvykstančioms iš jos siekiant paremti operaciją netaikomi reikalavimai pateikti aprašą ar kitus muitinės dokumentus ir jie netikrinami.
   5.   EUNAVFOR personalo nariai, laikydamiesi priimančiosios valstybės įstatymų ir kitų teisės aktų, priimančiosios valstybės teritorijoje gali vairuoti motorines transporto priemones, vesti laivus ir pilotuoti orlaivius, jeigu jie atitinkamai turi galiojančius nacionalinius, tarptautinius ar karinius vairuotojo pažymėjimus, laivo kapitono pažymėjimus ar piloto pažymėjimus.
   6.   Šioje operacijoje priimančioji valstybė suteikia EUNAVFOR ir EUNAVFOR personalui judėjimo laisvę ir laisvę keliauti jos teritorijoje, įskaitant jos vandenis ir jos oro erdvę. Judėjimo laisvė priimančiosios valstybės vandenyse apima laisvę bet kuriomis aplinkybėmis sustoti ir nuleisti inkarą.
   7.   Šioje operacijoje EUNAVFOR, gavusios priimančiosios valstybės valdžios institucijos, atsakingos už skrydžių saugumą, sutikimą, priimančiosios valstybės teritorijoje, įskaitant jos teritorinius vandenis ir jos oro erdvę, gali atlikti orlaivių ar karinių prietaisų paleidimo, nutupdymo ar pakrovimo veiksmus.
   8.   Šioje operacijoje EUNAVFOR povandeniniai laivai priimančiosios valstybės teritoriniuose vandenyse neprivalo plaukti vandens paviršiumi ir iškelti savo vėliavos.
   Šioje operacijoje EUNAVFOR ir transporto priemonės, kurias jos nuomojasi, gali naudotis viešaisiais keliais, tiltais, keltais, oro uostais ir uostais nemokėdamos muitų, rinkliavų, važiavimo mokesčių, mokesčių ar panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų. EUNAVFOR neatleidžiamos nuo pagrįstų privalomųjų mokėjimų už prašomas ir gaunamas paslaugas tokiomis sąlygomis, kurios taikomos paslaugoms, teikiamoms priimančiosios valstybės karinėms pajėgoms.
   5 straipsnis
   Priimančiosios valstybės EUNAVFOR suteikiamos privilegijos ir imunitetai
   1.   EUNAVFOR infrastruktūra ir jų laivai bei orlaiviai yra neliečiami. Priimančiosios valstybės atstovai patenka į juos tik gavę ES pajėgų vado sutikimą.
   2.   EUNAVFOR infrastruktūrai, joje esantiems baldams ir kitam turtui bei EUNAVFOR transporto priemonėms negali būti taikoma krata, rekvizavimas, areštas ar išieškojimas.
   3.   EUNAVFOR, jų nuosavybei ir turtui, kad ir kur jie būtų ir kas juos turėtų, taikomas imunitetas nuo bet kokių teisinių procesinių veiksmų.
   4.   EUNAVFOR archyvai ir dokumentai turi neliečiamybę bet kuriuo metu, kad ir kur jie būtų.
   5.   Oficiali EUNAVFOR korespondencija yra neliečiama.
   6.   EUNAVFOR, jų tiekėjai ar rangovai atleidžiami nuo visų nacionalinių, regioninių ir komunalinių mokesčių ar panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų už įsigytas ir importuojamas prekes, suteiktas paslaugas ir EUNAVFOR naudojamą infrastruktūrą, jeigu visa tai skirta operacijos tikslams. EUNAVFOR neatleidžiamos nuo priklausančių sumų, mokesčių ar kitų privalomųjų mokėjimų, mokamų už prašomas ir suteiktas paslaugas.
   7.   Priimančioji valstybė leidžia įvežti ir išvežti prekes operacijos tikslams ir atleidžia nuo visų muitų, rinkliavų, važiavimo mokesčių, mokesčių ir panašaus pobūdžio privalomųjų mokėjimų, išskyrus mokesčius už sandėliavimą, pervežimą ir kitas prašomas ir suteiktas paslaugas.
   6 straipsnis
   Priimančiosios valstybės EUNAVFOR personalui suteikiamos privilegijos ir imunitetai
   1.   EUNAVFOR personalo narių negalima suimti ar sulaikyti.
   2.   EUNAVFOR personalo narių dokumentai, korespondencija ir nuosavybė turi neliečiamybę, išskyrus tuos atvejus, kai taikomos pagal 6 dalį leidžiamos vykdymo priemonės.
   3.   EUNAVFOR personalo nariai visomis aplinkybėmis turi imunitetą priimančiosios valstybės baudžiamosios jurisdikcijos atžvilgiu.
   EUNAVFOR personalo narių imunitetą baudžiamosios jurisdikcijos atžvilgiu atitinkamais atvejais gali panaikinti siunčiančioji valstybė ar atitinkama ES institucija. Toks panaikinimas visada turi būti išdėstytas raštu.
   4.   EUNAVFOR personalo nariai turi imunitetą priimančiosios valstybės civilinės ir administracinės jurisdikcijos atžvilgiu dėl visko, ką jie yra pasakę ar parašę, ir dėl visų veiksmų, padarytų atliekant savo oficialias funkcijas. Jeigu prieš EUNAVFOR personalo narius pradedama civilinė byla priimančiosios valstybės teisme, apie tai nedelsiant pranešama ES pajėgų vadui ir siunčiančiosios valstybės kompetentingai institucijai ar ES institucijai. ES pajėgų vadas ir siunčiančiosios valstybės kompetentinga institucija ar ES institucija prieš teisminio bylos nagrinėjimo pradžią teismui patvirtina, ar atitinkamą veiksmą EUNAVFOR personalo nariai padarė atlikdami savo oficialias funkcijas.
   Jeigu veiksmas buvo padarytas atliekant oficialias funkcijas, teisminis procesas nepradedamas ir taikomos 15 straipsnio nuostatos. Jeigu veiksmas buvo padarytas neatliekant oficialių funkcijų, teisminį procesą galima tęsti. ES pajėgų vado ir siunčiančiosios valstybės kompetentingos institucijos ar ES institucijos patvirtinimas yra privalomas priimančiosios valstybės jurisdikcijos atžvilgiu; priimančioji valstybė negali jo užginčyti.
   EUNAVFOR personalo narių pradėtas teismo procesas neleidžia jiems remtis imunitetu jurisdikcijos atžvilgiu dėl priešieškinio, tiesiogiai susijusio su pagrindiniu ieškiniu.
   5.   EUNAVFOR personalo nariai neprivalo duoti liudytojo parodymų. Vis dėlto EUNAVFOR ir siunčiančiosios valstybės stengiasi pateikti EUNAVFOR personalo narių, susijusių su incidentu, dėl kurio asmenys EUNAVFOR buvo perduoti priimančiajai valstybei pagal Europos Sąjungos ir priimančiosios valstybės susitarimą dėl įtariamų piratų ir ginkluotų plėšikų bei jų turto perdavimo sąlygų, parodymus arba raštiška priesaika patvirtintus pareiškimus.
   6.   EUNAVFOR personalo nariams negalima taikyti jokių vykdymo priemonių, išskyrus tuos atvejus, kai jiems iškeliama su jų oficialiomis funkcijomis nesusijusi civilinė byla. Kai ES pajėgų vadas patvirtina, kad EUNAVFOR personalo narių nuosavybė yra reikalinga jų oficialioms funkcijoms atlikti, ji negali būti konfiskuojama vykdant teismo sprendimą, sprendimą ar nutartį. Civilinėse bylose EUNAVFOR personalo narių asmens laisvei netaikomi jokie apribojimai ar kitos suvaržymo priemonės.
   7.   Tai, kad EUNAVFOR personalo nariai turi imunitetą priimančiosios valstybės jurisdikcijos atžvilgiu, nereiškia, kad atitinkamos siunčiančiosios valstybės neturi jurisdikcijos jų atžvilgiu.
   8.   EUNAVFOR personalo narių EUNAVFOR suteiktoms paslaugoms netaikomos socialinės apsaugos nuostatos, kurios gali galioti priimančiojoje valstybėje.
   9.   EUNAVFOR personalo narių atlyginimai ir tarnybinės pajamos, kuriuos jiems moka EUNAVFOR arba siunčiančiosios valstybės, bei pajamos, gaunamos ne priimančiojoje valstybėje, neapmokestinamos priimančiosios valstybės mokesčiais.
   Priimančioji valstybė, laikydamasi tų įstatymų ir kitų teisės aktų, kuriuos ji gali priimti, leidžia įvežti EUNAVFOR personalo narių asmeniniam naudojimui skirtus daiktus ir juos atleidžia nuo visų muitų, mokesčių ir susijusių privalomųjų mokėjimų, išskyrus mokesčius už sandėliavimo, pervežimo ir panašias paslaugas.
   EUNAVFOR personalo narių asmeninis bagažas netikrinamas, išskyrus atvejus, kai yra rimtų priežasčių manyti, kad jame yra daiktų, kurie nėra skirti EUNAVFOR personalo narių asmeninam naudojimui, arba daiktų, kuriuos įvežti ar išvežti draudžiama įstatymu arba kuriuos įvežant ar išvežant atliekamas patikrinimas pagal priimančiosios valstybės karantino taisykles. Toks patikrinimas turi būti atliekamas tik dalyvaujant atitinkamam EUNAVFOR personalo nariui arba EUNAVFOR įgaliotajam atstovui.
   7 straipsnis
   Vietoje įdarbintas personalas
   Vietoje įdarbintas personalas naudojasi privilegijomis ir imunitetais tik tiek, kiek tai leidžia priimančioji valstybė. Tačiau priimančioji valstybė naudojasi jurisdikcija to personalo atžvilgiu pernelyg nekliudydama vykdyti operacijos funkcijų.
   8 straipsnis
   Baudžiamoji jurisdikcija
   Siunčiančiosios valstybės kompetentingos institucijos turi teisę priimančiosios valstybės teritorijoje pagal atitinkamą siunčiančiosios valstybės teisę viso EUNAVFOR personalo atžvilgiu naudotis baudžiamąja jurisdikcija ir taikyti drausmines priemones pagal siunčiančiosios valstybės teisę. Esant galimybei, priimančioji valstybė stengiasi sudaryti palankesnes sąlygas siunčiančiosios valstybės kompetentingoms institucijoms naudotis jurisdikcija.
   9 straipsnis
   Uniforma ir ginklai
   1.   Uniformų nešiojimas reglamentuojamas ES pajėgų vado priimtose taisyklėse.
   2.   Jūroje EUNAVFOR karinio personalo nariai ir EUNAVFOR areštuotus asmenis lydintis policijos personalas gali nešiotis ginklus ir amuniciją, jeigu jiems suteikta tokia teisė pagal jiems duotus nurodymus, tik kai to reikia operacijos tikslais.
   3.   Seišelių sausumos teritorijoje EUNAVFOR personalo nariai gali nešiotis ginklus, jeigu jiems suteikta tokia teisė pagal jiems duotus nurodymus, savo pajėgų teritorijoje ir keliaudami tranzitu tarp tokių teritorijų arba savo laivuose bei orlaiviuose ir lydėdami sulaikytus įtariamus piratus. Visais kitais atvejais ginklus galima nešiotis tik iš anksto gavus leidimą pagal Seišelių šaunamųjų ginklų ir amunicijos įstatymą.
   10 straipsnis
   Priimančiosios valstybės parama ir sutarčių sudarymas
   1.   Priimančioji valstybė sutinka padėti EUNAVFOR surasti tinkamą infrastruktūrą, jei jos to buvo paprašyta.
   2.   Atsižvelgdama į turimas priemones ir galimybes, priimančioji valstybė leidžia nemokamai naudotis jai priklausančia infrastruktūra, išskyrus komunalines paslaugas ir kurą, jei to reikia vykdant EUNAVFOR administracinę ir operacijos veiklą.
   3.   Atsižvelgdama į turimas priemones ir galimybes, priimančioji valstybė padeda rengti, įsteigti, vykdyti ir remti operaciją. Priimančiosios valstybės pagalba ir parama operacijai teikiama tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir priimančiosios valstybės ginkluotosioms pajėgoms teikiama pagalba ir parama.
   4.   Priimančiojoje valstybėje EUNAVFOR sudarytoms sutartims taikytina teisė nustatoma sutartimi.
   5.   Sutartyje galima numatyti, kad 15 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodyta ginčų sprendimo tvarka taikoma ginčams, kylantiems dėl sutarties taikymo.
   6.   Priimančioji valstybė sudaro palankias sąlygas sutarčių, kurias EUNAVFOR sudaro su komerciniais subjektais operacijos tikslais, įgyvendinimui.
   11 straipsnis
   Infrastruktūros keitimas
   1.   Laikydamosi priimančiosios valstybės įstatymų ir kitų teisės aktų, EUNAVFOR turi teisę statyti arba keisti infrastruktūrą, jei to prašoma dėl jų operatyvinių reikalavimų.
   2.   Priimančioji valstybė nereikalauja iš EUNAVFOR jokios kompensacijos už tas statybas ar keitimus.
   12 straipsnis
   EUNAVFOR personalo narių mirties atvejai
   1.   ES pajėgų vadas turi teisę pasirūpinti visais reikalingais formalumais dėl EUNAVFOR personalo nario palaikų ir asmeninės velionio nuosavybės pargabenimo į tėvynę bei juos sutvarkyti.
   2.   EUNAVFOR personalo nario mirties atveju autopsija atliekama tik gavus valstybės, kurios pilietis yra miręs asmuo, sutikimą ir dalyvaujant EUNAVFOR ir (arba) valstybės, kurios pilietis yra miręs asmuo, atstovui.
   3.   Priimančioji valstybė ir EUNAVFOR visapusiškai bendradarbiauja siekdamos kuo greičiau pargabenti EUNAVFOR personalo nario palaikus į tėvynę.
   13 straipsnis
   EUNAVFOR ir karo policijos saugumas
   1.   Priimančioji valstybė imasi visų tinkamų priemonių, kad užtikrintų EUNAVFOR ir jų personalo saugumą bei apsaugą.
   2.   Tvarkos palaikymui EUNAVFOR infrastruktūroje ES pajėgų vadas gali įsteigti karo policijos padalinį.
   3.   Karo policijos padalinys, konsultuodamasis ir bendradarbiaudamas su priimančiosios valstybės karo policija arba policija, gali veikti ir už tos infrastruktūros ribų, kad būtų užtikrintas tvarkos ir EUNAVFOR personalo drausmės palaikymas.
   4.   EUNAVFOR personalas, tranzitu vykstantis per priimančiosios valstybės teritoriją lydėdamas EUNAVFOR areštuotus asmenis, gali šių asmenų atžvilgiu naudoti būtinas visiško asmens laisvės suvaržymo priemones.
   14 straipsnis
   Komunikacijos
   1.   EUNAVFOR gali įrengti ir naudotis radijo dažnių siuntimo ir priėmimo stotimis bei palydovinėmis sistemomis. Siekdamos išvengti konfliktų dėl atitinkamų dažnių naudojimo, jos bendradarbiauja su priimančiosios valstybės kompetentingos institucijomis. Priimančioji valstybė narė pagal savo įstatymus ir kitus teisės aktus suteikia nemokamą prieigą prie dažnių spektro.
   2.   EUNAVFOR operacijos tikslais turi teisę be jokių apribojimų naudotis radijo (įskaitant palydovinį, mobilųjį ir portatyvinį radiją), telefono, telegrafo ir faksimiliniu ryšiu bei kitomis priemonėmis, taip pat teisę sumontuoti įrangą, būtiną tokių komunikacijų palaikymui EUNAVFOR infrastruktūroje arba tarp EUNAVFOR infrastruktūrų, įskaitant kabelių ir antžeminių linijų tiesimą.
   3.   Joms priklausančioje infrastruktūroje EUNAVFOR turi teisę pasirūpinti būtinomis priemonėmis paštui, adresuotam EUNAVFOR ir (arba) jų personalui ir kurį siunčia EUNAVFOR ir (arba) jų personalas, perduoti.
   15 straipsnis
   Ieškiniai mirties, sužalojimo, patirtos žalos ir praradimo atveju
   1.   EUNAVFOR ir EUNAVFOR personalas neatsako už žalą civilių gyventojų arba valdžios turtui, arba už tokio turto praradimą, jei tai atsitiko dėl veiksmų, kurių EUNAVFOR ėmėsi vykdydamos savo oficialias funkcijas, arba dėl veiklos, susijusios su visuomenės neramumais ar EUNAVFOR apsauga.
   2.   Siekiant taikiai išspręsti ginčą, ieškiniai dėl žalos civilių gyventojų arba Vyriausybės turtui, arba dėl tokio turto praradimo, kurie nepatenka į 1 dalies taikymo sritį, taip pat ieškiniai asmenų mirties arba sužalojimo atveju, ir ieškiniai dėl žalos EUNAVFOR turtui arba dėl tokio turto praradimo, persiunčiami EUNAVFOR per priimančiosios valstybės kompetentingas institucijas, jei tai yra priimančiosios valstybės juridinių ar fizinių asmenų pareikšti ieškiniai, arba priimančiosios valstybės kompetentingoms institucijoms, jei tai yra ieškiniai, kuriuos pareiškė EUNAVFOR.
   3.   Nepavykus ginčo išspręsti taikiai, ieškinys perduodamas ieškinių nagrinėjimo komisijai, kurią vienodu pagrindu sudaro EUNAVFOR ir priimančiosios valstybės atstovai. Ginčas išsprendžiamas bendru susitarimu.
   4.   Tuo atveju, jei ieškinių nagrinėjimo komisija ginčo negali išspręsti:

               a)

               ginčą dėl ieškinių, ne didesnių kaip 40 000 EUR, diplomatinėmis priemonėmis sprendžia priimančioji valstybė ir ES atstovai;

               b)

               ginčas dėl ieškinių, viršijančių a punkte nurodytą sumą, perduodamas arbitražui, kurio sprendimai yra privalomi.

         5.   Arbitražą sudaro trys arbitrai, kurių vieną skiria priimančioji valstybė narė, antrą – EUNAVFOR, o trečią – bendrai priimančioji valstybė ir EUNAVFOR. Tais atvejais, kai viena iš Šalių nepaskiria arbitro per dviejų mėnesių laikotarpį arba kai priimančioji valstybė ir EUNAVFOR negali susitarti dėl trečiojo arbitro paskyrimo, tą arbitrą skiria Europos Bendrijų Teisingumo Teismo pirmininkas.
   ES operacijos/pajėgų vadas ir priimančiosios valstybės administracinės institucijos sudaro administracinį susitarimą siekdami nustatyti ieškinių nagrinėjimo komisijos ir arbitražo įgaliojimus, šiose įstaigose taikytiną tvarką ir ieškinių padavimo sąlygas.
   16 straipsnis
   Ryšiai ir ginčai
   1.   Visus klausimus, kylančius dėl šio Susitarimo taikymo, bendrai svarsto EUNAVFOR atstovai ir priimančiosios valstybės kompetentingos institucijos.
   2.   Nepavykus iš anksto susitarti, ginčus dėl šio Susitarimo aiškinimo ar taikymo vien tik diplomatinėmis priemonėmis tarpusavyje sprendžia ES atstovai ir priimančioji valstybė.
   17 straipsnis
   Kitos nuostatos
   1.   Šiame Susitarime darant nuorodą į EUNAVFOR ir EUNAVFOR personalo privilegijas, imunitetus ir teises, priimančiosios valstybės Vyriausybė yra atsakinga už jų įgyvendinimą ir vykdymą atitinkamų kompetentingų priimančiosios valstybės vietos valdžios institucijų vardu.
   2.   Nė viena šio Susitarimo nuostata nesiekiama ir ji negali būti aiškinama kaip leidžianti nukrypti nuo teisių, kurios gali būti suteiktos ES valstybei narei arba bet kuriai kitai valstybei, prisidedančiai prie EUNAVFOR pagal kitus susitarimus.
   18 straipsnis
   Įgyvendinantys susitarimai
   Taikant šį Susitarimą, operatyvinius, administracinius ir techninius klausimus galima reglamentuoti atskirais susitarimais, sudarytinais tarp ES operacijos/pajėgų vado ir priimančiosios valstybės administracinės valdžios institucijų.
   19 straipsnis
   Įsigaliojimas ir nutraukimas
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja jo pasirašymo dieną ir galioja iki paskutiniojo EUNAVFOR dalinio ir paskutiniųjų EUNAVFOR personalo narių išvykimo, apie kurį praneša EUNAVFOR. Bet kuri Šalis gali nutraukti šį Susitarimą anksčiau, prieš šešis mėnesius apie tai pranešusi raštu.
   2.   Nepaisant 1 dalies nuostatų, laikoma, kad 4 straipsnio 8 dalies, 5 straipsnio 1–3, 6 ir 7 dalių, 6 straipsnio 1, 3, 4, 6, 8–10 dalių, 10 straipsnio 2 dalies, 11 straipsnio, 13 straipsnio 1 ir 2 dalių bei 15 straipsnio nuostatos taikomos nuo pirmojo EUNAVFOR personalo nario dislokavimo datos, jeigu pastaroji data yra ankstesnė už šio Susitarimo įsigaliojimo datą.
   3.   Šis Susitarimas gali būti iš dalies keičiamas rašytiniu Šalių susitarimu.
   4.   Šio Susitarimo nutraukimas neturi įtakos teisėms ar įsipareigojimams, atsirandantiems vykdant šį Susitarimą iki tokio nutraukimo.

      Priimta Viktorijoje, Seišeliuose, 2009 m. lapkričio 10 d. dviem egzemplioriais anglų kalba.

            Europos Sąjungos vardu

            Seišelių Respublikos vardu


title: 2012/680/ES: 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Prancūzijos paraiška „EGF/2010/015 FR/Peugeot“ )

text:
7.11.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 307/74

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2012 m. spalio 25 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Prancūzijos paraiška „EGF/2010/015 FR/Peugeot“)
   (2012/680/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti papildomą paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF taikymo sritis buvo išplėsta – nuo 2009 m. gegužės 1 d. iki 2011 m. gruodžio 30 d. galima teikti paramos darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl tiesioginio pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio, paraiškas;

               (3)

               2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė mobilizuoti EGF lėšas, neviršijant viršutinės metinės 500 mln. EUR ribos;

               (4)

               2010 m. gegužės 5 d. Prancūzija pateikė paraišką mobilizuoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo iš grupės PSA Peugeot Citroën Prancūzijoje ir iki 2012 m. balandžio 13 d. ją papildė išsamesne informacija. Ši paraiška atitinka finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo mobilizuoti 11 949 666 EUR sumą;

               (5)

               todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuotos finansinei paramai pagal Prancūzijos pateiktą paraišką suteikti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2012 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 11 949 666 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2012 m. spalio 25 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2010/351/CFSP: 2010 m. birželio 22 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas EUJUST LEX-IRAQ/1/2010, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos jungtinės teisinės valstybės misijos Irake EUJUST LEX-IRAQ misijos vadovo įgaliojimų terminas

text:
26.6.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 160/10

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS EUJUST LEX-IRAQ/1/2010
   2010 m. birželio 22 d.
   kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos jungtinės teisinės valstybės misijos Irake EUJUST LEX-IRAQ misijos vadovo įgaliojimų terminas
   (2010/351/BUSP)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnio trečią pastraipą,
   atsižvelgdamas į 2010 m. birželio 14 d. Tarybos sprendimą 2010/330/BUSP dėl Europos Sąjungos jungtinės teisinės valstybės misijos Irake EUJUST LEX-IRAQ (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Vadovaujantis Tarybos sprendimo 2010/330/BUSP 9 straipsnio 2 dalimi Politinis ir saugumo komitetas (toliau – PSK) pagal Sutarties 38 straipsnį yra įgaliotas priimti atitinkamus sprendimus Europos Sąjungos jungtinės teisinės valstybės misijos Irake EUJUST LEX-IRAQ (toliau – EUJUST LEX-IRAQ) politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo jai tikslais, įskaitant visų pirma sprendimą paskirti misijos vadovą.

               (2)

               2009 m. gruodžio 15 d. Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) pasiūlius PSK priėmė Sprendimą 2009/982/BUSP (2), paskiriantį Francisco DÍAZ ALCANTUD EUJUST LEX-IRAQ misijos vadovu.

               (3)

               2010 m. birželio 16 d. vyriausiasis įgaliotinis PSK pasiūlė pratęsti EUJUST LEX-IRAQ misijos vadovo Francisco DÍAZ ALCANTUD įgaliojimus iki 2011 m. birželio 30 d.,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   EUJUST LEX-IRAQ misijos vadovo Francisco DÍAZ ALCANTUD įgaliojimai pratęsiami nuo 2010 m. liepos 1 d. iki 2011 m. birželio 30 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2010 m. birželio 22 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         C. FERNÁNDEZ-ARIAS

      (1)  OL L 149, 2010 6 15, p. 12.

      (2)  OL L 338, 2009 12 19, p. 92.


title: 2016 m. gegužės 31 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2016/938, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) vadovo įgaliojimų terminas (EUCAP Sahel Mali/1/2016)

text:
14.6.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 155/23

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2016/938
   2016 m. gegužės 31 d.
   kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) vadovo įgaliojimų terminas (EUCAP Sahel Mali/1/2016)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnio trečią pastraipą,
   atsižvelgdamas į 2014 m. balandžio 15 d. Tarybos sprendimą 2014/219//BUSP dėl Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) (1), ypač į jo 7 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdamas į 2015 m. sausio 19 d. Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/76, kuriuo pradedama Europos Sąjungos BSGP misija Malyje (EUCAP Sahel Mali) ir iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/219/BUSP (2),
   kadangi:

               (1)

               vadovaujantis Sprendimu 2014/219/BUSP, Politinis ir saugumo komitetas (toliau – PSK) pagal Sutarties 38 straipsnį yra įgaliotas priimti atitinkamus sprendimus EUCAP Sahel Mali misijos politinės kontrolės ir strateginio vadovavimo jai tikslu, įskaitant sprendimą paskirti misijos vadovą;

               (2)

               2014 m. gegužės 26 d. PSK priėmė Sprendimą EUCAP Sahel Mali/1/2014 (3), kuriuo Albrecht CONZE skiriamas EUCAP Sahel Mali misijos vadovu nuo 2014 m. gegužės 26 d. iki 2015 m. sausio 14 d.;

               (3)

               2015 m. sausio 14 d. PSK priėmė Sprendimą (BUSP) 2015/67 (4), kuriuo EUCAP Sahel Mali misijos vadovo Albrecht CONZE įgaliojimų terminas pratęsiamas iki 2015 m. birželio 14 d.;

               (4)

               2015 m. balandžio 15 d. PSK priėmė Sprendimą (BUSP) 2015/610 (5), kuriuo EUCAP Sahel Mali misijos vadovo Albrecht CONZE įgaliojimų terminas pratęsiamas iki 2016 m. birželio 14 d.;

               (5)

               Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlė pratęsti EUCAP Sahel Mali misijos vadovo Albrecht CONZE įgaliojimų terminą nuo 2016 m. birželio 15 d. iki 2017 m. sausio 14 d.,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   EUCAP Sahel Mali misijos vadovo Albrecht CONZE įgaliojimų terminas pratęsiamas iki 2017 m. sausio 14 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2016 m. gegužės 31 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 113, 2014 4 16, p. 21.

      (2)  OL L 13, 2015 1 20, p. 5.

      (3)  2014 m. gegužės 26 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas EUCAP Sahel Mali/1/2014 dėl Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) vadovo skyrimo (OL L 164, 2014 6 3, p. 43).

      (4)  2015 m. sausio 14 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2015/67, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) vadovo įgaliojimų terminas (EUCAP Sahel Mali/1/2015) (OL L 11, 2015 1 17, p. 72).

      (5)  2015 m. balandžio 15 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2015/610, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali) vadovo įgaliojimų terminas (EUCAP Sahel Mali/2/2015) (OL L 101, 2015 4 18, p. 60).


title: 2014/467/ES: 2014 m. liepos 14 d. Tarybos sprendimas, kuriuo pratęsiamas Tarybos sprendimo 2011/492/ES galiojimas ir sustabdomas jame nustatytų atitinkamų priemonių taikymas

text:
18.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 212/12

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. liepos 14 d.
   kuriuo pratęsiamas Tarybos sprendimo 2011/492/ES galiojimas ir sustabdomas jame nustatytų atitinkamų priemonių taikymas

      (2014/467/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. (1) Kotonu (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas) ir paskutinį kartą iš dalies pakeistą 2010 m. birželio 22 d. (2) Uagadugu (Burkina Fasas), ypač į jo 96 straipsnį;
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, ir tvarkos, kurios turi būti laikomasi, siekiant įgyvendinti AKR ir ES partnerystės susitarimą (3), ypač į jo 3 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               remiantis Tarybos sprendimu 2011/492/ES (4) konsultacijos su Bisau Gvinėjos Respublika pagal AKR ir EB partnerystės susitarimo 96 straipsnį buvo užbaigtos ir buvo imtasi to sprendimo priede nustatytų atitinkamų priemonių;

               (2)

               Tarybos sprendimu 2013/385/ES (5) iš dalies pakeistas Tarybos sprendimas 2011/492/ES vieniems metams, iki 2014 m. liepos 19 d., pratęsiant atitinkamų priemonių taikymą;

               (3)

               pagrindinės AKR ir ES partnerystės susitarimo 9 straipsnio nuostatos tebėra pažeidžiamos ir dabartinėmis sąlygomis Bisau Gvinėjoje neužtikrinama pagarba žmogaus teisėms ir nesilaikoma demokratijos ir teisinės valstybės principų. Todėl reikėtų pratęsti Tarybos sprendimo 2011/492/ES galiojimą vieniems metams;

               (4)

               tačiau atsižvelgiant į tai, kad 2014 m. balandžio 13 d. ir 2014 m. gegužės 18 d. surengti taikūs, laisvi ir patikimi rinkimai, kurie yra didelis žingsnis didesnės demokratijos ir stabilumo link, ir siekiant bendradarbiauti su demokratiškai išrinktomis valdžios institucijomis ir remti jų pastangas konsoliduoti demokratines institucijas, sutaikinti visuomenę ir skatinti Bisau Gvinėjos socialinį bei ekonominį vystymąsi, turėtų būti sustabdytas Tarybos sprendimo 2011/492/ES priede nustatytų atitinkamų priemonių taikymas;

               (5)

               šis sprendimas turėtų būti peržiūrėtas praėjus šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimo 2011/492/ES ir jo atitinkamų priemonių galiojimas pratęsiamas iki 2015 m. liepos 19 d. Tačiau atitinkamų priemonių taikymas sustabdomas.
   Atitinkamos priemonės nuolat peržiūrimos ir vėl pradedamos taikyti, jei padėtis Bisau Gvinėjoje labai pablogėtų. Tokios priemonės bet kuriuo atveju peržiūrimos po šešių mėnesių nuo šio sprendimo įsigaliojimo.
   2 straipsnis
   Prie šio sprendimo pridėtas raštas nusiunčiamas Bisau Gvinėjos valdžios institucijoms.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. MARTINA

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  Susitarimas, kuriuo antrą kartą iš dalies keičiamas 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytas ir 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pirmą kartą iš dalies pakeistas Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (OL L 287, 2010 11 4, p. 3).

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 376, su pakeitimais, padarytais Taryboje posėdžiavusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimu, iš dalies keičiančiu 2000 m. rugsėjo 18 d. vidaus susitarimą dėl priemonių, kurių reikia imtis, ir tvarkos, kurios reikia laikytis, siekiant įgyvendinti AKR ir EB partnerystės susitarimą (OL L 247, 2006 9 9, p. 48).

      (4)  2011 m. liepos 18 d. Tarybos sprendimas 2011/492/ES dėl konsultacijų su Bisau Gvinėjos Respublika pagal Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo 96 straipsnį baigimo (OL L 203, 2011 8 6, p. 2).

      (5)  2013 m. liepos 15 d. Tarybos sprendimas 2013/385/ES, kuriuo pratęsiamas Sprendimu 2011/492/ES Bisau Gvinėjos Respublikai nustatytų atitinkamų priemonių taikymo laikotarpis ir iš dalies keičiamas tas sprendimas (OL L 194, 2013 7 17, p. 6).

      PRIEDAS

      J. E. Bisau Gvinėjos Respublikos Prezidente,
      J. E. Bisau Gvinėjos Respublikos Ministre Pirmininke,
      Gerbiamieji,
      po konsultacijų, surengtų remiantis AKR ir ES partnerystės susitarimo 96 straipsniu, kurios 2011 m. kovo 29 d. įvyko Briuselyje, Europos Sąjunga 2011 m. liepos 18 d. nusprendė Tarybos sprendimu 2011/492/ES priimti atitinkamas priemones, įskaitant abipusius įsipareigojimus dėl laipsniško bendradarbiavimo su Europos Sąjunga atkūrimo.
      Tarybos sprendimu 2013/385/ES Tarybos sprendimo 2011/492/ES galiojimas buvo pratęstas vieniems metams ir jis galioja iki 2014 m. liepos 19 d.
      Per pastaruosius 12 mėnesių, per kuriuos vadovavo pereinamojo laikotarpio valdžios institucijos, nepadaryta pažangos pagarbos žmogaus teisėms, kovos su nebaudžiamumu, saugumo sektoriaus reformos ar kovos su neteisėta prekyba, visų pirma narkotikų, srityse – ši pažanga buvo numatyta abipusiuose įsipareigojimuose dėl laipsniško bendradarbiavimo su Europos Sąjunga atkūrimo.
      Vis dėlto Europos Sąjungai teikia vilčių tai, kad 2014 m. balandžio 13 d. ir 2014 m. gegužės 18 d. surengti laisvi, taikūs ir patikimi parlamento ir prezidento rinkimai – taip žengtas didelis žingsnis link demokratijos ir stabilumo šalyje. Todėl Europos Sąjunga priėmė sprendimą sustabdyti pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį taikomų priemonių, nustatytų Tarybos sprendime 2011/492/ES, taikymą, siekdama bendradarbiauti su demokratiškai išrinktomis valdžios institucijomis ir remti jų pastangas konsoliduoti bei sutaikinti šalį ir siekti jos vystymosi bendradarbiaujant su kitais tarptautiniais partneriais.
      Europos Sąjunga itin svarbiomis laiko Kotonu susitarimo 9 straipsnio nuostatas, kadangi pagarba žmogaus teisėms, demokratinės institucijos ir teisinė valstybė sudaro esminį Europos Sąjungos ir Bisau Gvinėjos santykių pagrindą. Europos Sąjunga toliau atidžiai stebės padėtį šalyje.
      Šaliai kyla didelių politinių ir socialinių bei ekonominių problemų, tačiau esame įsitikinę, kad Jūs, palaikydami dialogą su visomis politinėmis grupėmis, sieksite priimti tiek būtinus ekonominio ir finansų lygmens sprendimus, tiek sprendimus labai svarbiose saugumo sektoriaus reformos ir kovos su nebaudžiamumu srityse.
      Europos Sąjunga tebėra tvirtai įsipareigojusi puoselėti partnerystę su Bisau Gvinėjos žmonėmis. Šiuo Europos Sąjungos sprendimu sustabdyti atitinkamų priemonių taikymą ir atkurti tolesnį dialogą bei bendradarbiavimą su teisėtomis valdžios institucijomis siekiama suteikti naują postūmį stiprinant ES ir Bisau Gvinėjos santykius ir pasiekti, kad dvišaliai santykiai būtų normalizuoti. Tačiau įsipareigojimai, kuriuos Bisau Gvinėja prisiėmė pagal 96 straipsnį surengtose konsultacijose, tebegalioja ir Europos Sąjunga tikisi, kad Jūsų Vyriausybė dės visas būtinas pastangas, kad šiuos įsipareigojimus įvykdytų prioritetine tvarka.
      Europos Sąjunga ragina visas šalis pasinaudoti galimybe vesti šalį demokratinio stabilumo, teisinės valstybės, pagarbos žmogaus teisėms ir socialinio bei ekonominio vystymosi link.
      Pagarbiai

         Tarybos vardu
         C. ASHTON
         Vyriausioji įgaliotinė

         Komisijos vardu
         A. PIEBALGS
         Komisijos narys


25.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 310/42

         P8_TA(2015)0039
   Specialiojo sprendimų dėl mokesčių ir panašaus pobūdžio ar poveikio priemonių komiteto sudarymas
   2015 m. vasario 12 d. Europos Parlamento sprendimas dėl specialiojo sprendimų dėl mokesčių ir kitų panašaus pobūdžio ar poveikio priemonių komiteto įsteigimo, jo įgaliojimų, narių skaičiaus ir įgaliojimų trukmės (2015/2566(RSO))
   (2016/C 310/10)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Pirmininkų sueigos pasiūlymą,

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos sprendimą išnagrinėti, ar visose valstybėse narėse sprendimai dėl mokesčių priimami laikantis ES valstybės pagalbos taisyklių,

               —

               atsižvelgdamas į ES apmokestinimo taisyklėse nustatytą visų valstybių narių prievolę spontaniškai keičiantis informacija pranešti kitoms valstybėms narėms apie sprendimus dėl mokesčių, visų pirma, jei kita valstybė narė gali patirti mokesčių nuostolį arba dėl dirbtinio pelno perskirstymo įmonių grupių viduje gali būti sumokama mažiau mokesčių,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 197 straipsnį,

               1.

               nusprendžia įsteigti specialųjį sprendimų dėl mokesčių ir kitų panašaus pobūdžio ar poveikio priemonių komitetą, kurio uždavinys – ištirti ES valstybės pagalbos ir apmokestinimo taisyklių taikymo praktiką, susijusią su valstybių narių priimamais sprendimais dėl mokesčių ir kitomis panašaus pobūdžio ar poveikio priemonėmis, jei paaiškėja, kad tokia praktika yra valstybės narės ar Komisijos veiksmas;

               2.

               nusprendžia, kad specialiajam komitetui bus suteikti šie įgaliojimai:

                           a)

                           išnagrinėti ir ištirti, kaip taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 straipsnio 1 dalis valstybėms narėms nuo 1991 m. sausio 1 d. priimant sprendimus dėl mokesčių ir kitas panašaus pobūdžio ar poveikio priemones;

                           b)

                           išnagrinėti ir įvertinti, kaip pagal SESV 108 straipsnį Komisija nuolat kontroliuoja visas tose valstybėse narėse esamas pagalbos sistemas; pasiūlyti valstybėms narėms atitinkamų priemonių, kurios reikalingos palaipsniui plėtoti vidaus rinką, ir kad vidaus rinka veiktų; patikrinti, ar valstybės suteikta pagalba ar pasinaudojant valstybės ištekliais suteikta pagalba suderinama su vidaus rinka ir ar ši pagalba naudojama tinkamai; priimti sprendimą, ar atitinkama valstybė turi panaikinti arba pakeisti tokią pagalbą per tam tikrą laikotarpį ir perduoti bylą svarstyti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, jei atitinkama valstybė nesilaiko reikalavimų ir dėl to tariamai buvo priimta labai daug su ES valstybės pagalbos taisyklėmis nesuderinamų sprendimų dėl mokesčių;

                           c)

                           išnagrinėti ir ištirti, kaip nuo 1991 m. sausio 1 d. valstybės narės laikosi 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 659/1999, nustatančiame išsamias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio taikymo taisykles (1), nustatytų įpareigojimų bendradarbiauti ir pateikti visus reikalingus dokumentus;

                           d)

                           išnagrinėti ir ištirti, kaip laikomasi 1977 m. gruodžio 19 d. Tarybos direktyvoje 77/799/EEB dėl valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio pagalbos tiesioginio apmokestinimo ir draudimo įmokų apmokestinimo srityje (2) ir 2011 m. vasario 15 d. Tarybos direktyvoje 2011/16/ES dėl administracinio bendradarbiavimo apmokestinimo srityje ir panaikinančioje Direktyvą 77/799/EEB (3) nustatytų įpareigojimų dėl to, kaip nuo 1991 m. sausio 1 d. valstybės narės, spontaniškai keisdamosi informacija, praneša kitoms valstybėms narėms apie sprendimus dėl mokesčių;

                           e)

                           išnagrinėti ir įvertinti Komisijos praktiką, ar tinkamai taikoma Direktyva 77/799/EEB ir Direktyva 2011/16/ES dėl informacijos apie sprendimus dėl mokesčių perdavimo kitoms valstybėms narėms spontaniškai keičiantis informacija;

                           f)

                           išnagrinėti ir įvertinti, ar valstybės narės laikosi Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje įtvirtintų lojalaus bendradarbiavimo principų, pvz., įpareigojimų padėti Sąjungai įgyvendinti jos užduotis ir nesiimti jokių priemonių, kurios gali trukdyti siekti Sąjungos tikslų, atsižvelgiant į tariamą didelio masto agresyvų mokesčių planavimą, kuriam valstybės narės sudarė palankias sąlygas, ir galimus didelius padarinius viešiesiems ES finansams ir pačioje ES;

                           g)

                           išnagrinėti ir įvertinti su agresyviu mokesčių planavimu, vykdomu valstybėse narėse įsteigtų arba registruotų įmonių, susijusį trečiosios šalies aspektą, taip pat kaip šiuo klausimu keičiamasi informacija su trečiosiomis šalimis;

                           h)

                           pateikti specialiojo komiteto nuomone reikalingus pasiūlymus;

               3.

               nusprendžia, kad specialųjį komitetą sudarys 45 nariai;

               4.

               nusprendžia, kad įgaliojimai specialiajam komitetui suteikiami 6 mėnesiams nuo šio sprendimo priėmimo dienos.

               5.

               mano esant tinkama, kad specialusis komitetas teiktų dviejų pranešėjų parengtą ataskaitą.

      (1)  OL L 83, 1999 3 27, p. 1.

      (2)  OL L 336, 1977 12 27, p. 15.

      (3)  OL L 64, 2011 3 11, p. 1.


title: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VII skirsnis - Regionų komitetas

text:
26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/85

         2009 m. balandžio 23 d.
   EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   dėl 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VII skirsnis – Regionų komitetas
   (2009/638/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2007 finansinių metų Europos Bendrijų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C6–0421/2008) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Regionų komiteto metinę 2007 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2007 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A6–0153/2009),

               1.

               suteikia patvirtinimą Regionų komiteto Generaliniam sekretoriui, kad Regionų komiteto 2007 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Tarybai, Komisijai, Teisingumo Teismui, Audito Rūmams, Europos ombudsmenui bei Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 77, 2007 3 16.

      (2)  OL C 287, 2008 11 10, p. 1.

      (3)  OL C 286, 2008 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 287, 2008 11 10, p. 111.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.
   2009 m. balandžio 23 d.
   EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį, VII skirsnis – Regionų komitetas
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į 2007 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2007 finansinių metų Europos Bendrijų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C6–0421/2008) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Regionų komiteto metinę 2007 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2007 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A6–0153/2009),

               1.

               pažymi, kad 2007 m. Regionų komitetas iš viso turėjo 68,6 mln. EUR įsipareigojimų asignavimų (2006 m. − 74,4 mln. EUR), kurių panaudojo 96,22 %;

               2.

               pažymi, kad Audito Rūmų metinėje ataskaitoje nurodyta, jog atlikus Regionų komiteto auditą reikšmingų pastabų teikti nereikėjo;

               3.

               džiaugiasi 2007 m. gruodžio mėn. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto ir Regionų komiteto pasirašytu nauju administracinio bendradarbiavimo susitarimu 2008 − 2014 m. laikotarpiui; yra įsitikinęs, kad šių dviejų institucijų bendradarbiavimas bus finansiškai naudingas Europos mokesčių mokėtojams; taip pat palankiai vertina tai, kad Regionų komitetas pradėjo taikyti Bendrijos ekologinės vadybos ir audito sistemos (angl. EMAS) sertifikatų suteikimo sistemą;

               4.

               palankiai vertina aiškų abiejų komitetų įsipareigojimą siekti suderinti savo vidaus kontrolės aplinką ir standartus remiantis pažangiąja patirtimi, taip pat visas kitas atitinkamas finansines procedūras, susijusias su bendromis tarnybomis;

               5.

               pažymi, kad naujajame susitarime svarbiausios sritys (infrastruktūra, informacinės technologijos ir telekomunikacijos, taip pat vertimas raštu, įskaitant dokumentų rengimą) priskiriamos bendrų tarnybų kompetencijai, o kai kurios paslaugos, pvz., vidaus paslaugos, socialinės medicininės tarnybos, bibliotekos ir parengimo spaudai tarnybos paslaugos, atskiriamos;

               6.

               vis dėlto reikalauja, kad šis atskyrimas neturėtų įtakos biudžetui, ir ragina abu komitetus vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą atlikti bendrą analizę ir įvertinti, ar šis išteklių perkėlimas naudingas abiem komitetams; ragina abu komitetus 2009 m. pradžioje informuoti Parlamentą apie mažųjų bendradarbiavimo susitarimų įvertinimo rezultatus srityse, kurios susijusios su paslaugų atskyrimu;

               7.

               palankiai vertina Regionų komiteto ir Komisijos Biudžeto GD tarnybų lygmens susitarimą dėl naujos finansų ir apskaitos sistemos (ABAC), kuri buvo įdiegta 2007 m. sausio mėn., taikymo;

               8.

               atsižvelgdamas į tai, džiaugiasi, kad bendrose tarnybose įkurtas sutarčių padalinys, kuris teikia pagalbą visiems bendrųjų tarnybų skyriams, veikiantiems viešųjų pirkimų srityje; pažymi, kad remiantis naujuoju susitarimu bendrų tarnybų tikrinimo tarnyba priskirta atitinkamoms abiejų komitetų tarnyboms;

               9.

               mano, jog svarbu, kad, pvz., leidimus suteikiančių pareigūnų, tikrintojų ir auditorių vykdoma kontrolė būtų pakankamai griežta; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad greta kelių strateginių sektorių, kuriuose kyla didesnis pavojus, svarbu atlikti pakankamai atsitiktinių patikrinimų visuose sektoriuose;

               10.

               su pasitenkinimu atkreipia dėmesį į tai, kad Regionų komiteto biudžeto tarnyba sukūrė naują analitinę biudžeto stebėsenos priemonę („BudgetWatch“), kurią naudojant galima gauti išsamią informaciją apie visas Regionų komiteto biudžeto eilutes ir eilučių paantraštės, įskaitant esamus asignavimus, mėnesinius įsipareigojimų pokyčius ir faktinius metinius mokėjimus;

               11.

               palankiai vertina Regionų komiteto sudarytą jautrių pozicijų sąrašą ir Regionų komiteto ketinimą personalo skyriuje sukurti specialų judumo padalinį, kuris turėtų prisidėti plėtojant pažangų žmogiškųjų išteklių planavimo metodą;

               12.

               pabrėžia, kad vidaus audito tarnyba 2007 m. atliko tris auditus (su misijomis susijusių išlaidų valdymo auditą, išorės tyrimų vykdymo auditą ir finansinių procedūrų tinkamumo auditą), taip pat du paskesnius auditus (atlyginimų pervedimo taikant korekcinį koeficientą auditą ir vidaus kontrolės standartų auditą);

               13.

               primena, kad atlikus atlyginimų pervedimo vidaus auditą, kuris baigtas 2006 m. ir kuris apėmė išsamią visų įvykdytų pervedimų peržiūrą, buvo rasta „trūkumų, susijusių su funkcijų atskyrimo principu šioje srityje (inicijavimo funkcijos ir vidaus tikrinimas), o atsižvelgiant į tam tikrus pavojus daugiau dėmesio reikėtų skirti kontrolės aplinkai“; taip pat pažymi, kad atsižvelgiant į vidaus auditoriaus rekomendacijas 2007 m. vasario mėn. buvo imtasi tolesnių veiksmų, 2008 m. buvo atliktas antras paskesnis patikrinimas, kurio metu buvo nustatyta, kad visiškai įgyvendintos 16 iš 20 rekomendacijų; ragina Regionų komiteto administraciją užtikrinti visapusišką visų audito metu pateiktų rekomendacijų įgyvendinimą;

               14.

               primena, kad atlikusi tyrimą OLAF nustatė, kad aštuoni pervedimai atlikti nesilaikant nustatytų taisyklių, ir rekomendavo iš atitinkamų pareigūnų susigrąžinti permokėtas sumas; su pasitenkinimu pažymi, kad 2007 m. pradžioje buvo susigrąžintos visos sumos; taip pat primena, kad OLAF pasiūlė pradėti nagrinėti šešių darbuotojų drausmines bylas, o penkių iš jų bylos perduotos taip pat ir Belgijos valdžios institucijoms;

               15.

               atkreipia dėmesį į tai, kad Belgijos valdžios institucijų prašymu 2007 m. liepos 6 d. Regionų komiteto skiriančioji institucija atšaukė šių pareigūnų imunitetą ir jie buvo apklausti minėtosiose institucijose; taip pat pažymi, kad 2008 m. lapkričio 17 d. Regionų komiteto skiriančioji institucija, atsižvelgdama į prokuratūros prašymą, atšaukė dar vieno pareigūno imunitetą;

               16.

               su pasitenkinimu pažymi, kad administracinį tyrimą pradėjo Regionų komiteto Generalinis sekretorius, o jį atliko buvęs Komisijos generalinio direktoriaus pavaduotojas; nurodo, kad dviejose iš penkių bylų, kurios buvo pateiktos valdžios institucijoms, Regionų komiteto skiriančioji institucija 2008 m. sausio 17 d. nusprendė pradėti drausminę procedūrą drausmės komisijoje; supranta, kad remiantis Darbo tvarkos taisyklėmis šiais atvejais galutinį sprendimą galima priimti tik tada, kai Belgijos teismas priims galutinį nuosprendį;

               17.

               pažymi, kad trimis kitas atvejais skiriančioji institucija priims sprendimą dėl drausminės procedūros pradėjimo tada, kai gaus reikalingą informaciją apie tai, kokių tolesnių priemonių Belgijos institucijos ketina imtis dėl šių bylų; taip pat pažymi, kad turint omenyje dar vieną atvejį, dėl kurio OLAF nepateikė duomenų Belgijos institucijoms, skiriančioji institucija, remdamasi atlikus administracinį tyrimą pateiktomis rekomendacijomis, nusprendė įspėti atitinkamą pareigūną; dar kartą reikalauja, kad visais atvejais, kai gali būti įrodytas sukčiavimas, atitinkami asmenys būtų griežtai patraukti atsakomybėn;

               18.

               prašo Regionų komiteto apsvarstyti proporcingų drausminių priemonių skyrimo klausimą, jei tai bus būtina išnagrinėjus šias teismui perduotas bylas;

               19.

               pabrėžia, kad Regionų komiteto nariai turi regiono arba vietos valdžios rinkėjų mandatą arba yra politiškai atskaitingi išrinktai asamblėjai; taip pat pažymi, kad komiteto nariai, kuriems suteikti minėtieji įgaliojimai, deklaruoja savo finansinius interesus ir atskleidžia atitinkamą informaciją tokiais klausimais, kaip pvz., deklaruotina profesinė veikla, užimamos atlygintinos pareigos ar vykdoma atlygintina veikla, atsižvelgdami į juos skyrusių regiono arba vietos valdžios organų taikomas nuostatas; siūlo Regionų komitetui pradėti taikyti šį įpareigojimą visiems savo nariams; taip pat siūlo paskirti nepriklausomą už stebėseną atsakingą pareigūną, kuris turėtų kasmet viešai paskelbti apie gautas deklaracijas, kad būtų galima užtikrinti patikimą stebėseną ir kontrolę;

               20.

               prašo Regionų komitetą kitoje savo veiklos ataskaitoje (už 2008 finansinius metus) ne vien tik pateikti nuorodą į sprendimus dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, bet ir įtraukti skyrių, kuriame būtų nurodoma išsami informacija apie tolesnes priemones, kurių buvo imtasi per atitinkamus metus atsižvelgiant į ankstesnius Parlamento sprendimus dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, įskaitant galimus paaiškinimus, kodėl nebuvo įgyvendintos rekomendacijos;

               21.

               pažymi, kad, nepaisant Finansinio reglamento pakeitimų, viešųjų pirkimų taisyklės vis dar pernelyg sudėtingos, kad jas taikytų mažesnio masto institucijos (tokios, kaip EESRK), ypač taisyklės, susijusios su kvietimu teikti paraiškas sudaryti sutartis, kurių vertė gana nedidelė; ragina Komisiją, atliekant parengiamąjį darbą prieš rengiant pasiūlymus dėl būsimų Finansinio reglamento pakeitimų, išsamiai konsultuotis su Regionų komiteto Generaliniu sekretoriumi ir administracija siekiant užtikrinti, kad galutiniame projekte būtų tinkamai atsižvelgta į jiems rūpimus klausimus.

      (1)  OL L 77, 2007 3 16.

      (2)  OL C 287, 2008 11 10, p. 1.

      (3)  OL C 286, 2008 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 287, 2008 11 10, p. 111.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.


title: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/172

         2009 m. balandžio 23 d.
   EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   dėl Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2009/669/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2009 m. vasario 10 d. rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1406/2002, įsteigiantį Europos jūrų saugumo agentūrą (4), ypač į jo 19 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Transporto ir turizmo komiteto nuomonę (A6–0167/2009),

               1.

               suteikia patvirtinimą Europos jūrų saugumo agentūros vykdomajam direktoriui, kad Agentūros 2007 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos jūrų saugumo agentūros vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 20.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 57.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 208, 2002 8 5, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.
   2009 m. balandžio 23 d.
   EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos jūrų saugumo agentūros 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2009 m. vasario 10 d. rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1406/2002, įsteigiantį Europos jūrų saugumo agentūrą (4), ypač į jo 19 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Transporto ir turizmo komiteto nuomonę (A6–0167/2009),

               A.

               kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog 2007 finansinių metų metinės ataskaitos yra patikimos ir vykdytos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos,

               B.

               kadangi Parlamentas 2008 m. balandžio 22 d. Europos jūrų saugumo agentūros vykdomajam direktoriui suteikė patvirtinimą, kad Agentūros 2006 finansinių metų biudžetas įvykdytas (6), ir prie sprendimo dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo pridėtoje rezoliucijoje, inter alia,:

                           —

                           atkreipė dėmesį į Audito Rūmų išvadą, kad biudžeto ir personalo plano sudarymo tvarka nebuvo pakankamai griežta ir kad dėl to buvo perkelta daug biudžeto lėšų, netinkamai planuotas personalo įdarbinimas, o biudžetas pristatytas neteisingai;

                           —

                           su susirūpinimu atkreipė dėmesį į Audito Rūmų pastabas, kad kai kurie teisiniai įsipareigojimai buvo įrašyti anksčiau negu atitinkami biudžeto įsipareigojimai,

               1.

               pažymi, kad Agentūra iš ES 2007 m. biudžeto gavo 48 249 000 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų;

               2.

               apgailestauja, kad, kaip ir 2006 m., Audito Rūmai nustatė, kad Agentūros biudžeto sudarymo tvarka nebuvo pakankamai griežta;

               3.

               atkreipia dėmesį į tai, kad Audito Rūmai pastebėjo, jog 2007 m. lėšos perkeltos 32 kartus; atkreipia dėmesį į Audito Rūmų kritiką dėl didelio perkėlimų skaičiaus;

               4.

               atkreipia dėmesį į Agentūros atsakymą, kad perkėlimai neviršijo Finansiniame reglamente nustatytos 10 % ribos;

               5.

               taip pat atkreipia dėmesį į Audito Rūmų kritiką, kad nuo 2007 m. birželio mėn. vidurio iki gruodžio mėn. į asignuotąsias pajamas buvo netinkamai perkelti kovos su tarša priemonėms skirti 25 000 000 EUR, kuriuos biudžeto valdymo institucija patvirtino kaip įprastus asignavimus;

               6.

               atkreipia dėmesį į Agentūros atsakymą, kuriame nurodoma, kad 2007 m. kovo 20 d. ji nusprendė, atsižvelgdama į Komisijos patarimą, kovai su tarša skirtas lėšas priskirti asignuotosioms pajamoms ir kad 2007 m. lapkričio 21 d. ji nusprendė šių lėšų nelaikyti asignuotosiomis pajamomis;

               7.

               nusivylęs, kad, kaip ir 2006 m., Audito Rūmai nustatė, kad teisiniai įsipareigojimai buvo įrašyti anksčiau negu atitinkami biudžeto įsipareigojimai; ragina Agentūrą sustiprinti mokymus ir ryšius, kad ateityje būtų išvengta tokios padėties; prašo, kad apie veiksmus, kurių buvo imtasi šiuo klausimu, būtų pranešta Agentūros 2008 m. metinėje veiklos ataskaitoje;

               8.

               atkreipia dėmesį į tai, kad Audito Rūmai rado šių su įdarbinimo procedūromis susijusių trūkumų:

                           —

                           prieš prasidedant vertinimo procesui nebuvo nustatyti atrankos kriterijai ir mažiausi privalomi balai, kuriuos reikia surinkti norint pereiti į kitą konkurso etapą,

                           —

                           personalo komiteto atstovai nebuvo pakviesti dalyvauti įdarbinimo procedūrose;

               9.

               atkreipia dėmesį į Agentūros atsakymą, jog buvo imtasi priemonių, kad atrankos kriterijai ir mažiausi privalomi balai būtų nustatyti anksčiau;

               10.

               ragina Agentūrą pasirūpinti, kad įdarbinimo procedūros būtų skaidrios ir nediskriminuojamosios, ir ypač užtikrinant personalo komiteto dalyvavimą;

               11.

               teigiamai vertina tai, kad Agentūra glaudžiai bendradarbiauja su taip pat Lisabonoje įsikūrusiu Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centru, su kuriuo dalijasi pastatais ir bendrai naudojasi infrastruktūra bei paslaugomis;

               12.

               ragina Komisiją užtikrinti, kad ateityje Agentūra laikytųsi griežtos finansinės drausmės ir visada savo veiklą vykdytų neviršydama nustatyto biudžeto;

               13.

               pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos jo 2009 m. balandžio 23 d. rezoliucijoje dėl ES agentūrų finansų valdymo ir kontrolės (7).

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 20.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 57.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 208, 2002 8 5, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (6)  OL L 88, 2009 3 31, p. 192.

      (7)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 206.


title: 2015 m. gegužės 18 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/778 dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Viduržemio jūros regiono pietų centrinėje dalyje (EUNAVFOR MED)

text:
19.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 122/31

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2015/778
   2015 m. gegužės 18 d.
   dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Viduržemio jūros regiono pietų centrinėje dalyje (EUNAVFOR MED)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 42 straipsnio 4 dalį ir 43 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. balandžio 20 d. Taryba patvirtino tvirtą įsipareigojimą imtis veiksmų siekiant užkirsti kelią žmogiškosioms tragedijoms, kylančioms dėl neteisėto žmonių gabenimo per Viduržemio jūrą;

               (2)

               2015 m. balandžio 23 d. Europos Vadovų Taryba pareiškė pasipiktinimą dėl padėties Viduržemio jūros regione ir pabrėžė, kad Sąjunga sutelks visas savo turimas priemones, kad bendradarbiaudama su kilmės ir tranzito šalimis užkirstų kelią tolesnėms žūtims jūroje ir pašalintų šios ekstremaliosios humanitarinės situacijos pamatines priežastis, ir kad neatidėliotinas prioritetas yra neleisti, kad jūroje toliau žūtų žmonės. Europos Vadovų Taryba įsipareigojo sustiprinti Sąjungos pajėgumus jūroje, užkirsti kelią nelegalios migracijos srautams ir stiprinti vidaus solidarumą bei atsakomybę;

               (3)

               be to, 2015 m. balandžio 23 d. susitikime Europos Vadovų Taryba įsipareigojo laikydamasi tarptautinės teisės kovoti su prekiautojais žmonėmis, sistemingai dedant pastangas nustatyti, sulaikyti ir sunaikinti laivus anksčiau, nei juos panaudoja prekiautojai žmonėmis, ir Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) paprašė pradėti pasirengimą galimai bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) operacijai šiuo tikslu;

               (4)

               2015 m. gegužės 11 d. vyriausioji įgaliotinė informavo JT Saugumo Tarybą apie migrantų krizę Viduržemio jūroje ir apie vykstantį pasirengimą galimai Sąjungos jūrų pajėgų operacijai pagal Sąjungos bendrą saugumo ir gynybos politiką. Šiuo atžvilgiu ji pareiškė, kad Sąjungai vykdant šią veiklą reikalinga JT Saugumo Tarybos parama;

               (5)

               2015 m. gegužės 18 d. Taryba patvirtino BSGP operacijos, skirtos neteisėtai žmones gabenančių asmenų verslo modeliui Viduržemio jūros regiono pietų centrinėje dalyje sužlugdyti, krizės valdymo koncepciją;

               (6)

               Sąjungos BSGP operacija bus vykdoma laikantis tarptautinės teisės, visų pirma atitinkamų 1982 m. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos (UNCLOS), 2000 m. protokolų dėl neteisėto migrantų įvežimo sausuma, jūra ir oru (Protokolas dėl neteisėto migrantų įvežimo) ir dėl prekybos žmonėmis, ypač moterimis ir vaikais, prevencijos, sustabdymo bei baudimo už vertimąsi ja, papildančių Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą, 1974 m. Tarptautinės konvencijos dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje (SOLAS), 1979 m. Tarptautinės jūrų paieškos ir gelbėjimo konvencijos (SAR), 1976 m. Viduržemio jūros aplinkos ir pakrančių zonos apsaugos konvencijos (Barselonos konvencija), 1951 m. Ženevos konvencijos dėl pabėgėlių statuso bei negrąžinimo principo ir tarptautinės žmogaus teisių teisės nuostatų.
               UNCLOS, SOLAS ir SAR konvencijose numatytas įpareigojimas suteikti pagalbą nelaimėje atsidūrusiems žmonėms jūroje ir likusius gyvus žmones nugabenti į saugią vietą; tuo tikslu EUNAVFOR MED skirti laivai bus pasirengę vykdyti atitinkamas užduotis ir bus aprūpinti tam reikalinga įranga, koordinuojant kompetentingam Jūrų gelbėjimo koordinavimo centrui;

               (7)

               vadovaudamosi atitinkama nacionaline ir tarptautine teise, atviroje jūroje valstybės gali sulaikyti neteisėtų migrantų gabenimu įtariamus laivus, jeigu vėliavos valstybė suteikia leidimą įlipti į šį laivą ir jį apieškoti arba jeigu laivas neturi nacionalinės priklausomybės, ir gali laivų, asmenų ir krovinio atžvilgiu imtis atitinkamų priemonių;

               (8)

               be to, valstybės teritorinėje jūroje ar vidaus vandenyse, teritorijoje arba oro erdvėje, gavus tos valstybės sutikimą arba laikantis JT Saugumo Tarybos rezoliucijos, arba abiem atvejais, galima imtis priemonių laivų, įtariamų dalyvaujant neteisėto žmonių gabenimo arba prekybos žmonėmis veikloje, atžvilgiu;

               (9)

               vadovaudamasi tarptautine ir nacionaline teise, valstybė gali imtis atitinkamų priemonių jos teritorijoje esančių asmenų, kuriuos ji įtaria neteisėtu žmonių gabenimu arba prekyba žmonėmis, atžvilgiu, kad jie galbūt būtų suimti ir būtų vykdomas jų persekiojimas;

               (10)

               Politinis ir saugumo komitetas (PSK) turėtų Tarybos ir vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe vykdyti Sąjungos krizių valdymo operacijos politinę kontrolę, užtikrinti strateginį vadovavimą jai ir priimti atitinkamus sprendimus pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 38 straipsnio trečią pastraipą;

               (11)

               pagal ES sutarties 41 straipsnio 2 dalį ir pagal Tarybos sprendimą (BUSP) 2015/528 (1) dėl šio sprendimo patiriamas veiklos išlaidas, kurios yra karinio ar gynybinio pobūdžio, turi padengti valstybės narės;

               (12)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą, jis nėra jai privalomas ar taikomas ir ji nedalyvauja finansuojant šią operaciją,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Misija
   1.   Vadovaudamasi taikytina tarptautine teise, įskaitant Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (UNCLOS) ir visas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas, Sąjunga vykdo karinę krizių valdymo operaciją (toliau – EUNAVFOR MED), kuria padedama suardyti neteisėto žmonių gabenimo ir prekybos žmonėmis tinklų Viduržemio jūros regiono pietų centrinėje dalyje verslo modelį, tai užtikrinant sistemingomis pastangomis nustatyti, sulaikyti ir sunaikinti laivus ir turtą, kuriais naudojasi neteisėtai žmones gabenantys asmenys ar prekiautojai žmonėmis arba įtariama, kad jie jais naudojasi.
   2.   Prieš pradedant vykdyti EUNAVFOR MED, operacijos teritorija apibrėžiama atitinkamuose planavimo dokumentuose, kuriuos tvirtina Taryba.
   2 straipsnis
   Įgaliojimai
   1.   EUNAVFOR MED vykdoma vadovaujantis politiniais, strateginiais ir politiniais bei kariniais tikslais, nustatytais krizės valdymo koncepcijoje, kurią Taryba patvirtino 2015 m. gegužės 18 d.
   2.   EUNAVFOR MED vykdoma eilės tvarka išdėstytais etapais ir vadovaujantis tarptautinės teisės reikalavimais. Vykdant EUNAVFOR MED:

               a)

               pirmuoju etapu remiamas migracijos tinklų nustatymas ir stebėsena, renkant informaciją ir vykdant patruliavimą atviroje jūroje laikantis tarptautinės teisės;

               b)

               antruoju etapu:

                           i)

                           atviroje jūroje vykdomas įsilaipinimas į laivus, kurie, kaip įtariama, naudojami neteisėtam žmonių gabenimui arba prekybai žmonėmis, jų apieškojimas, konfiskavimas bei nukreipimas, laikantis taikytinoje tarptautinėje teisėje, įskaitant UNCLOS ir Protokolą dėl neteisėto migrantų įvežimo, numatytų sąlygų;

                           ii)

                           vadovaujantis visomis taikytinomis JT Saugumo Tarybos rezoliucijomis arba gavus susijusios pakrantės valstybės sutikimą, atviroje jūroje arba tos valstybės teritorinėje jūroje ir vidaus vandenyse vykdomas įsilaipinimas į laivus, kurie, kaip įtariama, naudojami neteisėtam žmonių gabenimui arba prekybai žmonėmis, jų apieškojimas, konfiskavimas bei nukreipimas, laikantis toje rezoliucijoje arba sutikime išdėstytų sąlygų;

               c)

               trečiuoju etapu, vadovaujantis visomis taikytinomis JT Saugumo Tarybos rezoliucijomis arba gavus susijusios pakrantės valstybės sutikimą, tos valstybės teritorijoje imamasi visų reikiamų priemonių laivo ir susijusio turto, kurie, kaip įtariama, naudojami neteisėtam žmonių gabenimui arba prekybai žmonėmis, atžvilgiu, be kita ko, juos sunaikinant arba padarant netinkamus naudoti, laikantis toje rezoliucijoje arba sutikime išdėstytų sąlygų.

         3.   Atsižvelgdama į visas taikytinas JT Saugumo Tarybos rezoliucijas ir į susijusių pakrantės valstybių sutikimą, Taryba įvertina, ar įgyvendintos perėjimo iš pirmojo etapo į kitą etapą sąlygos.
   4.   Vykdant EUNAVFOR MED galima, vadovaujantis taikytina teise, rinkti asmenų, įlaipintų į EUNAVFOR MED dalyvaujančius laivus, asmens duomenis, susijusius su jų tapatybę galinčiomis padėti nustatyti savybėmis, įskaitant pirštų atspaudus, taip pat šiuos duomenis, išskyrus kitus asmens duomenis: pavardę, mergautinę pavardę, vardus ir, jei yra, bet kokius kitus vardus ar išgalvotus vardus; gimimo datą ir vietą, pilietybę, lytį; gyvenamąją vietą, profesiją ir buvimo vietą; vairuotojo pažymėjimų, tapatybės dokumentų ir paso duomenis. Ją vykdant galima perduoti šiuos duomenis ir su laivais ir įranga, kuriais šie asmenys naudojasi, susijusius duomenis atitinkamoms valstybių narių teisėsaugos institucijoms ir (arba) kompetentingiems Sąjungos organams.
   3 straipsnis
   ES operacijos vado skyrimas
   Kontradmirolas Enrico Credendino skiriamas EUNAVFOR MED ES operacijos vadu.
   4 straipsnis
   ES operacijos štabo skyrimas
   EUNAVFOR MED operacijos štabas įkuriamas Romoje, Italijoje.
   5 straipsnis
   Operacijos planavimas ir vykdymo pradžia
   Sprendimą pradėti EUNAVFOR MED priima Taryba, remdamasi EUNAVFOR MED operacijos vado rekomendacija, prieš tai patvirtinus operacijos planą ir veiksmų pradžios taisykles, būtinus įgaliojimams vykdyti.
   6 straipsnis
   Politinė kontrolė ir strateginis vadovavimas
   1.   Tarybos ir vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe PSK vykdo EUNAVFOR MED politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą jai. Taryba suteikia leidimą PSK priimti atitinkamus sprendimus pagal ES sutarties 38 straipsnį. Šis leidimas apima įgaliojimus iš dalies keisti planavimo dokumentus, įskaitant operacijų planą, pavaldumo tvarką ir veiksmų pradžios taisykles. Jis taip pat apima įgaliojimus priimti sprendimus dėl ES operacijos vado ir ES pajėgų vado skyrimo. Įgaliojimai priimti sprendimus dėl ES karinės operacijos tikslų ir nutraukimo paliekami Tarybai. Laikantis šio sprendimo 2 straipsnio 3 dalies, PSK turi įgaliojimus nuspręsti, kada pereiti nuo vieno operacijos etapo prie kito.
   2.   PSK reguliariai teikia ataskaitas Tarybai.
   3.   ES karinio komiteto (ESKK) pirmininkas reguliariai teikia ataskaitas PSK dėl EUNAVFOR MED įgyvendinimo. Prireikus PSK gali į savo posėdžius pakviesti ES operacijos vadą arba ES pajėgų vadą.
   7 straipsnis
   Karinis vadovavimas
   1.   ESKK prižiūri, kad EUNAVFOR MED būtų tinkamai vykdoma ES operacijos vado atsakomybe.
   2.   ES operacijos vadas reguliariai teikia ataskaitas ESKK. Prireikus ESKK gali į savo posėdžius pakviesti ES operacijos vadą arba ES pajėgų vadą.
   3.   ESKK pirmininkas veikia kaip pagrindinis ryšio su ES operacijos vadu palaikymo punktas.
   8 straipsnis
   Sąjungos reagavimo ir koordinavimo veiksmų suderinamumas
   1.   Vyriausiasis įgaliotinis užtikrina šio sprendimo įgyvendinimą ir jo suderinamumą su Sąjungos išorės veiksmais apskritai, įskaitant Sąjungos vystymosi programas ir jos teikiamą humanitarinę pagalbą.
   2.   Vyriausiasis įgaliotinis padedant Europos išorės veiksmų tarnybai (EIVT) veikia kaip pagrindinis ryšio su Jungtinėmis Tautomis, regiono šalių valdžios institucijomis ir kitais tarptautiniais bei dvišaliais subjektais, įskaitant NATO, Afrikos Sąjungą ir Arabų Valstybių Lygą, punktas.
   3.   EUNAVFOR MED bendradarbiauja su atitinkamomis valstybių narių institucijomis ir sukuria veiklos koordinavimo su kitomis Sąjungos agentūromis ir organais, visų pirma FRONTEX, Europolu, Eurojustu, Europos prieglobsčio paramos biuru ir susijusiomis BSGP misijomis, mechanizmą bei, prireikus, sudaro su jais susitarimus.
   9 straipsnis
   Trečiųjų valstybių dalyvavimas
   1.   Nedarant poveikio Sąjungos sprendimų priėmimo autonomiškumui arba bendrai institucijų struktūrai ir laikantis atitinkamų Europos Vadovų Tarybos gairių, trečiosios valstybės gali būti pakviestos dalyvauti operacijoje.
   2.   Taryba įgalioja PSK kviesti trečiąsias valstybes prisidėti prie operacijos, ir priimti atitinkamus sprendimus dėl siūlomų įnašų priėmimo ES operacijos vadui ir ESKK rekomendavus.
   3.   Išsami trečiųjų valstybių dalyvavimo tvarka nustatoma susitarimuose, sudarytuose pagal ES sutarties 37 straipsnį ir laikantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnyje nustatytos tvarkos. Tais atvejais, kai Sąjunga ir trečioji valstybė yra sudariusi susitarimą, kuriuo nustatomi pastarosios dalyvavimo Sąjungos krizių valdymo misijose principai, tokio susitarimo nuostatos taikomos ir EUNAVFOR MED.
   4.   Trečiosios valstybės, kurių kariniai įnašai į EUNAVFOR MED yra dideli, turi tokias pačias teises ir pareigas atliekant kasdienį operacijos administravimą kaip ir operacijoje dalyvaujančios valstybės narės.
   5.   Taryba įgalioja PSK priimti atitinkamus sprendimus dėl Prisidedančiųjų valstybių komiteto sudarymo, jei trečiosios valstybės suteiktų didelių karinių įnašų.
   10 straipsnis
   Sąjungos vadovaujamo personalo statusas
   Sąjungos vadovaujamų padalinių ir personalo statusas nustatomas, jei būtina, pagal tarptautinę teisę.
   11 straipsnis
   Finansiniai susitarimai
   1.   Bendros ES karinės operacijos išlaidos administruojamos laikantis Sprendimo (BUSP) 2015/528.
   2.   EUNAVFOR MED bendrų išlaidų orientacinė finansavimo suma – 11,82 mln. EUR. Sprendimo (BUSP) 2015/528 25 straipsnio 1 dalyje nurodyta orientacinės sumos procentinė dalis – 70 % įsipareigojimams ir 40 % mokėjimams.
   12 straipsnis
   Informacijos teikimas
   1.   Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas trečiosioms valstybėms, susijusioms su šiuo sprendimu, tam tikrais atvejais ir atsižvelgiant į EUNAVFOR MED poreikius, suteikti ES įslaptintą informaciją, sukauptą operacijos tikslais, pagal Tarybos sprendimą 2013/488/ES (2):

               a)

               neviršijant slaptumo lygio, nustatyto taikomuose Sąjungos ir atitinkamos trečiosios valstybės sudarytuose susitarimuose dėl informacijos saugumo, arba

               b)

               kitais atvejais neviršijant slaptumo lygio „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“.

         2.   Be to, vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas suteikti JT, atsižvelgiant į EUNAVFOR MED veiklos poreikius, ES įslaptintą informaciją, neviršijančią slaptumo lygio „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, kuri sukaupta EUNAVFOR MED tikslais, pagal Sprendimą 2013/488/ES. Šiuo tikslu sudaromi vyriausiojo įgaliotinio ir Jungtinių Tautų kompetentingų institucijų susitarimai.
   3.   Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas trečiosioms valstybėms, susijusioms su šiuo sprendimu, suteikti bet kuriuos ES neįslaptintus dokumentus, susijusius su operacijos aspektų svarstymu Taryboje, kuriems taikomas profesinės paslapties saugojimo reikalavimas pagal Tarybos darbo tvarkos taisyklių (3) 6 straipsnio 1 dalį.
   4.   Vyriausiasis įgaliotinis gali šiuos įgaliojimus ir kompetenciją sudaryti šiame straipsnyje nurodytus susitarimus deleguoti EIVT pareigūnams, ES operacijos vadui arba ES pajėgų vadui pagal Sprendimo 2013/488/ES VI priedo VII skirsnį.
   13 straipsnis
   Įsigaliojimas ir nutraukimas
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   EUNAVFOR MED baigiasi ne vėliau kaip 12 mėnesių po to, kai pasiekiamas visiškas operacinis pajėgumas.
   Šis sprendimas panaikinamas nuo ES operacijos štabo uždarymo dienos vadovaujantis patvirtintais EUNAVFOR MED nutraukimo planais ir nedarant poveikio EUNAVFOR MED audito ir sąskaitų pateikimo procedūroms, kaip nustatyta Sprendime (BUSP) 2015/528.

      Priimta Briuselyje 2015 m. gegužės 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         F. MOGHERINI

      (1)  2015 m. kovo 27 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/528, kuriuo nustatomas Europos Sąjungos karinio ar gynybinio pobūdžio operacijų bendrųjų sąnaudų finansavimo administravimo mechanizmas (ATHENA) ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2011/871/BUSP (OL L 84, 2015 3 28, p. 39).

      (2)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).

      (3)  2009 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimas 2009/937/ES, patvirtinantis Tarybos darbo tvarkos taisykles (OL L 325, 2009 12 11, p. 35).


title: Energijos bendrijos ministrų tarybos sprendimas D/2013/03/MC-EnC dėl Energijos bendrijos sutarties galiojimo pratęsimo

text:
30.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 320/81

         ENERGIJOS BENDRIJOS MINISTRŲ TARYBOS SPRENDIMAS
   D/2013/03/MC-EnC
   dėl Energijos bendrijos sutarties galiojimo pratęsimo
   ENERGIJOS BENDRIJOS MINISTRŲ TARYBA,
   atsižvelgdama į Energijos bendrijos sutartį (toliau – Sutartis), ypač į jos 97 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Sutartis pasirašyta 2005 m. spalio 25 d. ir įsigaliojo 2006 m. liepos 1 d.;

               (2)

               Sutartis, kaip numatyta jos 97 straipsnyje, sudaroma 10 metų laikotarpiui nuo jos įsigaliojimo dienos, o dėl galiojimo pratęsimo sprendžia Ministrų taryba;

               (3)

               Energijos bendrija pasirodė esanti veiksminga regioninio bendradarbiavimo energetikos srityje sistema;

               (4)

               Energijos bendrija atidžiai seka Europos Sąjungos energetikos politikos raidą ir yra prisiėmusi įsipareigojimų ilgesniam nei iki 2016 m. laikotarpiui;

               (5)

               Europos Sąjungos institucijos atvirai pritaria Sutarties pratęsimui (1); tokią pačią poziciją pareiškė Nuolatinė aukšto lygio grupė 2013 m. birželio 19 d. ir spalio 23 d. vykusiuose posėdžiuose,

         PRIIMA ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Energijos bendrijos sutarties galiojimo pratęsimas
   Sutarties galiojimas pratęsiamas 10 metų laikotarpiui.
   2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja jį priėmus.

      Priimta Belgrade 2013 m. spalio 24 d.

            Ministrų tarybos vardu

         Z. MIHAJLOVIĆ

      (1)  Komisijos ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai pagal Sprendimo 2006/500/EB 7 straipsnį, 2011 3 10, KOM(2011) 105 galutinis; Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl energijos tiekimo saugumo ir tarptautinio bendradarbiavimo. „ES energetikos politika. Bendradarbiavimas su užsienio partneriais“, 2011 9 7 KOM(2011) 539 galutinis; 2011 m. lapkričio 24 d. įvykusio Europos Sąjungos Tarybos posėdžio išvados dėl ES energetikos politikos išorės aspekto stiprinimo.


title: 2004/821/BUSP: 2004 m. spalio 19 d. Politinio ir Saugumo Komiteto sprendimas BiH/4/2004, dėl ES vadovybės padalinio Neapolyje vadovo Europos Sąjungos karinei operacijai Bosnijoje ir Hercegovinoje paskyrimo

text:
2.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 357/38

      POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS BiH/4/2004
   2004 m. spalio 19 d.
   dėl ES vadovybės padalinio Neapolyje vadovo Europos Sąjungos karinei operacijai Bosnijoje ir Hercegovinoje paskyrimo
   (2004/821/BUSP)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 25 straipsnio trečiąją pastraipą,
   atsižvelgdamas į 2004 m. liepos 12 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2004/570/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Bosnijoje ir Hercegovinoje (1), ypač į jų 6 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Generaliniam sekretoriui – vyriausiajam įgaliotiniui ir NATO Generaliniam sekretoriui pasikeitus laiškais atitinkamai 2004 m. rugsėjo 28 d. ir 2004 m. spalio 8 d., Šiaurės Atlanto Taryba sutiko, kad Jungtinių pajėgų vadovybės Neapolyje štabo viršininkas taptų ES vadovybės padalinio Neapolyje vadovu.

               (2)

               2004 m. rugsėjo 15 d. ES karinis komitetas sutiko su ES operacijos vado rekomendacija Jungtinių pajėgų vadovybės Neapolyje štabo viršininką generolą Ciro COCOZZA skirti ES vadovybės padalinio Neapolyje vadovu Europos Sąjungos karinei operacijai Bosnijoje ir Hercegovinoje.

               (3)

               Pagal Bendrųjų veiksmų 2004/570/BUSP 6 straipsnį Taryba įgaliojo Politinį ir saugumo komitetą (PSK) atlikti ES karinės operacijos politinę priežiūrą ir strategiškai jai vadovauti.

               (4)

               Pagal Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties Protokolo dėl Danijos pozicijos 6 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Europos Sąjungos sprendimus bei veiksmus.

               (5)

               2002 m. gruodžio 12–13 d. Kopenhagos Europos Vadovų Taryba priėmė deklaraciją, nustatančią, kad „Berlin Plus“ susitarimai ir reikalavimas juos įgyvendinti bus taikomi tik toms ES valstybėms narėms, kurios yra NATO narės arba „Partnerystės taikos labui“ šalys ir kurios dėl to yra sudariusios dvišalius saugumo susitarimus su NATO,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Generolas Ciro COCOZZA skiriamas ES vadovybės padalinio Neapolyje vadovu Europos Sąjungos karinei operacijai Bosnijoje ir Hercegovinoje.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. spalio 19 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         A. HAMER

      (1)  OL L 252, 2004 7 28, p. 10.