title: 2017 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2017/899 dėl 470–790 MHz dažnių juostos naudojimo Sąjungoje

text:
25.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 138/131

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/899
   2017 m. gegužės 17 d.
   dėl 470–790 MHz dažnių juostos naudojimo Sąjungoje
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   pasikonsultavę su Regionų komitetu,
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               Sprendimu Nr. 243/2012/ES (3) nustatytoje daugiametėje radijo spektro politikos programoje (toliau – RSPP) Europos Parlamentas ir Taryba išdėstė tokius tikslus: ne vėliau kaip 2015 m. skirti bent 1 200 MHz spektro belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms Sąjungoje teikti; remti tolesnę novatoriškų transliavimo paslaugų plėtrą užtikrinant pakankamai spektro tokių paslaugų teikimui palydovinio ir antžeminio ryšio priemonėmis, jeigu poreikis yra aiškiai pagrįstas; bei užtikrinti pakankamai spektro programų kūrimo ir specialiųjų renginių (toliau – PMSE) reikmėms;

               (2)

               2015 m. gegužės 6 d. komunikate „Europos bendrosios skaitmeninės rinkos strategija“ Komisija pabrėžė 694–790 MHz (toliau –700 MHz) dažnių juostos svarbą siekiant užtikrinti, kad plačiajuosčio ryšio paslaugos būtų teikiamos kaimo vietovėse, siekiant užtikrinti prieigą ir sujungiamumą, bei nurodė poreikį koordinuotai atlaisvinti tą dažnių juostą, kartu atsižvelgiant į specifinius transliavimo paslaugų paskirstymo poreikius. Skaitmeninės atskirties mažinimas aprėpties ir žinių srityje yra svarbus aspektas, kuriam turi būti teikiama pirmenybė, kartu užtikrinant, kad naudotojams pradėjus naudoti naujas technologijas neatsirastų naujų formų atskirties;

               (3)

               veiksmingas spektro valdymas yra viena iš sąlygų siekiant pramonės perėjimo prie 5G ryšio, kuris užtikrintų Sąjungai svarbiausią vaidmenį inovacijų srityje ir sukurtų palankią aplinką elektroninių ryšių tinklams ir paslaugoms plėtoti, taip padidinant skaitmeninės ekonomikos augimo potencialą. Sąjungos ekonomikai skaitmeninė visuomenė bus vis svarbesnė, todėl reikia užtikrinti visa aprėpiantį tinklą, kad būtų galima plėtoti su daiktų internetu ir e. prekyba susijusias paslaugas bei Europos debesijos paslaugas ir kad visoje Sąjungoje būtų galima visapusiškai pasinaudoti ketvirtosios pramonės revoliucijos („Pramonė 4.0“) teikiama nauda;

               (4)

               700 MHz dažnių juosta suteikia galimybę pasauliniu mastu užtikrinti suderintą ir koordinuotą belaidžio plačiajuosčio ryšio spektrą, kuris sudaro sąlygas pasiekti masto ekonomiją. Ji turėtų sudaryti sąlygas miesto ir kaimo arba atokiose vietovėse plėtoti naujas novatoriškas skaitmenines paslaugas, kaip antai e. sveikatos ir m. sveikatos, kurios būtų palaikomos mobiliaisiais telefonais, pacientų stebėjimo prietaisais ir kitais belaidžiais įrenginiais, taip pat pažangiaisiais elektros energijos tinklais;

               (5)

               2016 m. sausio 19 d. rezoliucijoje dėl kuriamo Bendrosios skaitmeninės rinkos akto Europos Parlamentas priminė valstybėms narėms jų įsipareigojimą pasiekti bent 30 Mb/s tikslinės spartos plačiajuosčio ryšio visuotinį diegimą ne vėliau kaip 2020 m., pabrėžė, kad radijo spektras yra belaidžio plačiajuosčio ryšio ir taip pat transliavimo vidaus rinkai būtinas išteklius ir yra ypač svarbus būsimam Sąjungos konkurencingumui, bei prašė pirmenybę teikti darniai ir konkurencijai palankiai spektro paskirstymo ir spektro veiksmingo valdymo sistemai;

               (6)

               spektras yra viešoji gėrybė. 470–790 MHz dažnių juostoje jis yra vertingas išteklius siekiant ekonomiškai efektyviai diegti belaidžio ryšio tinklus, kuriais užtikrinama visuotinė aprėptis patalpose ir lauke. Dabar tas spektras visoje Sąjungoje naudojamas skaitmeninei antžeminei televizijai ir belaidei garso PMSE. Todėl jis yra būtina prieigos prie kultūrinio turinio, informacijos bei idėjų ir jų skleidimo sąlyga. Jis kartu su naujomis paskirstymo formomis padeda plėtoti žiniasklaidos ir kūrybos, kultūros ir mokslinių tyrimų sektorius, kurie juo išsamiai remiasi, kad belaidžiu ryšiu būtų galima teikti turinį galutiniams naudotojams;

               (7)

               700 MHz dažnių juostos paskirstymo struktūra turėtų būti tokia, kad būtų palengvinama konkurencija, o paskirstymas turėtų būti vykdomas taip, kad nebūtų kenkiama esamai konkurencijai;

               (8)

               Tarptautinės telekomunikacijų sąjungos Radijo ryšio reglamentu, priimtu 2015 m. Pasaulinėje radijo ryšio konferencijoje, 700 MHz dažnių juosta 1-ame regione, kuriam priklauso Sąjunga, bendra pirmine teise priskirta transliavimo ir judriojo ryšio tarnyboms (išskyrus judriąją oreivystės tarnybą). 470–694 MHz dažnių juosta (toliau – žemesnių nei 700 MHz dažnių juosta) tebėra išimtinai priskirta transliavimo tarnybai (pirmine teise) ir belaidei garso PMSE (antrine teise);

               (9)

               dėl sparčiai didėjančio belaidžio plačiajuosčio ryšio duomenų srauto ir vis augančios skaitmeninės ekonomikos ekonominės, pramoninės ir socialinės svarbos būtina didinti belaidžių tinklų pralaidumą. Spektras 700 MHz dažnių juostoje užtikrina tiek papildomą pralaidumą, tiek visuotinę aprėptį, ypač ekonominiu požiūriu sudėtingose kaimo, kalnuotose ir salų vietovėse, taip pat kitose atokiose vietovėse, iš anksto nustatytose atsižvelgiant į vietoves, kurios laikomos prioritetinėmis nacionalinės svarbos vietovėmis, įskaitant pagrindinius sausumos transporto maršrutus, ir būtų tinkamas naudoti patalpose ir įvairių rūšių ryšiui tarp įrenginių. Esant toms aplinkybėms, nuosekliomis ir koordinuotomis priemonėmis, skirtomis aukštos kokybės antžeminio belaidžio ryšio aprėpčiai visoje Sąjungoje užtikrinti, kurios grindžiamos geriausia nacionaline praktika, operatorių licencinių įsipareigojimų vykdymo atžvilgiu, turėtų būti siekiama RSPP tikslo – ne vėliau kaip 2020 m. užtikrinti, kad visi piliečiai visoje Sąjungoje tiek patalpose, tiek lauke galėtų naudotis kuo spartesniu plačiajuosčiu ne mažesnės kaip 30 Mb/s spartos ryšiu, ir turėtų būti siekiama įgyvendinti plataus užmojo gigabitinės visuomenės Sąjungoje viziją. Tokiomis priemonėmis bus skatinamos novatoriškos skaitmeninės paslaugos ir užtikrinama ilgalaikė socialinė bei ekonominė nauda;

               (10)

               5G ryšys turės didelį poveikį ne tik skaitmeniniam sektoriui, bet ir visai ekonomikai. Ypač atsižvelgiant į lėtą 4G ryšio ir atitinkamų paslaugų diegimą, sėkmingas 5G ryšio įdiegimas Sąjungoje bus itin svarbus siekiant užtikrinti ekonominį vystymąsi ir Sąjungos ekonomikos konkurencingumą bei našumą. Todėl Sąjunga turi atlikti svarbų vaidmenį užtikrindama pakankamai spektro sėkmingam 5G ryšio įdiegimui ir plėtojimui. Be to, išduodamos 700 MHz dažnių juostos naudojimo leidimus, valstybės narės turėtų atsižvelgti į galimybę užtikrinti, kad virtualiųjų judriojo ryšio tinklų operatoriai galėtų padidinti savo tinklų geografinę aprėptį. Valstybei narei paprašius Komisija, kai įmanoma, turėtų sudaryti palankias sąlygas kartu rengiamiems aukcionams ir taip prisidėti prie paneuropinių struktūrų;

               (11)

               bendrai naudoti spektrą bendroje dažnių juostoje, pirma, belaidžiam abikrypčiam plačiajuosčiam ryšiui didelėje teritorijoje (aukštynkryptei ir žemynkryptei linijoms) ir, antra, vienkrypčiam televizijos transliavimui arba belaidei garso PMSE, yra techniškai sudėtinga, kai jų aprėpties zonos iš dalies sutampa arba yra arti viena kitos. Tai reiškia, kad pakeitus 700 MHz dažnių juostos paskirtį, paskiriant ją naudoti abikrypčio antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms, iš skaitmeninės antžeminės televizijos ir belaidės garso PMSE naudotojų būtų atimta dalis jų spektro išteklių. Todėl skaitmeninės antžeminės televizijos ir PMSE sektoriuose būtina užtikrinti galimybės naudotis pakankamu spektru ilgalaikį reglamentavimo nuspėjamumą, kad jie galėtų garantuoti tvarų savo paslaugų, ypač nemokamos televizijos, teikimą ir plėtrą, tuo pačiu metu užtikrinant tinkamą aplinką investicijoms, kad būtų įgyvendinti Sąjungos ir nacionalinės audiovizualinės politikos tikslai, kaip antai socialinė sanglauda, žiniasklaidos pliuralizmas ir kultūrų įvairovė. Gali būti, kad priemonių reikės Sąjungos ir nacionaliniu lygmenimis, siekiant užtikrinti papildomų spektro išteklių belaidės garso PMSE naudojimui už 470–790 MHz dažnių juostos ribų;

               (12)

               savo ataskaitoje Komisijai aukšto lygio darbo grupės dėl būsimo UHF (470–790 MHz dažnių) juostos naudojimo pirmininkas Pascal Lamy rekomendavo ne vėliau kaip 2020 m. (+/– dveji metai) užtikrinti, kad 700 MHz dažnių juostą būtų galima naudoti belaidžiam plačiajuosčiam ryšiui. Toks atlaisvinimas padėtų pasiekti tikslą – užtikrinti ilgalaikį reglamentavimo nuspėjamumą skaitmeninės antžeminės televizijos srityje, iki 2030 m. užtikrinant galimybę naudoti žemesnių nei 700 MHz dažnių juostą, nors tai turėtų būti peržiūrėta ne vėliau kaip 2025 m.;

               (13)

               Radijo spektro politikos grupė 2015 m. vasario 19 d. nuomonėje dėl ilgalaikės būsimo UHF (470–790 MHz dažnių) juostos naudojimo Europos Sąjungoje strategijos rekomendavo patvirtinti visoje Sąjungoje suderintą požiūrį, siekiant ne vėliau kaip iki 2020 m. pabaigos užtikrinti, kad 700 MHz dažnių juostą būtų galima efektyviai naudoti belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti, pažymėdama, kad valstybės narės, remdamosi pagrįstomis priežastimis, turi teisę nuspręsti atidėti šios juostos naudojimą ne ilgiau kaip dvejiems metams. Be to, galimybė žemesnių nei 700 MHz dažnių juostą naudoti transliavimo paslaugų teikimui turėtų būti užtikrinta iki 2030 m.;

               (14)

               kai kuriose valstybėse narėse jau pradėtos arba užbaigtos nacionalinės leidimų naudoti 700 MHz dažnių juostą abikrypčio antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti išdavimo procedūros. Reikia suderinto požiūrio į 700 MHz dažnių juostos naudojimą ateityje, kuris taip pat užtikrintų reglamentavimo nuspėjamumą, įvairovės valstybėse narėse ir bendrosios skaitmeninės rinkos tikslų pusiausvyrą ir skatintų Europos lyderystę tarptautinio technologijų vystymo srityje. Tomis aplinkybėmis turėtų būti reikalaujama, kad valstybės narės laiku pakeistų 700 MHz dažnių juostos paskirtį, vadovaudamosi Sąjungos ir nacionaline teise;

               (15)

               valstybės narės, remdamosi tinkamai pagrįstomis priežastimis, turėtų galėti atidėti terminą, nuo kurio leidžiama naudoti 700 MHz dažnių juostą antžeminėse sistemose, kuriomis galima teikti plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugas, užtikrinimą ne ilgiau kaip dvejiems metams nei bendras 2020 m. Sąjungos terminas. Toks atidėjimas turėtų būti galimas tik dėl šių priežasčių: neišspręsti tarpvalstybinio koordinavimo klausimai, dėl ko kyla žalingųjų trukdžių, poreikis užtikrinti techninį didelio gyventojų skaičiaus perėjimą prie pažangių transliavimo standartų ir tokio užtikrinimo sudėtingumas, perėjimo finansinės sąnaudos, viršijančios tikėtinas įplaukas, gaunamas vykdant dažnių skyrimo procedūras, arba nenugalimos jėgos (force majeure) aplinkybės. Valstybės narės turėtų imtis visų būtinų priemonių, kad dėl to būtų sukeliama kuo mažiau žalingųjų trukdžių tokį poveikį patiriančiose valstybėse narėse. Jei valstybės narės nusprendžia atidėti terminą, nuo kurio leidžiama naudoti 700 MHz dažnių juostą, jos turėtų atitinkamai pranešti kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir įtraukti tinkamai pagrįstas priežastis tuo klausimu į savo nacionalinius veiksmų planus. Tokios valstybės narės ir visos dėl atidėjimo poveikį patiriančios valstybės narės turėtų bendradarbiauti siekdamos koordinuotai atlaisvinti 700 MHz dažnių juostą ir jos turėtų įtraukti informaciją apie tokį koordinavimą į savo nacionalinius veiksmų planus;

               (16)

               kaip leidžiama pagal tarptautinius susitarimus, 700 MHz dažnių juosta trečiosiose valstybėse ar nacionalinių teritorijų dalyse, kurių valstybių narių institucijos negali veiksmingai kontroliuoti, gali būti naudojama kitais tikslais, todėl kai kuriose valstybėse narėse 700 MHz dažnių juostos naudojimas antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms galėtų būti ribojamas. Tai atimtų toms valstybėms narėms galimybę laikytis bendro Sąjungos lygmeniu nustatyto tvarkaraščio. Atitinkamos valstybės narės turėtų imtis visų būtinų veiksmų, kad kuo labiau sumažintų tokių apribojimų trukmę ir geografinę aprėptį, ir prireikus kreiptis Sąjungos pagalbos pagal Sprendimo Nr. 243/2012/ES 10 straipsnio 2 dalį. Be to, apie tokius apribojimus jos turėtų pranešti Komisijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 676/2002/EB (4) 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnį, o pagal Sprendimo Nr. 676/202/EB 5 straipsnį informacija turėtų būti skelbiama viešai;

               (17)

               šiuo sprendimu neturėtų būti daromas poveikis priemonėms, kurių, laikantis Sąjungos teisės, imtasi nacionaliniu lygmeniu ir kuriomis siekiama bendro intereso tikslų, susijusių su valstybių narių teise tvarkyti ir naudoti savo spektrą viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir gynybos tikslais;

               (18)

               700 MHz dažnių juostos naudojimui antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti kuo anksčiau turėtų būti pradėta taikyti lanksti leidimų išdavimo tvarka. Tai turėtų apimti galimybę spektro naudojimo teisių turėtojams perleisti ir išnuomoti savo turimas teises, taikant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB (5) 9, 9a ir 9b straipsnius, atsižvelgiant į Sprendimo Nr. 243/2012/ES 5 straipsnyje nustatytą pareigą skatinti veiksmingą konkurenciją neiškreipiant konkurencijos elektroninių ryšių paslaugų vidaus rinkoje. Valstybės narės, atlikdamos savo atitinkamus vertinimus suteikiant teisę naudoti spektrą turėtų atsižvelgti į leidimų galiojimo trukmę, operatorių verslo planą ir jo indėlį siekiant skaitmeninės darbotvarkės tikslų ir skatinant inovacines skaitmenines paslaugas bei siekiant ilgalaikės socialinės ir ekonominės naudos;

               (19)

               svarbu užtikrinti skaitmeninės antžeminės televizijos ilgalaikį reglamentavimo nuspėjamumą, susijusį su galimybe naudoti žemesnių nei 700 MHz dažnių juostą, atsižvelgiant į 2015 m. Pasaulinės radijo ryšio konferencijos rezultatus. Vadovaudamosi Direktyvos 2002/21/EB 9 ir 9a straipsniais, valstybės narės turėtų, kai įmanoma, laikytis lankstaus požiūrio ir turėtų galėti leisti žemesnių nei 700 MHz dažnių juostą naudoti alternatyviais tikslais, kaip antai antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti, atsižvelgiant į nacionalinius poreikius, susijusius su transliavimo paslaugų teikimu, be kita ko, novatoriškoms naudotojų poreikiais grindžiamoms iniciatyvoms įgyvendinti. Atsižvelgiant į nacionalinius poreikius, tokiu naudojimu alternatyviais tikslais transliavimo tarnybai ir toliau turėtų būti užtikrinama galimybė naudoti spektrą pirmine teise. Tuo tikslu valstybės narės turėtų skatinti transliuotojų, siuntėjų ir judriojo ryšio operatorių bendradarbiavimą, siekiant palengvinti garso bei vaizdo platformų ir interneto platformų konvergenciją ir bendrą spektro naudojimą. Kaip numatyta 2006 m. Regioninėje radijo ryšio konferencijoje pasiektame susitarime, leisdamos naudoti žemesnių nei 700 MHz dažnių juostą antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad toks naudojimas nekeltų žalingųjų trukdžių skaitmeniniam antžeminiam transliavimui kaimyninėse valstybėse narėse;

               (20)

               valstybės narės turėtų priimti nuoseklius nacionalinius veiksmų planus, kuriais siekiama palengvinti 700 MHz dažnių juostos naudojimą antžeminio belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti, kartu užtikrinant televizijos transliavimo paslaugų, kurios atlaisvina šią juostą, tęstinumą. Priėmusios tokius nacionalinius veiksmų planus, valstybės narės juos turėtų padaryti prieinamus Sąjungoje skaidriu būdu. Nacionaliniuose veiksmų planuose turėtų būti numatyti dažnių naudojimo plano pakeitimo veiksmai ir laikotarpiai, tinklo ir galutinių naudotojų įrangos techniniai pakeitimai, radijo ir ne radijo ryšio įrangos sambūvis, esama ir nauja leidimų išdavimo tvarka, mechanizmai, kuriais siekiama išvengti žalingųjų trukdžių spektro naudotojams gretimose juostose, ir informacija apie galimybę kompensuoti perėjimo sąnaudas, jei tokių sąnaudų būtų, kad būtų išvengta, inter alia, sąnaudų galutiniams naudotojams ar transliuotojams. Kai valstybės narės ketina išlaikyti skaitmeninę antžeminę televiziją, nacionaliniuose veiksmų planuose turėtų būti apsvarstyta galimybė palengvinti transliavimo įrangos modernizavimą pereinant prie efektyviau spektrą naudojančių technologijų, kaip antai pažangiųjų vaizdo formatų (pvz., HEVC) ar signalų perdavimo technologijų (pvz., DVB-T2);

               (21)

               galimo kompensavimo už perėjimo prie spektro naudojimo užbaigimą apimtis ir mechanizmas, ypač kalbant apie galutinius naudotojus, turėtų būti nagrinėjami laikantis atitinkamų nacionalinių nuostatų, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/20/EB (6) 14 straipsnyje, ir turėtų atitikti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnius, siekiant, pavyzdžiui, palengvinti perėjimą prie efektyviau spektrą naudojančių technologijų. Valstybės narės prašymu Komisija turėtų galėti pateikti jai rekomendacijas, siekiant sudaryti palankias sąlygas perėjimui prie spektro naudojimo;

               (22)

               Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, turėtų pateikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie žemesnių nei 700 MHz dažnių juostos naudojimo pokyčius, siekiant užtikrinti veiksmingą spektro naudojimą, laikantis taikytinos Sąjungos teisės. Komisija turėtų atsižvelgti į socialinius, ekonominius, kultūrinius ir tarptautinius aspektus, kurie daro poveikį žemesnių nei 700 MHz dažnių juostos naudojimui, į tolesnį technologijų vystymą, vartotojų elgsenos pokyčius ir į sujungiamumo reikalavimus siekiant skatinti ekonomikos augimą ir inovacijas Sąjungoje;

               (23)

               kadangi šio sprendimo tikslo, t. y. užtikrinti koordinuotą požiūrį į 470–790 MHz dažnių juostos naudojimą Sąjungoje vadovaujantis bendrais tikslais, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   1.   Ne vėliau kaip 2020 m. birželio 30 d. valstybės narės sudaro sąlygas naudoti 694-790 MHz (toliau – 700 MHz) dažnių juostą antžeminėms sistemoms, kuriomis galima teikti belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugas, tik suderintomis techninėmis sąlygomis, kurias Komisija nustato pagal Sprendimo Nr. 676/2002/EB 4 straipsnį.
   Tačiau valstybės narės gali ne ilgiau kaip dvejiems metams atidėti terminą, nuo kurio turi būti leidžiama naudoti 700 MHz dažnių juostą, remdamosi viena ar daugiau tinkamai pagrįstų priežasčių, išdėstytų šio sprendimo priede. Tokio atidėjimo atveju atitinkama valstybė narė apie tai atitinkamai praneša kitoms valstybėms narėms bei Komisijai ir įtraukia tas tinkamai pagrįstas priežastis į savo nacionalinį veiksmų planą, priimtą pagal šio sprendimo 5 straipsnį. Kai būtina, vadovaudamosi Direktyva 2002/20/EB valstybės narės vykdo leidimų išdavimo procedūras arba iš dalies pakeičia atitinkamas galiojančias spektro naudojimo teises, kad būtų galima leisti tokį naudojimą.
   Valstybė narė, kuri pagal antrą pastraipą atideda terminą, nuo kurio turi būti sudarytos sąlygos naudoti 700 MHz dažnių juostą, ir dėl to atidėjimo poveikį patiriančios valstybės narės bendradarbiauja tarpusavyje, siekdamos koordinuotai atlaisvinti 700 MHz dažnių juostą belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugoms teikti, ir įtraukia informaciją apie tokį koordinavimą į savo nacionalinius veiksmų planus, priimtus pagal 5 straipsnį.
   2.   Kad galėtų užtikrinti galimybę naudoti 700 MHz dažnių juostą pagal 1 dalį, valstybės narės ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. sudaro visus būtinus susitarimus dėl tarpvalstybinio dažnių koordinavimo Sąjungoje.
   3.   Valstybės narės nesaistomos 1 ir 2 dalyse nustatytomis pareigomis geografinėse vietovėse, kuriose klausimas dėl dažnių koordinavimo su trečiosiomis valstybėmis tebėra neišspręstas, su sąlyga, kad jos deda visas įmanomas pastangas, kad klausimas dėl tokio koordinavimo būtų išspręstas kuo greičiau ir kad su juo susijusi geografinė aprėptis būtų kuo mažesnė, bei kasmet praneša Komisijai rezultatus, kol bus išspręsti koordinavimo klausimai.
   Pirma pastraipa taikoma kalbant apie spektro koordinavimo problemas Kipro Respublikoje, kylančias dėl to, kad Kipro Vyriausybei užkirstas kelias vykdyti veiksmingą kontrolę savo teritorijos dalyje.
   4.   Šis sprendimas nedaro poveikio valstybių narių teisei tvarkyti ir naudoti savo spektrą viešosios tvarkos, visuomenės saugumo ir gynybos tikslais.
   2 straipsnis
   Suteikdamos teises naudoti 700 MHz dažnių juostą antžeminėse sistemose, kuriomis galima teikti belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugas, valstybės narės leidžia perleisti arba nuomoti tokias teises taikant atviras ir skaidrias procedūras pagal taikytiną Sąjungos teisę.
   3 straipsnis
   1.   Išduodamos 700 MHz dažnių juostos naudojimo leidimus arba iš dalies keisdamos galiojančias 700 MHz dažnių juostos naudojimo teises, valstybės narės deramai atsižvelgia į būtinybę įgyvendinti tikslinę spartą ir kokybės tikslus, išdėstytus Sprendimo Nr. 243/2012/ES 6 straipsnio 1 dalyje, įskaitant, kai tinkama, aprėptį iš anksto nustatytose prioritetinėse nacionalinės svarbos vietovėse, kaip antai pagrindiniuose sausumos transporto maršrutuose, siekiant užtikrinti, kad taikant belaides technologijas ir Europai lyderiaujant naujų skaitmeninių paslaugų srityje būtų galima veiksmingai prisidėti prie Sąjungos ekonomikos augimo. Tokios priemonės gali apimti sąlygas, skirtas palengvinti arba skatinti bendrą naudojimąsi tinklo infrastruktūra arba spektru laikantis Sąjungos teisės.
   2.   Taikydamos 1 dalį valstybės narės įvertina poreikį nustatyti su dažnių iš 700 MHz dažnių juostos naudojimo teisėmis susijusias sąlygas ir, kai tinkama, konsultuojasi tuo klausimu su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais.
   4 straipsnis
   Valstybės narės užtikrina, kad 470–694 MHz (toliau – žemesni nei 700 MHz) dažnių juostą bent iki 2030 m. būtų galima naudoti transliavimo paslaugoms, įskaitant nemokamą televiziją, teikiamoms naudojant antžeminį ryšį, taip pat belaidei garso PMSE, remiantis nacionaliniais poreikiais, kartu atsižvelgiant į technologijų neutralumo principą. Valstybės narės užtikrina, kad bet koks kitas žemesnių nei 700 MHz dažnių juostos naudojimas jų teritorijoje būtų suderinamas su nacionaliniais transliavimo poreikiais atitinkamoje valstybėje narėje ir nekeltų žalingųjų trukdžių antžeminiam ryšiui, naudojamam transliavimo paslaugoms teikti kaimyninėje valstybėje narėje, ir kad taip naudojant šią juostą nebūtų reikalaujama apsaugos nuo tokių trukdžių. Taip naudojant dažnių juostą nedaromas poveikis įsipareigojimams pagal tarptautinius susitarimus, kaip antai susitarimus dėl tarpvalstybinio dažnių koordinavimo.
   5 straipsnis
   1.   Valstybės narės kuo anksčiau, bet ne vėliau kaip 2018 m. birželio 30 d., priima ir paskelbia savo nacionalinius planus ir tvarkaraščius (toliau – nacionalinius veiksmų planus), įskaitant išsamius žingsnius, kaip jos vykdys pareigas pagal 1 ir 4 straipsnius. Valstybės narės parengia savo nacionalinius veiksmų planus pasikonsultavusios su visais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais.
   2.   Siekdamos užtikrinti, kad 700 MHz dažnių juosta būtų naudojama pagal 1 straipsnio 1 dalį, valstybės narės savo nacionaliniuose veiksmų planuose, kai tinkama, nurodo informaciją apie priemones, įskaitant visas paramos priemones, kuriomis siekiama sumažinti būsimo perėjimo proceso poveikį visuomenei bei belaidės garso PMSE naudojimui ir sudaryti palankias sąlygas tam, kad vidaus rinkoje būtų galima laiku įsigyti sąveikios televizijos transliavimo tinklo įrangos ir imtuvų.
   6 straipsnis
   Valstybės narės, kai tinkama bei vadovaudamosi Sąjungos teise, gali užtikrinti, kad perėjimo prie spektro naudojimo ar spektro naudojimo perskirstymo tiesioginės sąnaudos, ypač tenkančios galutiniams naudotojams, būtų tinkamai, nedelsiant ir skaidriai kompensuojamos, siekiant, inter alia, palengvinti perėjimą prie efektyviau spektrą naudojančių technologijų.
   Atitinkamos valstybės narės prašymu Komisija gali pateikti rekomendacijas dėl tokio kompensavimo, siekiant sudaryti palankias sąlygas perėjimui prie spektro naudojimo.
   7 straipsnis
   Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie žemesnių nei 700 MHz dažnių juostos naudojimo pokyčius, siekiant užtikrinti veiksmingą spektro naudojimą, laikantis taikytinos Sąjungos teisės. Komisija atsižvelgia į socialinius, ekonominius, kultūrinius ir tarptautinius aspektus, kurie daro poveikį žemesnių nei 700 MHz dažnių juostos naudojimui pagal 1 ir 4 straipsnius, į tolesnį technologijų vystymą, vartotojų elgsenos pokyčius ir į sujungiamumo reikalavimus siekiant skatinti ekonomikos augimą bei inovacijas Sąjungoje.
   8 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   9 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Priimta Strasbūre 2017 m. gegužės 17 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         A. TAJANI

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. ABELA

      (1)  OL C 303, 2016 8 19, p. 127.

      (2)  2017 m. kovo 15 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2017 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimas.

      (3)  2012 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 243/2012/ES, kuriuo nustatoma daugiametė radijo spektro politikos programa (OL L 81, 2012 3 21, p. 7).

      (4)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 676/2002/EB dėl radijo spektro politikos teisinio reguliavimo pagrindų Europos bendrijoje (Sprendimas dėl radijo spektro) (OL L 108, 2002 4 24, p. 1).

      (5)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 33).

      (6)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/20/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų leidimo (Leidimų Direktyva) (OL L 108, 2002 4 24, p. 21).

      PRIEDAS
      Pagrįstos priežastys, dėl kurių vėliau nei 2020 m. birželio 30 d. leidžiama naudoti 700 MHz dažnių juostą antžeminėse sistemose, kuriomis galima teikti belaidžio plačiajuosčio elektroninio ryšio paslaugas (1 straipsnio 1 dalis):

                  1)

                  neišspręsti tarpvalstybinio koordinavimo klausimai, dėl ko gali būti sukelti žalingieji trukdžiai;

                  2)

                  poreikis užtikrinti dideliam gyventojų skaičiui techninį perėjimą prie pažangių transliavimo standartų ir tokio perėjimo užtikrinimo sudėtingumas;

                  3)

                  finansinės perėjimo sąnaudos, viršijančios tikėtinas pinigines įplaukas, gaunamas suteikiant teisę naudoti spektrą;

                  4)

                  nenugalimos jėgos (force majeure) aplinkybės.


title: 1998 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimas dėl statistinių duomenų, kurie turi būti naudojami nustatant Europos centrinio banko kapitalo pasirašymo raktą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998D0382

Oficialusis leidinys L 171 , 17/06/1998 p. 0033 - 0034

		Tarybos sprendimas1998 m. birželio 5 d.dėl statistinių duomenų, kurie turi būti naudojami nustatant Europos centrinio banko kapitalo pasirašymo raktą(98/382/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į prie jos pridedamo Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 29 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Europos pinigų instituto nuomonę [3],laikydamasi Sutarties 106 straipsnio 6 dalyje ir minėto Protokolo 42 straipsnyje nustatytos tvarkos,(1) kadangi Europos centrinis bankas (ECB) bus įsteigtas po to, kai bus paskirta jo Vykdomoji valdyba;(2) kadangi ECB, kuris pradės veikti įsteigtas, pradinis kapitalas yra 5000 milijonų ekiu;(3) kadangi ECB kapitalą pasirašys ir turės tik nacionaliniai centriniai bankai;(4) kadangi ECB kapitalo pasirašymo raktas bus nustatytas įsteigus ECB;(5) kadangi statistinius duomenis, kurie turi būti naudojami raktui nustatyti, pateiks Komisija pagal Tarybos patvirtintas taisykles;(6) kadangi būtina nurodyti duomenų, kurie turi būti naudojami raktui nustatyti, ir nacionalinių centrinių bankų svorio rakte apskaičiavimo metodo pobūdį ir šaltinius;(7) kadangi 1989 m. vasario 13 d. Tarybos direktyvoje 89/130/EEB, Euratomas dėl bendrojo nacionalinio produkto rinkos kainomis įvertinimo derinimo [4] yra nustatyta duomenų apie bendrąjį vidaus produktą rinkos kainomis valstybių narių patvirtinimo tvarka; kadangi valstybės narės privalo imtis visų būtinų priemonių, kad užtikrintų šių duomenų perdavimą Komisijai,NUSPRENDĖ:1 straipsnisStatistinius duomenis, kurie turi būti naudojami ECB kapitalo pasirašymo raktui nustatyti, pateikia Komisija pagal kituose šio sprendimo straipsniuose nustatytas taisykles.2 straipsnisDuomenys apie gyventojus ir bendrąjį vidaus produktą rinkos kainomis (toliau – BVP rinkos kainomis) nustatomi vadovaujantis Europos integruotų ekonominių sąskaitų sistemos (ESA) versija, kuri naudojama įgyvendinant Direktyvą 89/130/EEB, Euratomas. BVP rinkos kainomis reiškia BVP rinkos kainomis kaip pateikta minėtos direktyvos 2 straipsnyje.3 straipsnisNaudojami 1996 m. duomenys apie gyventojus. Bendro gyventojų skaičiaus metų vidurkis naudojamas pagal ESA rekomendaciją.4 straipsnisNuo 1991 m. iki 1995 m. yra naudojami kiekvienų metų duomenys apie BVP rinkos kainomis. Kiekvienos valstybės narės duomenys apie BVP rinkos kainomis išreiškiami nacionaline valiuta einamosiomis kainomis.5 straipsnisDuomenis apie gyventojus iš valstybių narių renka Komisija (Eurostatas).6 straipsnisPagal Direktyvą 89/130/EEB, Euratomas turi būti naudojami 1991–1995 m. duomenys apie BVP rinkos kainomis.7 straipsnis1. Valstybės narės gyventojų dalis bendrame Bendrijos gyventojų skaičiuje yra jos gyventojų dalis bendrame valstybių narių gyventojų skaičiuje, išreikšta procentais.2. Kiekvienos valstybės narės duomenys apie kiekvienų metų BVP rinkos kainomis, pateikti nacionalinėmis valiutomis, yra perskaičiuojami į ekiu. Šiam tikslui taikomas keitimo kursas yra lygus visų darbo dienų per metus keitimo kursų vidurkiui. Kiekvienos dienos keitimo kursą apskaičiuoja Komisija ir paskelbia Europos Bendrijų oficialiojo leidinio C serijoje.3. Valstybės narės dalis Bendrijos BVP rinkos kainomis yra jos BVP rinkos kainomis dalis bendrame valstybių narių penkerių metų BVP rinkos kainomis, išreikšta procentais.8 straipsnisNacionalinio centrinio banko svoris rakte yra skaičiuojamas kaip atitinkamos valstybės narės dalies bendrame Bendrijos gyventojų skaičiuje ir BVP rinkos kainomis aritmetinis vidurkis.9 straipsnisSkaičiavimo tikslumui užtikrinti įvairiuose skaičiavimo etapuose turi būti naudojama pakankamai skaičių. Nacionalinių centrinių bankų svoris rakte išreiškiamas keturių ženklų po kablelio tikslumu.10 straipsnisŠiame sprendime nurodytus duomenis Komisija pateikia ECB iš karto, kai tik jis įsteigiamas.Priimta Liuksemburge, 1998 m. birželio 5 d.Tarybos varduPirmininkasG. Brown[1] OL C 118, 1998 4 17, p. 13.[2] 1998 m. gegužės 28 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] 1998 m. balandžio 6 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] OL L 49, 1989 2 21, p. 26.--------------------------------------------------


title: 2011/279/ES: 2011 m. gegužės 13 d. Komisijos sprendimas, kuriuo priimamas įsipareigojimas, pasiūlytas atsižvelgiant į antidempingo tyrimą dėl importuojamų Bosnijos ir Hercegovinos kilmės ceolito A miltelių

text:
14.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 125/26

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2011 m. gegužės 13 d.
   kuriuo priimamas įsipareigojimas, pasiūlytas atsižvelgiant į antidempingo tyrimą dėl importuojamų Bosnijos ir Hercegovinos kilmės ceolito A miltelių
   (2011/279/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 8 ir 9 straipsnius,
   pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
   kadangi:
   A.   PROCEDŪRA

               (1)

               Komisija reglamentu (ES) Nr. 1036/2010 (2) į Sąjungą importuojamiems Bosnijos ir Hercegovinos kilmės ceolito A milteliams nustatė laikinąjį antidempingo muitą.

               (2)

               Priėmus laikinąsias antidempingo priemones, Komisija tęsė tyrimą dėl dempingo, žalos ir Sąjungos interesų. Atlikus tyrimą patvirtintos negalutinės išvados dėl su šiuo importu susijusio žalingo dempingo.

               (3)

               Galutiniai tyrimo faktai ir išvados yra išdėstyti 2011 m. gegužės 11 d. Tarybos reglamente (ES) Nr. 464/2011, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas importuojamiems Bosnijos ir Hercegovinos kilmės ceolito A milteliams (toliau – nagrinėjamasis produktas) nustatytas laikinasis muitas (3).

         B.   ĮSIPAREIGOJIMAS

               (4)

               Priėmus laikinąsias antidempingo priemones, Bosnijos ir Hercegovinos bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas Alumina d.o.o. Zvornik ir su juo susijusi Sąjungos bendrovė AB „Kauno tiekimas“, Kaunas, Lietuva, pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį pasiūlė įsipareigojimą dėl kainos. Įsipareigojimo pasiūlyme abi bendrovės pasiūlė nagrinėjamąjį produktą parduoti tokio dydžio kainomis, kuriomis būtų pašalintas per tyrimą nustatytas žalingas dempingo poveikis, arba už tokias kainas didesnėmis kainomis.

               (5)

               Bendrovių pasiūlyta minimali importo kaina (toliau – MIK) buvo nustatyta remiantis apskaičiuota tiriamojo laikotarpio normaliąja verte.

               (6)

               Be to, į įsipareigojimo pasiūlymą įtraukta nuostata, kad parduoti skirtas nagrinėjamasis produktas bus iš Alumina d.o.o. Zvornik tiesiogiai siunčiamas pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje, o sąskaitą faktūrą tam pirkėjui išrašys arba Alumina d.o.o. Zvornik, arba tiesiogiai AB „Kauno tiekimas“. Bendrovės taip pat pasiūlė nustatyti ryšį tarp Alumina d.o.o Zvornik AB „Kauno tiekimas“ išrašomų sąskaitų faktūrų ir perpardavimo sąskaitų faktūrų, kurias AB „Kauno tiekimas“ išrašo pirmam nepriklausoma pirkėjui Sąjungoje.

               (7)

               Bendrovės taip pat sutiko įsipareigoti reguliariai teikti Komisijai išsamią pardavimo Sąjungoje informaciją, todėl Komisija galės veiksmingai stebėti, ar laikomasi įsipareigojimo.

         C.   ŠALIŲ PASTABOS IR ĮSIPAREIGOJIMO PRIĖMIMAS

               (8)

               Sąjungos pramonė nurodė nesutinkanti su tuo, kad būtų priimtas įsipareigojimo pasiūlymas, ypač toks, kuriame būtų nustatyta MIK. Sąjungos pramonė teigė, kad ceolito A miltelių kaina priklauso nuo žaliavų (pirmiausia natrio hidroksido) ir energijos sąnaudų, o jų rinkos kainos greičiausiai didės. Atsakant į šį argumentą pažymima, kad turimi gamybos sąnaudų (įskaitant žaliavų ir energijos sąnaudas) raidos duomenys patvirtina linijinę sąnaudų raidą. Remiantis per tyrimą surinkta informacija galima teigti, kad pagrindinių žaliavų kainos žymiai nesikeitė, išskyrus 2009 m. viduryje padidėjusias natrio hidroksido kainas, tačiau 2009 m. pabaigoje ši tendencija baigėsi ir kainos grįžo prie ilgalaikio vidurkio. Be to, energija nėra žaliavų sąnaudos ir negali būti siejama su MIK. Sąjungos pramonė teigė abejojanti Bosnijos eksportuojančio gamintojo ir su juo susijusios Sąjungos bendrovės patikimumu dėl jų finansinės padėties, tačiau šiam teiginiui pagrįsti konkrečios ir patikrinamos informacijos nepateikė. Minėtų šalių patikimumu taip pat buvo abejojama teigiant, kad importuodamos nagrinėjamąjį produktą jos nurodydavo įvairius KN kodus. Atsakant į šį argumentą pažymima, kad nagrinėjamasis produktas šiuo metu priskiriamas KN kodui ex 2842 10 00 ir kad įsipareigojimo pasiūlymą pateikusios bendrovės prekių muitinėje nedeklaruoja. Taip pat buvo teigiama, kad Bosnijos eksportuojantis gamintojas gali parduoti kitus produktus Sąjungoje (taip didindamas kryžminio kompensavimo pavojų) ir kad su juo susijusi Sąjungos bendrovė, parduodama produktą pagal įsipareigojimą dėl MIK, gali teikti kompensaciją savo Sąjungoje esantiems klientams. Atsakant į šį argumentą pažymima, kad Komisija nenustatė jokio sistemingo kryžminės kompensacijos pavojaus, ypač atsižvelgiant į tai, kad ceolito A miltelių rinką ir pirkėjus galima aiškiai išskirti. Iš tiesų, ceolito A miltelius įsigyjantys pirkėjai neperka jokių kitų Alumina d.o.o. Zvornik gaminamų produktų, nes, palyginti su kitų produktų pirkėjais, veikia visiškai skirtingose rinkose. Pabrėžiama, kad visos su šiuo įsipareigojimo pasiūlymu susijusios šalys bus atidžiai stebimos. Sąjungos pramonė taip pat nurodė, kad įsipareigojimo pasiūlymas pateiktas nesilaikant pagrindiniame reglamente numatyto termino. Atsakant į tai pažymima, kad iš tiesų pasiūlymas pateiktas per pagrindinio reglamento 8 straipsnio 2 dalyje numatytą laikotarpį. Sąjungos pramonė pateikė kelias papildomas pastabas dėl MIK skaičiavimo metodo ir įsipareigojimo dėl MIK stebėsenos, tačiau manoma, kad šios pastabos nėra tinkamos ar pagrįstos, nes Komisija užtikrino, kad siūloma MIK atitiktų administracinę praktiką, kurios Komisija laikosi įsipareigojimų pasiūlymų atžvilgiu.

               (9)

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, minėtų dviejų bendrovių pasiūlytas įsipareigojimas yra priimtinas.

               (10)

               Kad Komisija galėtų veiksmingai stebėti, ar bendrovės laikosi įsipareigojimo, atitinkamai muitinės įstaigai pateikiant išleidimo į laisvą apyvartą prašymą nuo antidempingo muito bus atleidžiama atsižvelgiant į tai, ar i) pateikiama su įsipareigojimu susijusi sąskaita faktūra, kurioje turi būti bent jau Reglamento (ES) Nr. 464/2011 priede nurodyta informacija; ii) importuojamas prekes pagamino Alumina d.o.o. Zvornik ir tiesiogiai jas išsiuntė pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje, o sąskaitą faktūrą pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje išrašė arba tiesiogiai Alumina d.o.o. Zvornik, arba AB „Kauno tiekimas“ ir iii) muitinėje deklaruotos ir pateiktos prekės tiksliai atitinka su įsipareigojimu susijusioje sąskaitoje faktūroje esantį aprašymą. Jei tokia sąskaita faktūra nepateikiama arba ji neatitinka muitinei pristatyto produkto, turi būti sumokėtas atitinkamo dydžio antidempingo muitas.

               (11)

               Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi įsipareigojimo, 3 konstatuojamojoje dalyje nurodytu Tarybos reglamentu importuotojams buvo pranešta, kad nesilaikant to reglamento reikalavimų arba Komisijai atšaukus priimtą įsipareigojimą gali susidaryti su atitinkamais sandoriais susijusi skola muitinei.

               (12)

               Jeigu įsipareigojimas pažeidžiamas arba atšaukiamas, arba jeigu Komisija atšaukia priimtą įsipareigojimą, pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 9 dalį savaime pradedamas taikyti pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį nustatytas antidempingo muitas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Priimamas lentelėje nurodyto eksportuojančio gamintojo ir su juo susijusio Sąjungos importuotojo įsipareigojimas, pasiūlytas atsižvelgiant į antidempingo tyrimą dėl importuojamų Bosnijos ir Hercegovinos kilmės ceolito A miltelių.

               Šalis

               Bendrovė

               Papildomas TARIC kodas

               Bosnija ir Hercegovina

               Prekės, kurias pagamino ir išsiuntė ir kurių sąskaitą faktūrą pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje tiesiogiai išrašė Alumina d.o.o., Zvornik, Bosnija ir Hercegovina

               B115

               Bosnija ir Hercegovina

               Prekės, kurias pagamino ir tiesiogiai pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje išsiuntė Alumina d.o.o., Zvornikas, Bosnija ir Hercegovina, ir kurių sąskaitą faktūrą tiesiogiai pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungoje išrašė AB „Kauno tiekimas“.

               B116

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 13 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 343, 2009 12 22, p. 51.

      (2)  OL L 298, 2010 11 16, p. 27.

      (3)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 1.


title: 2004 m. kovo 18 d. Komisijos sprendimas, laikinai nutraukiantis antidempingo muito, įvesto Sprendimu Nr. 2730/2000/EAPB dėl importuojamo akmens anglies kokso, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir kurio kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika, mokėjimą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004D0264

Oficialusis leidinys L 081 , 19/03/2004 p. 0089 - 0091

		Komisijos sprendimas2004 m. kovo 18 d.laikinai nutraukiantis antidempingo muito, įvesto Sprendimu Nr. 2730/2000/EAPB dėl importuojamo akmens anglies kokso, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir kurio kilmės šalis yra Kinijos Liaudies Respublika, mokėjimąEUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių [1] (toliau – pagrindinis reglamentas), su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1972/2002 [2], ypač į jo 14 straipsnio 4 dalį,pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,kadangi:A. PROCEDŪRA(1) Sprendimu Nr. 2730/2000/EAPB [3] Komisija įvedė galutinį antidempingo muitą importuojamam akmens anglies koksui, kurio gabaliukų skersmuo yra didesnis nei 80 mm ir kurio kilmės šalis Kinijos Liaudies Respublika (toliau – KLR), atitinkančiam KN kodą ex27040019 (toliau – susijęs produktas). Antidempingo muito dydis yra lygus nustatytai 32,6 eurų sumai už grynojo sauso svorio toną.(2) Atsižvelgiant į tai, kad 2002 m. liepos 23 d. Europos anglies ir plieno bendrijos steigimo sutartis nustojo galiojusi, Taryba, Reglamentu (EB) Nr. 963/2002 [4], Reglamentu su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1310/2002 [5], nusprendė, kad antidempingo procedūros, inicijuotos pagal Komisijos sprendimą Nr. 2277/96/EAPB [6], Sprendimu su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 435/2001/EAPB [7], kuris vis dar galioja, toliau vykdomos, jas reguliuoja pagrindinio reglamento, įsigaliojusio nuo 2002 m. liepos 24 d., nuostatos. Taip pat ir bet kokias antidempingo priemones, skiriamas remiantis vykdomais antidempingo tyrimais, reguliuoja nuo 2002 m. liepos 24 d. galiojančio pagrindinio reglamento nuostatos.(3) 2002 metų gruodžio mėnesį Komisija iniciavo preliminarinį patikrinimą "Eucoke-EEIG" (toliau – pareiškėjas) prašymu, kurį jie pateikė gamintojų, atstovaujančių didžiajai daliai visos Bendrijos produkcijos, susijusios su akmens anglies koksu, kurio gabaliukų skersmuo yra daugiau nei 80 mm, vardu, laikydamiesi pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalies.(4) Kai pareiškėjas atsiėmė skundą, Komisija Tarybai pasiūlė nutraukti preliminarų patikrinimą.(5) Tačiau atliekant tyrimą preliminaraus patikrinimo metu, kuris vyko nuo 2001 m. spalio 1 d. iki 2002 m. rugsėjo 30 d. (toliau – tyrimo laikotarpis), Komisijai buvo pateikta informacija apie pasikeitusias rinkos sąlygas po tyrimo laikotarpio (t. y. nuo 2002 m. spalio 1 d. iki 2003 m. rugsėjo 30 d.), kurios galėtų pateisinti šiuo metu galiojančių priemonių taikymo laikiną sustabdymą pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalį.B. PAGRINDAI(6) Kaip nurodyta pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalyje, atsižvelgiant į Bendrijos interesą, antidempingo priemonės gali būti laikinai sustabdytos tuo pagrindu, kad laikinai pasikeitė rinkos sąlygos tokiu mastu, jog tikėtina, kad dėl tokio laikinojo nutraukimo nebus patirta žalos, su sąlyga, kad Bendrijos pramonės atstovams buvo suteikta galimybė pareikšti nuomonę ir į šią jų nuomonę buvo atsižvelgta. Toliau 14 straipsnio 4 dalyje nurodoma, kad susijusios antidempingo priemonės gali būti vėl pradėtos vykdyti bet kuriuo metu, jeigu laikinojo jų sustabdymo priežastis daugiau netaikytina.(7) Atliekant tyrimą preliminaraus patikrinimo metu, daugelis suinteresuotų šalių pareiškė, kad per laikotarpį nuo tyrimo pradžios rinkos situacija labai pasikeitė. Kaltinimai buvo pagrįsti nepakankamu susijusio produkto tiekimu bei prekybininkų nustatytų kainų aukštu lygiu Bendrijos rinkoje.(8) Atsižvelgdama į šių kaltinimų rimtumą, Komisija atliko tolesnį tyrimą tam, kad būtų įvertinta, kaip pastaruoju metu keitėsi susijusio produkto apimtys ir kainos laikotarpiu nuo 2002 m. spalio 1 d. iki 2003 m. rugsėjo 30 d. Visoms susijusioms šalims buvo suteikta galimybė pateikti savo nuomonę. Visos susijusios šalys bendradarbiavo atliekant naująjį tyrimą, vartotojai bendradarbiavo šiek tiek ne taip aktyviai.(9) Atsižvelgiant į bendradarbiaujančio importuotojo pateiktą ir vartotojų patvirtintą informaciją, tiriamuoju laikotarpiu buvo pastebėtas susijusio produkto, importuoto iš KLR, kainos pakilimas, kuris svyravo nuo 20 % iki 50 %. Bendrijos pramonės atstovai taip pat patvirtino tokias kainos tendencijas. Plieno pramonės atstovai, kurie nėra šio proceso suinteresuotoji šalis, taip pat pranešė apie visų rūšių kokso kainų padidėjimą 76 %.(10) Kadangi Bendrijos vartotojai perka susijusį produktą ne tiesiogiai iš KLR, bet iš prekybininkų, kurie nenurodo tikslaus produktų skirtumo pagal produkto kilmę, informacija apie susijusio produkto apimtis buvo pagrįsta išvadomis, kurias pateikė patikimu informacijos šaltiniu apie kokso rinką pripažintas specialus periodinis žurnalas pavadinimu The Coke Market Report. Šis leidinys informavo apie iš Kinijos importuojamų produktų sumažėjimą nuo 15,5 milijonų tonų visų rūšių kokso 2002 metais iki 12 milijonų tonų 2003 metais, t. y. sumažėjimą 23 %. Šį sumažėjimą daugiausia sukėlė pastarojo laiko pokyčiai, susiję su Kinijos valdžios institucijų politika. Kinijos valdžios institucijos nusprendė nukreipti Kinijos produkciją į vietinę rinką tam, kad būtų patenkinta auganti paklausa, sumažindamos eksporto licencijų, išduodamų Kinijos eksportuotojams, skaičių. 2004 metais laukiama 6,5 milijono tonų mažesnio iš KLR importuojamų produktų kiekio, nors ši informacija kol kas nėra patvirtinta, kadangi Kinijos valdžios institucijos dar turi išduoti licencijas. Atsižvelgiant į mažėjantį eksporto licencijų, kurias išduoda Kinijos valdžios institucijos, skaičių, 2004 metais laukiamas dar vienas susijusio produkto kainos pakilimas 19 %. Kadangi pastebimi susijusio produkto tiekimo pokyčiai – tai Kinijos valdžios institucijų taikomos pasikeitusios politikos padarinys, nėra informacijos, pagal kurią būtų galima manyti, kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai.(11) Atsižvelgiant į Bendrijos pramonę, reikia pažymėti, kad nuo priemonių įvedimo 2000 metais, Bendrijos pramonės situacija pagerėjo. Pardavimų ir produkcijos apimtys šiek tiek sumažėjo, kaip ir Bendrijos suvartojimas, tačiau pardavimo kainos pastebimai išaugo. Investicijos padidėjo trečdaliu, o užimtumas – 10 %. Tik rinkos dalis išliko stabili (33 %), tačiau tai priklausė nuo naujų eksportuojančių šalių atsiradimo, tokių kaip Čekijos Respublika ir Lenkija, o Kinijos rinkos dalis sumažėjo daugiau nei 10 procentų punktų ir užėmė 9 % Bendrijos rinkos tyrimo laikotarpiu. Pelno situacija taip pat pasitaisė, nors jis kol kas nepasiekė 10,5 % lygio, kaip numatyta Sprendime Nr. 2730/2000/EAPB. Tačiau Bendrijos pramonė įgijo 17 procentų punktų nuo 2000 metų ir tapo pelninga tyrimo laikotarpiu. Be to, kalbant apie situaciją pasibaigus tyrimo laikotarpiui (t. y. nuo 2002 m. spalio 1 d. iki 2003 m. rugsėjo 30 d.), verta paminėti, kad iš KLR importuojami produktai išlieka pagrindiniai, aprūpinantys Bendrijos rinką, nors Bendrijos gamintojai pranešė, kad jų produkcija ir pardavimai Bendrijos rinkoje atitinkamai išaugo 20 % ir 40 %, turint omenyje, kad Bendrijos gamintojai patenkina tik vieną trečdalį susijusio produkto Bendrijos rinkos paklausos.C. IŠVADOS(12) Daroma išvada, kad, atsižvelgus į laikinai pasikeitusias rinkos sąlygas, ypač į susijusio produkto Bendrijos rinkoje išliekantį aukštą kainų lygį, kuris yra gerokai aukštesnis už nuostolingą lygį, nurodytą pirminiame tyrime, taip pat į nepakankamą nurodytą susijusio produkto tiekimą, manoma, kad žala, patirta dėl importuojamo susijusio produkto, kurio kilmės šalis KLR, neturėtų būti patirta pakartotinai dėl laikinai nutraukto antidempingo muito mokėjimo, kuo Bendrija turėtų būti suinteresuota. Todėl siūloma laikinai sustabdyti galiojančių priemonių taikymą devynių mėnesių laikotarpiui, laikantis pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalies.(13) Pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalį Komisija informavo Bendrijos pramonės atstovus apie savo ketinimą laikinai sustabdyti galiojančias antidempingo priemones. Bendrijos pramonės atstovams buvo suteikta galimybė pareikšti nuomonę. Jie nepareiškė prieštaravimų dėl galiojančių antidempingo priemonių laikinojo sustabdymo.(14) Todėl, Komisijos nuomone, visi reikalavimai dėl antidempingo muito, nustatyto susijusiam produktui, mokėjimo laikinojo nutraukimo buvo įvykdyti pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 4 dalį. Dėl tos priežasties antidempingo mokestis, nustatytas Sprendimu Nr. 2730/2000/EAPB, turėtų būti laikinai nutrauktas devynių mėnesių laikotarpiui.(15) Komisija toliau stebės importuojamus produktus ir susijusio produkto kainas. Jeigu kuriuo nors metu susidarytų situacija, kai vėl padidėtų iš KLR dempingo kainomis importuojamo susijusio produkto kiekiai ir dėl to Bendrijos pramonei daroma žala, Komisija vėl nustatys antidempingo muitą, anuliuodama dabartinį laikinąjį jo nutraukimą,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisGalutinio antidempingo muito, įvesto Sprendimu Nr. 2730/2000/EAPB dėl importuojamo akmens anglies kokso, kurio gabaliukų maksimalus skersmuo yra didesnis nei 80 mm, atitinkančio KN kodą ex27040019 (IBT kodas 2704001910) ir kilusio iš Kinijos Liaudies Respublikos, mokėjimas laikinai nutraukiamas devynių mėnesių laikotarpiui.2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 2004 m. kovo 18 d.Komisijos varduPascal LamyKomisijos narys[1] 1) OL L 56, 1996 3 6, p. 1.[2] 2) OL L 305, 2002 11 7, p. 1.[3] 3) OL L 316, 2000 12 15, p. 30.[4] 4) OL L 149, 2002 6 7, p. 3.[5] 5) OL L 192, 2002 7 20, p. 9.[6] 6) OL L 308, 1996 11 29, p. 11.[7] 7) OL L 63, 2001 3 3, p. 14.--------------------------------------------------


title: 2005/696/EB, Euratomas: 2005 m. spalio 3 d. Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Protokolą dėl Teisingumo Teismo statuto siekiant nustatyti Teisingumo Teismo atliekamo Pirmosios instancijos teismo sprendimų peržiūrėjimo sąlygas ir ribas

text:
11.10.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 266/60

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2005 m. spalio 3 d.
   iš dalies keičiantis Protokolą dėl Teisingumo Teismo statuto siekiant nustatyti Teisingumo Teismo atliekamo Pirmosios instancijos teismo sprendimų peržiūrėjimo sąlygas ir ribas
   (2005/696/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 225 straipsnio 2 ir 3 dalis bei 245 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 140a straipsnio 2 ir 3 dalis bei 160 straipsnio antrąją pastraipą,
   atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 12 d. Teisingumo Teismo prašymą,
   atsižvelgdama į 2004 m. vasario 10 d. Europos Parlamento nuomonę,
   atsižvelgdama į 2005 m. vasario 11 d. Komisijos nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               EB sutarties 225 straipsnio 2 ir 3 dalyse su pakeitimais, padarytais Nicos sutarties 2 straipsnio 31 punkte, numatyta:
               „2.   Pirmosios instancijos teismo jurisdikcijai priklauso nagrinėti ir spręsti ieškinius ar bylas, keliamas dėl teisėjų kolegijų, įsteigtų pagal 225a straipsnį, sprendimų.
               Pirmosios instancijos teismo sprendimus pagal šią straipsnio dalį išimties tvarka Statute nustatytomis sąlygomis Teisingumo Teismas gali peržiūrėti tais atvejais, kai yra didelis pavojus, kad bus paveikta Bendrijos teisės vienovė ar darnumas.
               3.   Konkrečiose Statuto nustatytose srityse Pirmosios instancijos teismo jurisdikcijai priklauso nagrinėti ir spręsti klausimus, pateiktus pagal 234 straipsnį dėl preliminaraus nutarimo.
               Tais atvejais, kai Pirmosios instancijos teismas mano, kad byloje reikalingas principinis sprendimas, galintis turėti įtakos Bendrijos teisės vienovei ar darnumui, jis gali perduoti bylą Teisingumo Teismui, kad šis priimtų nutarimą.
               Pirmosios instancijos teismo sprendimus klausimais, perduotais dėl preliminaraus nutarimo, tais atvejais, kai yra didelis pavojus, kad bus paveikta Bendrijos teisės vienovė ar darnumas, išimties tvarka Statute nustatytomis sąlygomis gali peržiūrėti Teisingumo Teismas.“.

               (2)

               EAEB sutarties 140a straipsnio 2 ir 3 dalys buvo atitinkamai pakeistos Nicos sutarties 3 straipsnio 13 punktu.

               (3)

               Į šiuos pakeitimus buvo iš dalies atsižvelgta Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto 62 straipsnyje, kuriame numatyta: „EB sutarties 225 straipsnio 2 bei 3 dalyse ir EAEB sutarties 140a straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytais atvejais, kai pirmasis generalinis advokatas mano, jog gresia didelis pavojus Bendrijos teisės vienovei ar darnumui, jis gali pasiūlyti Teisingumo Teismui peržiūrėti Pirmosios instancijos teismo sprendimą.
               Pasiūlymas turi būti pateiktas per mėnesį nuo Pirmosios instancijos teismo sprendimo priėmimo. Per mėnesį nuo pirmojo generalinio advokato pateikto pasiūlymo gavimo Teisingumo Teismas nusprendžia, ar sprendimas turėtų būti peržiūrėtas.“.

               (4)

               Pagal prie Nicos sutarties Baigiamojo akto pridėtą Deklaraciją Nr. 13 būtina priimti nuostatas dėl Pirmosios instancijos teismo sprendimų dėl teisėjų kolegijų sprendimų ir dėl sprendimų klausimais, pateiktais dėl preliminaraus nutarimo, peržiūrėjimo nurodant:

                           „—

                           Teisingumo Teismo nagrinėjamos bylos šalių vaidmenį siekiant apsaugoti jų teises,

                           —

                           peržiūrėjimo procedūros poveikį Pirmosios instancijos teismo sprendimo įgyvendinimo užtikrinimui,

                           —

                           Teisingumo Teismo sprendimo poveikį bylos šalių ginčui.“,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Protokole dėl Teisingumo Teismo statuto tarp 62 ir 63 straipsnių įterpiami šie straipsniai:

      „62a straipsnis
      Teisingumo Teismas sprendimą dėl klausimų, kurie turi būti peržiūrėti, priima skubos tvarka vadovaudamasis Pirmosios instancijos teismo perduota bylos medžiaga.
      Šio statuto 23 straipsnyje nurodyti subjektai ir EB sutarties 225 straipsnio 2 dalyje ir EAEB sutarties 140a straipsnio 2 dalyje nustatytais atvejais bylos šalys Pirmosios instancijos teisme turi teisę per tam tikslui numatytą laikotarpį Teisingumo Teismui pateikti faktų išdėstymą ar rašytinius samprotavimus, susijusius su klausimais, kurie turi būti peržiūrėti.
      Prieš priimdamas sprendimą Teisingumo Teismas gali nuspręsti pradėti žodinį procesą.
      62b straipsnis
      EB sutarties 225 straipsnio 2 dalyje ir EAEB sutarties 140a straipsnio 2 dalyje nustatytais atvejais, nepažeidžiant EB sutarties 242 ir 243 straipsnių, pasiūlymai dėl sprendimų peržiūrėjimo ir sprendimai pradėti peržiūrėjimo procedūrą neturi stabdančio poveikio. Jei Teisingumo Teismas nustato, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimas turi įtakos Bendrijos teisės vienovei ar darnumui, jis grąžina bylą Pirmosios instancijos teismui, kuriam Teisingumo Teismo sprendimas teisės klausimais yra privalomas; Teisingumo Teismas gali nurodyti, kurie Pirmosios instancijos teismo sprendimo padariniai ginčo šalims yra laikomi galutiniais. Tačiau jeigu, atsižvelgiant į peržiūrėjimo rezultatus, ginčo sprendimas kyla iš nustatytų faktų, kuriais buvo pagrįstas Pirmosios instancijos teismo sprendimas, Teisingumo Teismas priima galutinį sprendimą.
      EB sutarties 225 straipsnio 3 dalyje ir EAEB sutarties 140a straipsnio 3 dalyje numatytais atvejais, nesant pasiūlymų dėl peržiūrėjimo ar sprendimų pradėti peržiūrėjimo procedūrą, Pirmosios instancijos teismo atsakymas (-ai) į jam pateiktus klausimus įsigalioja pasibaigus 62 straipsnio antroje pastraipoje tam tikslui nustatytiems terminams. Jei būtų pradėta peržiūrėjimo procedūra, peržiūrėtas (-i) atsakymas (-ai) įsigalioja po procedūros, nebent Teisingumo Teismas nusprendžia kitaip. Jei Teisingumo Teismas nustato, kad Pirmosios instancijos teismo sprendimas turi įtakos Bendrijos teisės vienovei ar darnumui, Teisingumo Teismo atsakymas į peržiūrėtus klausimus pakeičia Pirmosios instancijos teismo atsakymą.“.

   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. spalio 3 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. ALEXANDER


title: 2006/529/EB: 2005 m. lapkričio 29 d.  Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Ukrainos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo

text:
1.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 211/23

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. lapkričio 29 d.
   dėl Europos bendrijos ir Ukrainos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo
   (2006/529/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmuoju sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimu.

               (2)

               Komisija Bendrijos vardu vedė derybas su Ukraina dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų, laikydamasi mechanizmų ir nurodymų, numatytų 2003 m. birželio 5 d. Tarybos įgaliojimo priede.

               (3)

               Atsižvelgiant į galimą vėlesnį jo sudarymą, susitarimas, dėl kurio derėjosi Komisija, turėtų būti pasirašytas,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   1.   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Bendrijos vardu pasirašyti Europos bendrijos ir Ukrainos susitarimą dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.
   2.   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 29 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. JOHNSON

    ---documentbreak---

               1.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 211/24

         Europos bendrijos ir Ukrainos
   SUSITARIMAS
   dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų
   EUROPOS BENDRIJA
   ir
   UKRAINA
   (toliau – Šalys),
   PAŽYMĖDAMOS, kad visų Europos bendrijos valstybių narių ir Ukrainos sudarytuose dvišaliuose susitarimuose dėl oro susisiekimo paslaugų yra nuostatų, prieštaraujančių Bendrijos teisei,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija turi išskirtinę kompetenciją kelių aspektų, kurie gali būti įtraukti į Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalius susitarimus dėl oro susisiekimo paslaugų, atžvilgiu,
   PAŽYMĖDAMOS, kad pagal Europos bendrijos teisę, bendrijos oro vežėjai, įsisteigę valstybės narės teritorijoje, turi teisę nediskriminuojami naudotis oro maršrutais tarp Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių,
   ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, numatančius galimybę tokių trečiųjų šalių nacionaliniams subjektams įsigyti oro vežėjų, turinčių pagal Europos bendrijos teisę išduotas licencijas, bendrovių nuosavybės dalį,
   PRIPAŽINDAMOS, kad Europos bendrijos valstybių narių ir Ukrainos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikros nuostatos, prieštaraujančios Europos bendrijos teisei, turi būti visiškai suderintos su bendrijos teise, kad būtų sukurtas tvirtas teisinis pagrindas oro susisiekimo paslaugoms tarp Europos bendrijos valstybių narių ir Ukrainos, bei užtikrintas tokių oro susisiekimo paslaugų tęstinumas,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija, dalyvaudama šiose derybose, nesiekia padidinti oro eismo tarp Europos bendrijos valstybių narių ir Ukrainos masto, daryti poveikį pusiausvyrai tarp Bendrijos oro vežėjų ir Ukrainos oro vežėjų, arba derėtis dėl esamų dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatų, susijusių su skrydžių teisėmis, pakeitimų,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   Šiame Susitarime vartojami sąvokų apibrėžimai, išskyrus kai atsižvelgiant į kontekstą jie turėtų būti kitokie, yra išvardyti IV priede.
   2.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, nacionalinius subjektus, yra suprantama kaip nuoroda į Europos bendrijos valstybių narių nacionalinius subjektus.
   3.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, oro vežėjus, yra suprantama kaip nuoroda į tos valstybės narės paskirtus oro vežėjus.
   2 straipsnis
   Valstybės narės atliekamas paskyrimas
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos pakeičia II priedo a punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjo paskyrimo ir Ukrainos jam suteiktų licencijų ar leidimų.
   2.   Gavusi valstybės narės paskyrimo dokumentą, Ukraina laikydamasi minimalių procedūrinių terminų suteikia atitinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas yra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje ir turi galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti pagal Europos bendrijos teisę;

               ii)

               už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę, ir paskyrimo dokumente yra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; ir

               iii)

               oro vežėją tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo bei veiksmingai kontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai, ir (arba) III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tokių valstybių nacionaliniai subjektai.

         3 straipsnis
   Atsisakymas, panaikinimas, galiojimo sustabdymas ar apribojimas
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos pakeičia II priedo b punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atsisakymo išduoti licencijas ar leidimus valstybės narės paskirtam oro vežėjui, jų panaikinimo, galiojimo sustabdymo ar apribojimo.
   2.   Ukraina gali atsisakyti išduoti, panaikinti, sustabdyti ar apriboti valstybės narės paskirto oro vežėjo licencijas ar leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas nėra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje arba neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti pagal Europos bendrijos teisę;

               ii)

               už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės, ar paskyrimo dokumente nėra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; arba

               iii)

               oro vežėjo tiesiogiai arba per kontrolinį akcijų paketą nevaldo ar jo veiksmingai nekontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai, ir (arba) III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų kitų valstybių nacionaliniai subjektai.

         Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Ukraina nediskriminuoja Bendrijos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.
   4 straipsnis
   Sauga
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo c punkte išvardytus straipsnius.
   2.   Jeigu valstybė narė paskiria oro vežėją, kurio veiksmingą veiklos kontrolę vykdo ir užtikrina kita valstybė narė, Ukrainos teisės pagal oro vežėją paskyrusios valstybės narės ir Ukrainos susitarimo saugos nuostatas taip pat taikomos tos kitos valstybės narės saugos standartų priėmimui, įgyvendinimui ar užtikrinimui bei licencijos oro susisiekimui vykdyti išdavimui tam oro vežėjui.
   5 straipsnis
   Aviacinio kuro apmokestinimas
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo d punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.
   2.   Nepaisant kitų priešingų nuostatų, nė viena II priedo d dalyje išvardytų susitarimų nuostata nekliudo valstybei narei nediskriminuojant nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už jos teritorijoje tiekiamą kurą, kuris bus naudojamas Ukrainos paskirto oro vežėjo orlaivyje, kai skrydis vykdomas iš vieno šios valstybės narės teritorijos punkto į kitą tos pačios arba kitos valstybės narės teritorijos punktą.
   6 straipsnis
   Vežimo tarifai
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo e punkte išvardytus straipsnius.
   2.   Vežimo tarifams, kuriuos tik Europos bendrijoje nustato Ukrainos oro vežėjas (-ai), kurį (-iuos) paskiria Ukraina pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo e punkte išvardytos nuostatos, taikoma Europos bendrijos teisė.
   7 straipsnis
   Priedai
   Šio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.
   8 straipsnis
   Peržiūra ar dalinis pakeitimas
   Bet kuriuo metu Šalys abipusiu susitarimu gali peržiūrėti ar iš dalies pakeisti šį Susitarimą.
   9 straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja tą dieną, kai gaunamas paskutinis rašytinis Šalių pranešimas apie šiam Susitarimui įsigalioti būtinų vidaus procedūrų užbaigimą.
   2.   Šis Susitarimas taikomas visiems I priedo b punkte išvardytiems susitarimams, kai jie įsigalioja.
   10 straipsnis
   Nutraukimas
   1.   Jeigu I priede nurodytas susitarimas nutraukiamas, tuo pat metu netenka galios visos šio Susitarimo nuostatos, susijusios su atitinkamu I priede nurodytu susitarimu.
   2.   Jeigu nutraukiami visi I priede išvardyti susitarimai, tuo pat metu netenka galios ir šis Susitarimas.
   11 straipsnis
   Registravimas
   Šis Susitarimas ir jo pakeitimai registruojami Tarptautinėje civilinės aviacijos organizacijoje.

      TAI PATVIRTINDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      Hecho en Kiev, el uno de diciembre de dos mil cinco.
      V Kyjevě dne prvního prosince dva tisíce pět.
      Udfærdiget i Kiev den første december to tusind og fem.
      Geschehen zu Kiew am ersten Dezember zweitausendundfünf.
      Kahe tuhande viienda aasta detsembrikuu esimesel päeval Kiievis.
      Κίεβο, μiα Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες πέντε.
      Done at Kiev, on the first day of December, in the year two thousand and five.
      Fait à Kiev, le premier décembre deux mille cinq.
      Fatto a Kiev, addì primo dicembre duemilacinque.
      Kijevā, divtūkstoš piektā gada pirmajā decembrī.
      Priimta du tūstančiai penktų metų gruodžio pirmą dieną Kijeve.
      Kelt Kievben, a kettőezerötödik év december első napján.
      Magħmul f' Kiev, fl-ewwel jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u ħamsa.
      Gedaan te Kiev, de eerste december tweeduizend vijf.
      Sporządzono w Kijowie dnia pierwszego grudnia roku dwutysięcznego piątego.
      Feito em Kiev, em um de Dezembro de dois mil e cinco.
      V Kyjeve dňa prvého decembra dvetisícpät'.
      V Kijevu, prevega decembra leta dva tisoč pet.
      Tehty Kiovassa ensimmäisenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaviisi.
      Som skedde i Kiev den första december tjugohundrafem.

            Pour le Royaume de Belgique

            Voor het Koninkrijk België

            Für das Königreich Belgien

            Za Českou republiku

            På Kongeriget Danmarks vegne

            Für die Bundesrepublik Deutschland

            Eesti Vabariigi nimel

            Για την Ελληνική Δημοκρατία

            Por el Reino de España

            Pour la République française

            Thar cheann Na hÉireann

            For Ireland

            Per la Repubblica italiana

            Για την Κυπριακή Δημοκρατία

            Latvijas Republikas vārdā

            Lietuvos Respublikos vardu

            Pour le Grand-Duché de Luxembourg

            A Magyar Köztársaság részéről

            Għar-Repubblika ta' Malta

            Voor het Koninkrijk der Nederlanden

            Für die Republik Österreich

            W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

            Pela República Portuguesa

            Za Republiko Slovenijo

            Za Slovenskú republiku

            Suomen tasavallan puolesta

            För Republiken Finland

            För Konungariket Sverige

            For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

   I PRIEDAS
   Šio Susitarimo 1 straipsnyje paminėtų susitarimų sąrašas

               a)

               Ukrainos ir Europos Bendrijos valstybių narių susitarimai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie įsigaliojo arba buvo pasirašyti šio Susitarimo pasirašymo dieną; ir kiti laikinai taikomi Ukrainos ir valstybių narių susitarimai:

                           —

                           Austrijos Federacinės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1994 m. birželio 15 d. Vienoje, toliau II priede – Ukrainos ir Austrijos susitarimas,
                           paskutinį kartą pakeistas suderintu protokolu, priimtu 2005 m. balandžio 22 d. Vienoje,

                           —

                           Belgijos Karalystės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1996 m. gegužės 20 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Belgijos susitarimas,
                           paskutinį kartą pakeistas Susitarimo memorandumu, priimtu 2004 m. vasario 6 d. Briuselyje,

                           —

                           Čekijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1997 m. liepos 1 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Čekijos susitarimas,

                           —

                           Kipro Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 2000 m. vasario 21 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Kipro susitarimas,

                           —

                           Danijos Karalystės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 2001 m. kovo 27 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Danijos susitarimas,

                           —

                           Vokietijos Federacinės Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1993 m. birželio 10 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Vokietijos susitarimas,

                           —

                           Estijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1993 m. liepos 6 d. Taline, toliau II priede – Ukrainos ir Estijos susitarimas,

                           —

                           Suomijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1995 m. birželio 5 d. Helsinkyje, toliau II priede – Ukrainos ir Suomijos susitarimas,

                           —

                           Prancūzijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1994 m. gegužės 3 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Prancūzijos susitarimas,

                           —

                           Graikijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1997 m. gruodžio 15 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Graikijos susitarimas,

                           —

                           Vengrijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1995 m. gegužės 19 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Vengrijos susitarimas,

                           —

                           Italijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1995 m. gegužės 2 d. Romoje, toliau II priede – Ukrainos ir Italijos susitarimas,

                           —

                           Latvijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1995 m. gegužės 23 d. Rygoje, toliau II priede – Ukrainos ir Latvijos susitarimas,

                           —

                           Lietuvos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo sutartis, priimta 1993 m. liepos 7 d. Vilniuje, toliau II priede – Ukrainos ir Lietuvos susitarimas,
                           paskutinį kartą pakeistas Protokolu, pasirašytu 2003 m. gegužės 26 d. Vilniuje,

                           —

                           Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1994 m. birželio 14 d. Liuksemburge, toliau II priede – Ukrainos ir Liuksemburgo susitarimas,

                           —

                           Nyderlandų Karalystės ir Ukrainos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1993 m. rugsėjo 7 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Nyderlandų susitarimas,

                           —

                           Lenkijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1994 m. sausio 20 d. Varšuvoje, toliau II priede – Ukrainos ir Lenkijos susitarimas,

                           —

                           Slovakijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1994 m. gegužės 23 d. Bratislavoje, toliau II priede – Ukrainos ir Slovakijos susitarimas,

                           —

                           Slovėnijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 1999 m. kovo 30 d. Liublianoje, toliau II priede – Ukrainos ir Slovėnijos susitarimas,

                           —

                           Ispanijos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, priimtas 1996 m. spalio 7 d. Madride, toliau II priede – Ukrainos ir Ispanijos susitarimas,

                           —

                           Švedijos Karalystės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, priimtas 2001 m. kovo 27 d. Kijeve, toliau II priede – Ukrainos ir Švedijos susitarimas,

                           —

                           Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1993 m. vasario 10 d. Londone, toliau II priede – Ukrainos ir Jungtinės Karalystės susitarimas;

               b)

               Ukrainos ir Europos Bendrijos valstybių narių susitarimai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie buvo parafuoti šio Susitarimo pasirašymo dieną:

                           —

                           Airijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, parafuotas 1992 m. gruodžio 10 d. Dubline, toliau II priede – Ukrainos ir Airijos susitarimas,

                           —

                           Maltos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos ministrų kabineto susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas 1998 m. birželio 17 d. Lukoje, toliau II priede – Ukrainos ir Maltos susitarimas,

                           —

                           Portugalijos Respublikos Vyriausybės ir Ukrainos ministrų kabineto susitarimas dėl oro transporto, parafuotas 2000 m. spalio 18 d. Lisabonoje, toliau II priede – Ukrainos ir Portugalijos susitarimas.

         II PRIEDAS
   Šio Susitarimo I priede išvardytų ir 2–6 straipsniuose paminėtų susitarimų straipsnių sąrašas

               a)

               Valstybės narės atliktas paskyrimas:

                           —

                           Ukrainos ir Austrijos susitarimo 3 straipsnio 5 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Čekijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Danijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Vokietijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Estijos susitarimo 4 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Suomijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Prancūzijos susitarimo 4 straipsnio 3 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Graikijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Vengrijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Airijos susitarimo 3 straipsnio 3 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Italijos susitarimo 4 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Latvijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Lietuvos susitarimo 4 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Maltos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Nyderlandų susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Lenkijos susitarimo 4 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Portugalijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovakijos susitarimo 4 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovėnijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Ispanijos susitarimo III straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Švedijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis,

                           —

                           Ukrainos ir Jungtinės Karalystės susitarimo 4 straipsnio 4 dalis;

               b)

               atsisakymas išduoti licencijas ar leidimus, jų panaikinimas, galiojimo sustabdymas arba apribojimas:

                           —

                           Ukrainos ir Austrijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Belgijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies d punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Čekijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Kipro susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Danijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Estijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Suomijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Prancūzijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Graikijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies b punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Vengrijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Italijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Lietuvos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Liuksemburgo susitarimo 4 straipsnio 1 dalies c punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Maltos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Nyderlandų susitarimo 4 straipsnio 1 dalies c punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Lenkijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Portugalijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Slovakijos susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Slovėnijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Ispanijos susitarimo IV straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Švedijos susitarimo 4 straipsnio 1 dalies a punktas,

                           —

                           Ukrainos ir Jungtinės Karalystės susitarimo 5 straipsnio 1 dalies a punktas;

               c)

               sauga:

                           —

                           Ukrainos ir Austrijos susitarimo 9a straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Belgijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Čekijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Danijos susitarimo 14a straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Estijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Prancūzijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Graikijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Vengrijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Airijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Italijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Lietuvos susitarimo 16a straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Liuksemburgo susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Maltos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Nyderlandų susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Portugalijos susitarimo 15 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovakijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovėnijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Ispanijos susitarimo XI straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Švedijos susitarimo 14a straipsnis;

               d)

               aviacinio kuro apmokestinimas:

                           —

                           Ukrainos ir Austrijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Belgijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Čekijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Kipro susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Danijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Vokietijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Estijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Suomijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Prancūzijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Graikijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Vengrijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Airijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Italijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Latvijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Lietuvos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Liuksemburgo susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Maltos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Nyderlandų susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Lenkijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Portugalijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovakijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovėnijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Ispanijos susitarimo V straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Švedijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Jungtinės Karalystės susitarimo 8 straipsnis;

               e)

               vežimo tarifai:

                           —

                           Ukrainos ir Austrijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Belgijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Čekijos susitarimo 14 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Kipro susitarimo 14 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Danijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Vokietijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Estijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Suomijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Prancūzijos susitarimo 17 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Graikijos susitarimo 14 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Vengrijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Airijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Italijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Latvijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Lietuvos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Liuksemburgo susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Maltos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Nyderlandų susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Lenkijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Portugalijos susitarimo 18 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovakijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Slovėnijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Ispanijos susitarimo VII straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Švedijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Ukrainos ir Jungtinės Karalystės susitarimo 7 straipsnis.

         III PRIEDAS
   Kitų šio Susitarimo 2 straipsnyje paminėtų valstybių sąrašas

               a)

               Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               b)

               Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               c)

               Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               d)

               Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos Bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto).

         IV PRIEDAS
   Sąvokų apibrėžimai
   Valstybė narė – bet kuri Europos Bendrijos valstybė narė.
   Bendrijos oro vežėjo (avialinijų) įsisteigimas valstybės narės teritorijoje – veiksmingas ir realus oro transporto veiklos vykdymas naudojantis nuolatinėmis priemonėmis. Tokio įsisteigusio subjekto teisinė forma (filialas arba juridinio asmens statusą turinti dukterinė įmonė) šiuo atveju neturėtų būti lemiama aplinkybė.
   Licencija oro susisiekimui vykdyti – atsakingos valstybės narės įmonei išduotas leidimas, suteikiantis teisę oro transportu už atlygį ir (arba) samdos pagrindais vežti keleivius, paštą ir (arba) krovinius, kaip nurodyta licencijoje oro susisiekimui vykdyti.
   Oro vežėjo pažymėjimas – įmonei arba įmonių grupei kompetentingų institucijų išduotas dokumentas, patvirtinantis, kad nurodytas operatorius turi profesinių gebėjimų ir struktūrą, užtikrinančią saugų pažymėjime nurodytą aviacijos veiklą vykdančio orlaivio eksploatavimą.
   „Veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės“ įrodymai yra grindžiami, tačiau neapsiriboja šiais aspektais: oro vežėjas turi kompetentingų institucijų išduotą galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti, jis atitinka kompetentingų institucijų nustatytus tarptautinių oro susisiekimo paslaugų teikimo kriterijus, pavyzdžiui, yra geros finansinės būklės, sugeba prireikus vykdyti visuomenės intereso įsipareigojimus, užtikrina paslaugų teikimą ir kt., o licenciją išduodanti valstybė narė turi ir vykdo aviacijos saugos ir saugumo priežiūros programas laikydamasi bent Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos standartų.


title: 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos ir Komisijos sprendimas dėl Europos Bendrijų ir Kanados Vyriausybės sutarties, nustatančios jų konkurencijos teisės aktų taikymą, sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999D0445

Oficialusis leidinys L 175 , 10/07/1999 p. 0049 - 0049

		Tarybos ir Komisijos sprendimas1999 m. balandžio 29 d.dėl Europos Bendrijų ir Kanados Vyriausybės sutarties, nustatančios jų konkurencijos teisės aktų taikymą, sudarymo(1999/445/EB, EAPB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 87 ir 235 straipsnius, kartu su jos 228 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,atsižvelgdama į Europos anglių ir plieno bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 65 ir 66 straipsnius,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],(1) kadangi Sutarties 235 straipsniu turi būti remiamasi dėl to, kad jo tekstas yra įtrauktas į Sutartį dėl įmonių susijungimo ir įsigijimo, kurią nurodo 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4064/89 dėl įmonių koncentracijos kontrolės [2], iš esmės grindžiamas Sutarties 235 straipsniu;(2) kadangi konkurencijos problemoms vis labiau pasireiškiant tarptautiniu mastu reikia stiprinti tarptautinį bendradarbiavimą šioje srityje;(3) kadangi šiuo tikslu Komisija iki šiol derėjosi su Kanados Vyriausybe dėl Sutarties dėl Europos Bendrijų ir Kanados konkurencijos taisyklių taikymo;(4) kadangi Sutartis, įskaitant ir raštus, kuriais pasikeista, turi būti tvirtinama,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSutartis tarp Europos Bendrijų ir Kanados Vyriausybės dėl jų konkurencijos įstatymų, įskaitant ir raštus, kuriais pasikeista, taikymo tvirtinama Europos Bendrijos ir Europos anglių ir plieno bendrijos vardu.Sutarties ir raštų, kuriais pasikeista, tekstai danų, vokiečių, anglų, ispanų, suomių, prancūzų, graikų, italų, olandų, portugalų ir švedų kalbomis pridedami prie šio Sprendimo.2 straipsnisŠiuo dokumentu Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is) pasirašyti Sutartį, kad ji taptų privaloma Europos bendrijai.Šiuo dokumentu Komisijos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is) pasirašyti Sutartį, kad ji taptų privaloma Europos anglių ir plieno bendrijai.Priimta Liuksemburge, 1999 m. balandžio 29 d.Tarybos varduPirmininkasW. MüllerKomisijos varduJ. SantorPirmininkas[1] OL C 150, 1999 5 28.[2] OL L 395, 1989 12 30, p. 1 (taisyta versija OL L 257, 1990 9 21, p. 13).--------------------------------------------------