title: 2016 m. liepos 4 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1098 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros

text:
7.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 182/39

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/1098
   2016 m. liepos 4 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (1),
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas) 100 straipsnyje nustatyta, kad AKR ir ES ministrų taryba, remdamasi AKR ir ES bendradarbiavimo dėl plėtros finansavimo komiteto rekomendacija, gali apsvarstyti, peržiūrėti ir (arba) pakeisti AKR ir ES partnerystės susitarimo Ia, Ib, II, III, IV ir VI priedus;

               (2)

               AKR ir ES partnerystės susitarimo 15 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad AKR ir ES ministrų taryba gali perduoti įgaliojimus AKR ir ES ambasadorių komitetui;

               (3)

               2014 m. birželio 19–20 d. Nairobyje (Kenija) vykusiame 39-ame posėdyje AKR ir ES ministrų taryba bendroje deklaracijoje susitarė vykdyti organizuotą Įmonių plėtojimo centro (toliau – ĮPC) uždarymą ir priimti AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo pakeitimus ir tuo tikslu AKR ir ES ambasadorių komitetui suteikti įgaliojimus spręsti šį klausimą siekiant priimti būtinus sprendimus, įskaitant atitinkamus to III priedo pakeitimus;

               (4)

               AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedas turėtų būti iš dalies pakeistas siekiant nustatyti tik likvidavimui būtinos ĮPC veiklos naują teisinį pagrindą;

               (5)

               todėl Sąjungos pozicija AKR ir ES ambasadorių komitete dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros turėtų būti grindžiama pridėtu sprendimo projektu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   1.   Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi AKR ir ES ambasadorių komitete dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros, grindžiama prie šio sprendimo pridėtu AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimo projektu.
   2.   Sąjungos atstovai AKR ir ES ambasadorių komitete gali pritarti neesminiams techniniams sprendimo projekto pakeitimams be tolesnio Tarybos sprendimo.
   2 straipsnis
   Priėmus AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimą, jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 4 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. LAJČÁK

      (1)  2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytas susitarimas (OL L 317, 2000 12 15, p. 3) su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (OL L 209, 2005 8 11, p. 27) ir 2010 m. birželio 22 d. Uagadugu pasirašytu susitarimu (OL L 287, 2010 11 4, p. 3).

      PROJEKTAS
      AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 2016/…
      … m. … … d.
      dėl AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo peržiūros
      AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETAS,
      atsižvelgdamas į Partnerystės susitarimą tarp Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių (1) (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas), ypač į jo 100 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  AKR ir ES partnerystės susitarimo 100 straipsnyje nustatyta, kad AKR ir ES ministrų taryba, remdamasi AKR ir ES bendradarbiavimo dėl plėtros finansavimo komiteto rekomendacija, gali apsvarstyti, peržiūrėti ir (arba) pakeisti AKR ir ES partnerystės susitarimo Ia, Ib, II, III, IV ir VI priedus;

                  (2)

                  AKR ir ES partnerystės susitarimo 15 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad AKR ir ES ministrų taryba gali perduoti įgaliojimus AKR ir ES ambasadorių komitetui;

                  (3)

                  AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo 2 straipsnis yra susijęs su Įmonių plėtojimo centru (toliau – ĮPC). To III priedo 2 straipsnio 6 dalies a punktu AKR ir ES ambasadorių komitetas paskirtas ĮPC priežiūros institucija, kuri be kita ko yra atsakinga už ĮPC statuto, priimto AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 8/2005 (2), nustatymą (toliau – ĮPC statutas). Pagal III priedo 2 straipsnio 7 dalies a punktą ĮPC vykdomoji taryba be kita ko yra atsakinga už ĮPC finansinių bei tarnybos nuostatų nustatymą;

                  (4)

                  ĮPC statuto 1 straipsnis apibrėžia ĮPC teisinio subjektiškumo principą;

                  (5)

                  ĮPC statuto 9 ir 10 straipsniuose nustatyti ĮPC vykdomosios tarybos įgaliojimai ir sudėtis;

                  (6)

                  2014 m. birželio 19–20 d. Nairobyje (Kenija) įvykusiame 39-ame posėdyje AKR ir ES ministrų taryba bendroje deklaracijoje susitarė vykdyti organizuotą ĮPC uždarymą ir priimti AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo pakeitimus ir tuo tikslu AKR ir ES ambasadorių komitetui suteikti įgaliojimus spręsti šį klausimą, kad būtų galima priimti būtinus sprendimus, įskaitant atitinkamus to III priedo pakeitimus;

                  (7)

                  ta AKR ir ES ministrų tarybos bendra deklaracija buvo sukurta AKR ir ES jungtinė darbo grupė, siekiant užtikrinti, kad ĮPC būtų uždarytas kuo geresnėmis sąlygomis;

                  (8)

                  Sprendime Nr. 4/2014 (3) AKR ir ES ambasadorių komitetas įgaliojo ĮPC vykdomąją tarybą imtis visų reikiamų priemonių tam, kad būtų pasiruošta ĮPC uždarymui. Po to ĮPC vykdomoji taryba su kuratoriumi pasirašė sutartį, kuri galioja iki 2016 m. gruodžio 31 d.;

                  (9)

                  remiantis Sprendimo Nr. 4/2014 2 straipsnio 3 dalimi, uždarymo plane numatyta, kad ĮPC uždarymo etapas užbaigiamas ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d. ĮPC uždarymo etapas pradėtas 2015 m. birželio 29–30 d. ĮPC vykdomajai tarybai patvirtinus galutinį uždarymo planą;

                  (10)

                  po uždarymo etapo turėtų prasidėti pasyvusis etapas, kuriuo ĮPC tęs tik likvidavimui būtiną veiklą. Šiuo pasyviuoju kuratoriaus administruojamu etapu gali būti atliekamos administracinės užduotys, be kita ko, tvarkomi ĮPC archyvai, administraciniai formalumai arba sprendžiami likę ginčai, kurie negalėjo būti išspręsti uždarymo etape. Pasyvusis etapas turėtų prasidėti kitą dieną po uždarymo etapo pabaigos, t. y. 2017 m. sausio 1 d. Pasyvusis etapas turėtų baigtis po ketverių metų arba tada, kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau;

                  (11)

                  pagal ĮPC finansinio reglamento, priimto AKR ir EB ambasadorių komiteto Sprendimu Nr. 5/2004 (4), 26 straipsnio 1 dalį ĮPC sąskaitos turėtų būti uždarytos finansinių metų pabaigoje, kad būtų parengta ĮPC finansinė atskaitomybė. Todėl teisės aktų nustatytas 2016 m. auditas, susijęs su uždarymo etapu, turėtų būti užbaigtas vėliausiai 2017 m. birželio 30 d.;

                  (12)

                  AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedo pakeitimai yra susiję su nuorodų į ĮPC panaikinimu. Šiuo sprendimu nustatomas naujas ĮPC teisinis pagrindas, galiosiantis nuo pasyviojo etapo pradžios, t. y. nuo 2017 m. sausio 1 d.;

                  (13)

                  remiantis AKR ir ES partnerystės susitarimo 95 straipsnio 1 dalimi, Susitarimas nustoja galioti 2020 m. Todėl su ĮPC veikimu pasyviuoju etapu susijusios valdymo struktūros turėtų būti nustatytos ir laikotarpiui po 2020 m. vasario 29 d.,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      Kad būtų atsižvelgta į tai, kad ĮPC baigs veiklą ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d., AKR ir ES partnerystės susitarimo III priedas iš dalies keičiamas taip:

                  1.

                  III priedo pavadinimas pakeičiamas taip:
                  „Institucinė parama“

                  2.

                  1 straipsnis pakeičiamas taip:
                  „Bendradarbiaujant remiamas institucinis mechanizmas, kuriuo skatinama žemės ūkio ir kaimo plėtra. Šioje srityje bendradarbiavimas padės stiprinti ir tvirtinti Techninio žemės ūkio ir kaimo bendradarbiavimo centro (CTA) vaidmenį ugdant AKR institucinius gebėjimus, visų pirma informacijos valdymą, kad būtų išplėsta galimybė naudotis technologijomis, kurios didina žemės ūkio produktyvumą, plėtoja jo komercinį pobūdį, užtikrina maisto saugą ir kaimo plėtrą.“.

                  3.

                  2 straipsnis išbraukiamas.

                  4.

                  3 straipsnis tampa 2 straipsniu.

            2 straipsnis
      1.   Prieš pasibaigiant uždarymo etapui, t. y. 2016 m. gruodžio 31 d., Europos Komisija sudaro sutartį su kuratoriumi, kuris užtikrina pasyviojo etapo įgyvendinimą nuo 2017 m. sausio 1 d. ketverių metų laikotarpiui arba iki tada, kai ĮPC bus įvykdęs visus įsipareigojimus ir perleidęs visą turtą, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau.
      2.   Kuratorius yra atsakingas už pasyviojo etapo įgyvendinimą. Kuratorius teikia AKR ir ES ambasadorių komitetui metines pasyviojo etapo įgyvendinimo ataskaitas.
      3 straipsnis
      1.   ĮPC statutas, ĮPC finansinis reglamentas ir ĮPC tarnybos nuostatai galioja iki uždarymo etapo pabaigos.
      Šiuo sprendimu nustatomas naujas ĮPC teisinis pagrindas nuo 2017 m. sausio 1 d.
      2.   Nuo 2017 m. sausio 1 d. ĮPC teisinis subjektiškumas, kaip nustatyta ĮPC statuto 1 straipsnyje, išlaikomas tik ĮPC likvidavimo tikslais.
      3.   Pasyviuoju etapu ĮPC vykdomoji taryba, įsteigta ĮPC statuto 9 ir 10 straipsniais, tęs veiklą iki dienos, kurią AKR ir ES ambasadorių komitetas pagal Sprendimo Nr. 4/2014 4 straipsnį priima sprendimą dėl pasiūlymo dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo.
      Prasidėjus pasyviajam etapui ĮPC vykdomoji taryba atlieka tik šias užduotis: tvirtina uždarymo ataskaitą, tvirtina uždarymo etapo finansinę atskaitomybę ir perduoda pasiūlymą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo AKR ir ES ambasadorių komitetui, kad jis galėtų priimti dėl jo sprendimą. Nuo 2017 m. sausio 1 d. ji rengia ne daugiau kaip vieną posėdį per metus. Tai nepanaikina galimybės, kad ĮPC vykdomoji taryba spręstų taikydama rašytinę procedūrą.
      Jei AKR ir ES ambasadorių komitetas nenusprendžia kitaip, biudžeto įvykdymo patvirtinimas laikomas priimtu praėjus trims mėnesiams nuo pasiūlymo perdavimo arba ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau
      4.   Su pasyviuoju etapu susijusios išlaidos padengiamos iš 11-ojo Europos plėtros fondo lėšų.
      5.   Trečiųjų šalių įsipareigojimams ĮPC ir ĮPC įsipareigojimams trečiosioms šalims nuo 2017 m. sausio 1 d. taikomas trejų metų senaties terminas.
      4 straipsnis
      2014 m. birželio 19–20 d. AKR ir ES ministrų tarybos bendra deklaracija sukurta ES ir AKR jungtinė darbo grupė, atsakinga už ĮPC uždarymą, darbą baigia AKR ir ES ambasadorių komitetui pagal Sprendimo Nr. 4/2014 4 straipsnį priėmus sprendimą dėl pasiūlymo dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo.
      5 straipsnis
      Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną, išskyrus 1 straipsnį, kuris įsigalioja 2017 m. sausio 1 d.

         Priimta …

               AKR ir ES ambasadorių komiteto vardu

               Pirmininkas

         (1)  2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytas susitarimas (OL L 317, 2000 12 15, p. 3) su pakeitimais, padarytais 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pasirašytu susitarimu (OL L 209, 2005 8 11, p. 27) ir 2010 m. birželio 22 d. Uagadugu pasirašytu susitarimu (OL L 287, 2010 11 4, p. 3).

         (2)  2005 m. liepos 20 d. AKR ir EB ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 8/2005 dėl Įmonių plėtojimo centro statuto ir darbo tvarkos taisyklių (OL L 66, 2006 3 8, p. 16).

         (3)  2014 m. spalio 23 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 4/2014 dėl Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) vykdomajai tarybai suteiktinų įgaliojimų (OL L 330, 2014 11 15, p. 61).

         (4)  2004 m. gruodžio 17 d. AKR ir EB ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 5/2004 dėl Įmonių plėtojimo centro (CDE) finansinio reglamento (OL L 70, 2006 3 9, p. 52).


title: 2009/783/EB: 2009 m. spalio 22 d. Komisijos sprendimas dėl visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos suinteresuotųjų šalių dialogo grupės, sudarytos Sprendimu 2007/602/EB, narių skyrimo

text:
24.10.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 279/6

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2009 m. spalio 22 d.
   dėl visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos suinteresuotųjų šalių dialogo grupės, sudarytos Sprendimu 2007/602/EB, narių skyrimo
   (2009/783/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2007 m. rugsėjo 5 d. Komisijos sprendimą 2007/602/EB dėl visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos suinteresuotųjų šalių dialogo grupės sudarymo (1), ypač į jo 3 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Sprendimu 2007/602/EB nuo 2007 m. spalio 10 d. sudaryta visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos suinteresuotųjų šalių dialogo grupė, patarianti Komisijai dėl gerosios patirties teikiant konsultacijas ir padedanti Komisijai geriau pritaikyti suinteresuotųjų šalių įtraukimo procesus pagal suinteresuotųjų šalių pirmiau minėtų sričių poreikius.

               (2)

               Sprendimu 2007/793/EB (2) nuo 2007 m. lapkričio 29 d. Komisija skyrė visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos suinteresuotųjų šalių dialogo grupės narius nenurodydama jų kadencijos. Todėl reikia nuspręsti, kurie nariai skiriami ketverių metų kadencijai ir kurie nariai skiriami dvejų metų kadencijai pagal Sprendimo 2007/602/EB 3 straipsnio 4 dalį.

               (3)

               Kai kurie grupės nariai patvirtino ketinantys nutraukti savo dalyvavimą 2009 m. lapkričio mėn. Siekiant užtikrinti grupės veiklos tęstinumą būtina nustatyti likusių narių ketverių metų kadenciją.

               (4)

               Pagal Sprendimo 2007/602/EB 3 straipsnio 1 dalį Komisija skiria grupės narius, parinktus iš 2 straipsnio 2 dalyje nurodytų sričių kompetentingų specialistų ir pateikusius paraiškas pagal paskelbtą konkursą.

               (5)

               Konkursas buvo paskelbtas 2009 m. gegužės 11 d. ir baigėsi 2009 m. birželio 16 d. Gautos 56 paraiškos.

               (6)

               Pagal paraiškas, gautas paskelbus konkursą, buvo atrinkta dešimt specialistų. Jie proporcingai atstovavo suinteresuotosioms šalims, susijusioms su įvairiomis Sveikatos ir vartotojų apsaugos generalinio direktorato politikos sritimis. Nariai skiriami atsižvelgiant į aukščiausius kompetencijos standartus, įvairias svarbias kompetencijos sritis ir, nepažeidžiant šių kriterijų, užtikrinant kuo didesnį geografinį pasiskirstymą Bendrijos teritorijoje bei lyčių pusiausvyrą,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Pagal Sprendimo 2007/602/EB 3 straipsnio 4 dalį Komisija ketverių metų kadencijai nuo 2007 m. lapkričio 29 d. iki 2011 m. lapkričio 29 d. skiria šiuos suinteresuotųjų šalių dialogo grupės narius:

               BAX Willemien

               BERTELETTI KEMP Florence

               CZIMBALMOS Ágnes

               DI PUPPO Roshan

               GALLANI Barbara

               GOUVEIA Rodrigo

               KETTLITZ Beate

               ROSS Melody

               SHEPPARD Philip

               TIDDENS-ENGWIRDA Lisette

         2 straipsnis
   Komisija ketverių metų kadencijai skiria šiuos naujus suinteresuotųjų šalių dialogo grupės narius:

               CEPONYTE Zita

               GRUNER Bernd

               HERVE Maryse

               KOSINSKA Monika

               KUTIN Breda

               LOGSTRUP Susanne

               RODRIGUEZ Nathalie

               VAN TICHELEN Sonja

               VINCENTEN Joanne

               VON ESSEN Garlich

         3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2009 m. lapkričio 2 d.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. spalio 22 d.

            Komisijos vardu

         Meglena KUNEVA

            Komisijos narė

      (1)  OL L 234, 2007 9 6, p. 13.

      (2)  OL L 320, 2007 12 6, p. 33.


title: 2011 m. birželio 3 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimas dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos sisteminės rizikos valdybos dokumentais (ESRV/2011/5)

text:
16.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 176/3

         EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 3 d.
   dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos sisteminės rizikos valdybos dokumentais
   (ESRV/2011/5)
   2011/C 176/03
   EUROPOS SISTEMINĖS RIZIKOS VALDYBOS BENDROJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (1), ypač į jo 4 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnio 3 dalį ir 16 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1096/2010, kuriuo Europos centriniam bankui pavedami konkretūs uždaviniai, susiję su Europos sisteminės rizikos valdybos veikla (2), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2011 m. sausio 20 d. Europos sisteminės rizikos valdybos sprendimą ESRV/2011/1, kuriuo priimamos Europos sisteminės rizikos valdybos darbo tvarkos taisyklės (3), ypač į jo 5 straipsnio 5 dalį, 10 straipsnio 5 dalį, 12 straipsnio 5 dalį ir 13 straipsnio 10 dalį,
   atsižvelgdama į 2004 m. kovo 4 d. Sprendimą ECB/2004/3 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos centrinio banko dokumentais (4),
   kadangi reikia priimti praktines taisykles dėl Sprendimo ECB/2004/3 taikymo Europos sisteminės rizikos valdybos (ESRV) dokumentams. Tokios taisyklės turėtų: i) užtikrinti ESRV procesų, veiklos ir diskusijų, taip pat jos įspėjimų ir rekomendacijų veiksmingumą ir konfidencialumą, ii) nustatyti paraiškų leisti susipažinti su ESRV dokumentais, skirtais šalims, kurioms atstovaujama ESRV bendrojoje valdyboje, tvarkymo procedūrą ir iii) užtikrinti dviejų pakopų procedūrą, atitinkančią gerą administracinę praktiką,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Tikslas
   Šiame sprendime išdėstomos praktinės taisyklės dėl Sprendimo ECB/2004/3 taikymo ESRV dokumentams. Sprendime ECB/2004/3 nurodytos Europos centrinio banko (ECB) atliekamo teisės susipažinti su ECB dokumentais suteikimo taisyklės mutatis mutandis taikomos ESRV atliekamam teisės susipažinti su ESRV dokumentais suteikimui, padarius šiame sprendime nurodytus patikslinimus.
   2 straipsnis
   Apibrėžtys
   Šiame sprendime:
   a)   „dokumentas“ ir „ESRV dokumentas“– tai ESRV parengtas ar turimas bet kuria forma (parašytas ant popieriaus, elektroninėje laikmenoje arba garso, vaizdo ar audiovizualiniame įraše) pateiktas turinys ir susijęs su į ESRV atsakomybės sferą įeinančia politika, veikla ar sprendimais;
   b)   „trečioji šalis“– tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba kitas subjektas, nepriklausantis ESRV;
   c)   „ESRV narys“– tai trečiosios šalies institucija ar organas, kurio atstovai yra ESRV bendrosios valdybos nariai pagal Reglamento (ES) Nr. 1092/2010 6 straipsnio 1 ir 2 dalį.
   3 straipsnis
   Išimtys
   1.   Teisės susipažinti su ESRV dokumentais išimtys nustatomos taikant Sprendimo ECB/2004/3 4 straipsnio taisykles, padarius šiame straipsnyje nurodytus patikslinimus.
   2.   ESRV nesuteikia galimybės susipažinti su ESRV dokumentais dėl bet kurio iš Sprendimo ECB/2004/3 4 straipsnyje nurodytų pagrindų, ypač jei dėl atskleidimo nukentėtų visuomenės intereso, susijusio su ESRV procesų, veiklos, diskusijų, įspėjimų ar rekomendacijų veiksmingumu ar konfidencialumu, apsauga.
   3.   Kalbant apie trečiųjų šalių dokumentus, ESRV konsultuojasi su trečiąja susijusia šalimi, siekdama nustatyti, ar taikytina išimtis, nebent būtų akivaizdu, kad dokumentas gali arba negali būti atskleistas. ESRV gali nukreipti prašymus leisti susipažinti su ESRV narių parengtais dokumentais atitinkamam ESRV nariui.
   4.   ESRV bendroji valdyba atlieka Sprendimo ECB/2004/3 4 straipsnio 6 dalimi ECB valdančiajai tarybai pavestas funkcijas.
   4 straipsnis
   ESRV narių turimi dokumentai
   ESRV narys gali atskleisti savo turimus ESRV parengtus dokumentus tik prieš tai pasikonsultavęs su ESRV bendrąja valdyba, nebent būtų akivaizdu, kad dokumentas gali arba negali būti atskleistas. Arba ESRV narys gali nukreipti prašymą ESRV bendrajai valdybai.
   5 straipsnis
   Paraiškų tvarkymas
   1.   ESRV tvarko paraiškas leisti susipažinti su ESRV dokumentais pagal Sprendimo ECB/2004/3 6–8 straipsnius, padariusi šiame straipsnyje nurodytus patikslinimus.
   2.   Paraiškos ir kartotinės paraiškos leisti susipažinti su ESRV dokumentais teikiamos ESRV sekretoriatui (5).
   3.   ESRV sekretoriato vadovas atlieka Sprendimo ECB/2004/3 7 straipsnio 1 dalimi ECB Sekretoriato ir kalbos paslaugų generaliniam direktoriui pavestas funkcijas.
   4.   ESRV bendroji valdyba atlieka Sprendimo ECB/2004/3 7 straipsnio 2 dalimi ir 8 straipsnio 1 dalimi ECB vykdomajai valdybai pavestas funkcijas. ESRV valdymo komitetas padeda ESRV bendrajai valdybai, peržiūrėdamas kartotines paraiškas ir pateikdamas savo vertinimą.
   6 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja 2011 m. birželio 18 d.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2011 m. birželio 3 d.

            ESRV pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 1.

      (2)  OL L 331, 2010 12 15, p. 162.

      (3)  OL C 58, 2011 2 24, p. 4.

      (4)  OL L 80, 2004 3 18, p. 42.

      (5)  Kaip adresatą nurodant ESRV sekretoriatą, Kaiserstrasse 29, 60311 Frankfurtas prie Maino. Faks. +49 6913447347. El. paštas: esrbsecretariat@esrb.europa.eu


title: 2017 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2017/1666 dėl Europos žuvininkystės kontrolės agentūros 2015 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
29.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/220

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2017/1666
   2017 m. balandžio 27 d.
   dėl Europos žuvininkystės kontrolės agentūros 2015 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos žuvininkystės kontrolės agentūros 2015 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos žuvininkystės kontrolės agentūros 2015 finansinių metų metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymu (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2015 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2017 m. vasario 21 d. rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad Agentūra įvykdė 2015 finansinių metų biudžetą (05873/2017 – C8-0067/2017),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2005 m. balandžio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 768/2005, įsteigiantį Bendrijos žuvininkystės kontrolės agentūrą ir iš dalies keičiantį Reglamentą (EEB) Nr. 2847/93, nustatantį bendros žuvininkystės politikos kontrolės sistemą (4), ypač į jo 36 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5) 208 straipsnyje, ypač į jo 108 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir IV priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Žuvininkystės komiteto nuomonę (A8-0100/2017),

               1.

               patvirtina Europos žuvininkystės kontrolės agentūros vykdomajam direktoriui, kad Agentūros 2015 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos žuvininkystės kontrolės agentūros vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Antonio TAJANI

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 449, 2016 12 1, p. 93.

      (2)  Žr. 1 išnašą.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 128, 2005 5 21, p. 1.

      (5)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.


title: 2011/731/: 2011 m. lapkričio 8 d. Tarybos sprendimas dėl 2006 m. Tarptautinio susitarimo dėl atogrąžų medienos sudarymo Sąjungos vardu

text:
12.11.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 294/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. lapkričio 8 d.
   dėl 2006 m. Tarptautinio susitarimo dėl atogrąžų medienos sudarymo Sąjungos vardu
   (2011/731/ES)
   EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 ir 207 straipsnius kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. sausio 27 d. Jungtinių Tautų prekybos ir plėtros konferencijos (JTPPK) vadovaujamoje derybų konferencijoje patvirtintas 2006 m. Tarptautinio susitarimo dėl atogrąžų medienos (toliau – 2006 m. susitarimas) tekstas;

               (2)

               dėl 2006 m. susitarimo derėtasi tam, kad būtų pakeistas pratęstas 1994 m. Tarptautinis susitarimas dėl atogrąžų medienos (toliau – 1994 m. susitarimas), liksiantis galioti iki 2006 m. susitarimo įsigaliojimo;

               (3)

               2006 m. susitarimą buvo galima pasirašyti nuo 2006 m. balandžio 3 d. ir tai bus galima padaryti per mėnesį po jo galutinio įsigaliojimo. Sutikimas laikytis šio susitarimo išreiškiamas galutiniu pasirašymu, ratifikavimu, priėmimu, patvirtinimu arba prisijungimu;

               (4)

               2006 m. susitarimo tikslai atitinka bendrąją prekybos politiką ir aplinkos politiką;

               (5)

               Europos bendrija buvo 1994 m. susitarimo šalis. 2006 m. susitarimu toliau bus siekiama Europos Sąjungos tvaraus vystymosi tikslų;

               (6)

               Bendrija pasirašė 2006 m. susitarimą 2007 m. lapkričio 2 d. Visos valstybės narės pareiškė ketinimą ratifikuoti jį;

               (7)

               Kadangi privalomi Tarptautinės atogrąžų medienos organizacijos narių vartotojų įnašai visų pirma vertinami atsižvelgiant į atogrąžų medienos importo apimtį, įsigaliojus 2006 m. susitarimui, Sąjunga mokės įnašą į Tarptautinės atogrąžų medienos organizacijos administracinę sąskaitą, o numatytiems veiksmams skirtus savanoriškus finansinius įnašus valstybės narės, taip pat ir Sąjunga, galės mokėti į minėtos organizacijos savanoriškų įnašų sąskaitas;

               (8)

               2006 m. susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2006 m. Tarptautinis susitarimas dėl atogrąžų medienos (1) (toliau – 2006 m. susitarimas) patvirtinamas Sąjungos vardu.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu deponuoti patvirtinimo dokumentą Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui pagal 2006 m. susitarimo 36 straipsnio 2 dalį.

      Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Susitarimo tekstas buvo paskelbtas OL L 262, 2007 10 9, p. 8, kartu su sprendimu dėl jo pasirašymo ir laikino taikymo.


title: 2017 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2017/1618 dėl Europos Sąjungos 2015 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, V skirsnis – Audito Rūmai

text:
29.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/120

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2017/1618
   2017 m. balandžio 27 d.
   dėl Europos Sąjungos 2015 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, V skirsnis – Audito Rūmai
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2015 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2015 finansinių metų konsoliduotąsias metines ataskaitas (COM(2016) 475 – C8-0273/2016) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2015 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2015 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį ir 317, 318 ir 319 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (5), ypač į jo 55, 99, 164, 165 ir 166 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir IV priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A8-0151/2017),

               1.

               patvirtina Audito Rūmų Generaliniam sekretoriui, kad Audito Rūmų 2015 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Audito Rūmams, Europos Vadovų Tarybai, Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Europos ombudsmenui, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui bei Europos išorės veiksmų tarnybai ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Antonio TAJANI

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 69, 2015 3 13.

      (2)  OL C 380, 2016 10 14, p. 1.

      (3)  OL C 375, 2016 10 13, p. 1.

      (4)  OL C 380, 2016 10 14, p. 147.

      (5)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.


title: 2008/202/EB: 2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Japonijos Vyriausybės susitarimo dėl bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos muitinės veiklos srityje sudarymo

text:
6.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 62/23

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2008 m. sausio 28 d.
   dėl Europos bendrijos ir Japonijos Vyriausybės susitarimo dėl bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos muitinės veiklos srityje sudarymo
   (2008/202/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmu sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               1993 m. balandžio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją Bendrijos vardu pradėti derybas su kai kuriomis pagrindinėmis Europos bendrijos prekybos partnerėmis dėl muitinių bendradarbiavimo susitarimų.

               (2)

               Europos bendrijos ir Japonijos Vyriausybės susitarimas dėl bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos muitinės veiklos srityje turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Japonijos Vyriausybės susitarimas dėl bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos muitinės veiklos srityje.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Komisija, padedama valstybių narių atstovų, atstovauja Bendrijai Jungtiniame muitinių bendradarbiavimo komitete, įkurtame pagal susitarimo 21 straipsnį.
   3 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenis, įgaliotus pasirašyti susitarimą Bendrijos vardu.
   4 straipsnis
   Tarybos pirmininkas Bendrijos vardu pateikia susitarimo 22 straipsnyje numatytą pranešimą (1).
   5 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. sausio 28 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. RUPEL

      (1)  Susitarimo įsigaliojimo datą Tarybos Generalinis sekretoriatas paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
    ---documentbreak---

               6.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 62/24

         Europos bendrijos ir Japonijos Vyriausybės
   SUSITARIMAS
   dėl bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos muitinės veiklos srityje
   EUROPOS BENDRIJA ir JAPONIJOS VYRIAUSYBĖ (toliau – Susitariančiosios Šalys),
   ATSIŽVELGDAMOS į Japonijos ir Europos bendrijos (toliau šiame Susitarime – Bendrija) prekybinių ryšių svarbą ir siekdamos padėti darniai plėtoti šiuos abiems Susitariančiosioms Šalims naudingus ryšius,
   MANYDAMOS, kad siekiant šio tikslo turėtų būti plėtojamas muitinių bendradarbiavimas;
   ATSIŽVELGDAMOS į Susitariančiųjų Šalių muitinių bendradarbiavimo, susijusio su muitinės procedūromis, raidą,
   LAIKYDAMOS, kad muitų teisės aktus pažeidžiantys veiksmai kenkia abiejų Susitariančiųjų Šalių ekonominiams, fiskaliniams ir prekybiniams interesams, ir suprasdamos, kaip svarbu užtikrinti, kad muitai ir kiti mokesčiai būtų tiksliai apskaičiuojami,
   ĮSITIKINUSIOS, kad priemonės, kurių imamasi siekiant užkirsti kelią tokiems veiksmams, gali būti veiksmingesnės bendradarbiaujant jų muitinių institucijoms,
   PRIPAŽINDAMOS muitinės institucijų ir muitinės procedūrų svarbą skatinant prekybos lengvinimą,
   ATSIŽVELGDAMOS į abiejų Susitariančiųjų Šalių didelius įsipareigojimus imtis su muitinėmis susijusių veiksmų ir bendradarbiauti kovojant su intelektinės nuosavybės teisių pažeidimais,
   ATSIŽVELGDAMOS į Susitariančiųjų Šalių prisiimtus arba jau vykdomus įsipareigojimus pagal tarptautines konvencijas ir į Pasaulio prekybos organizacijos (toliau – PPO) vykdomą su muitinėmis susijusią veiklą,
   ATSIŽVELGDAMOS į 1953 m. gruodžio 5 d. Muitinių bendradarbiavimo tarybos (toliau – MBT) rekomendacijas dėl administracinės tarpusavio pagalbos,
   KADANGI 1991 m. bendrojoje deklaracijoje dėl Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Japonijos santykių pateiktos bendrosios santykių gairės ir nustatyti procedūriniai tikslai siekti dar glaudesnių santykių,
   SUSITARĖ:
   I   ANTRAŠTINĖ DALIS
   BENDROSIOS NUOSTATOS
   1 straipsnis
   Sąvokų apibrėžtys
   Šiame Susitarime:

               a)

               muitų teisės aktai – tai visi Japonijos ir Bendrijos teisės aktai, reglamentuojantys prekių importą, eksportą ir tranzitą, visų kitų muitinės procedūrų įforminimą prekėms, įskaitant muitinės institucijų kompetencijai priklausančias draudimo, ribojimo ir tikrinimo priemones;

               b)

               Susitariančiosios Šalies teisės aktai ir kiekvienos Susitariančiosios Šalies teisės aktai – atsižvelgiant į kontekstą, tai Japonijos teisės aktai arba Bendrijos teisės aktai;

               c)

               muitinės institucija – Japonijoje tai Finansų ministerija, o Bendrijoje tai už muitinės reikalus atsakingos Europos Bendrijų Komisijos kompetentingos tarnybos ir Bendrijai priklausančių valstybių narių muitinių institucijos;

               d)

               prašančioji institucija – Susitariančiosios Šalies muitinės institucija, kuri remdamasi šiuo Susitarimu pateikia prašymą suteikti pagalbą;

               e)

               institucija, į kurią kreipiamasi – Susitariančiosios Šalies muitinės institucija, kuri gauna remiantis šiuo Susitarimu pateiktą prašymą suteikti pagalbą;

               f)

               asmens duomenys – tai visa informacija, susijusi su asmeniu, kurio tapatybė yra nustatyta arba turi būti nustatyta;

               g)

               muitų teisės aktus pažeidžiantys veiksmai – tai bet koks muitų teisės aktų pažeidimas ar bandymas juos pažeisti;

               h)

               asmuo – tai bet kuris fizinis asmuo, juridinis asmuo arba bet kuris juridinio asmens statuso neturintis subjektas, įsteigtas arba suformuotas pagal kiekvienos Susitariančiosios Šalies teisės aktus ir importuojantis, eksportuojantis arba vežantis tranzitu prekes; ir

               i)

               informacija – tai duomenys, dokumentai, ataskaitos ir kiti visokių formų pranešimai, įskaitant elektronines jų kopijas.

         2 straipsnis
   Teritorinis taikymas
   Šis Susitarimas taikomas Japonijos teritorijoje, kurioje galioja jos muitų teisės aktai, ir teritorijose, kuriose taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, laikantis toje sutartyje nustatytų sąlygų.
   3 straipsnis
   Įgyvendinimas
   Susitariančiosios Šalys įgyvendina šį Susitarimą vadovaudamosi kiekvienos iš Susitariančiųjų Šalių teisės aktais ir atsižvelgdamos į savo muitinių institucijų išteklius.
   4 straipsnis
   Bendradarbiavimo aprėptis
   1.   Pagal šį Susitarimą muitinių bendradarbiavimas apima visus klausimus, susijusius su muitų teisės aktų taikymu.
   2.   Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, kad jų muitinių institucijos bendradarbiaus. Susitariančiosios Šalys visų pirma bendradarbiauja:

               a)

               sukurdamos ir naudodamos ryšių kanalus tarp savo muitinių institucijų, siekdamos palengvinti ir užtikrinti saugų ir greitą keitimąsi informacija;

               b)

               lengvindamos veiksmingą savo muitinių institucijų veiklos koordinavimą; ir

               c)

               spręsdamos visus kitus administracinius su šiuo Susitarimu susijusius klausimus, kuriuos sprendžiant kartais gali prireikti bendrų veiksmų.

         3.   Be to, Susitariančiosios Šalys įsipareigoja, kad jų muitinių institucijos bendradarbiaudamos dės pastangas, kad laikantis tarptautinių standartų muitų srityje būtų kuriamos prekybos lengvinimo priemonės.
   5 straipsnis
   Pagalbos aprėptis
   1.   Susitariančiosios Šalys, veikdamos per savo muitinės institucijas, tiek, kiek leidžia jų kompetencija ir turimi ištekliai, šiame Susitarime nustatytu būdu ir sąlygomis teikia viena kitai pagalbą, siekdamos užtikrinti tinkamą muitų teisės aktų taikymą, visų pirma užkirsti kelią tuos teisės aktus pažeidžiantiems veiksmams, atlikti šių veiksmų tyrimus ir kovoti su jais.
   2.   Pagalbą muitinės veiklos srityje pagal šį Susitarimą teikia Susitariančiųjų Šalių muitinių institucijos, kompetentingos taikyti šį Susitarimą. Tai nepažeidžia nė vienos Susitariančiosios Šalies pagal tarptautinius susitarimus arba jos teisės aktus nustatytų teisių ar įsipareigojimų dėl tarpusavio pagalbos baudžiamosiose bylose. Ji taip pat netaikoma tai informacijai, kuri gaunama pasinaudojus galiomis teisminės institucijos prašymu.
   3.   Šis Susitarimas netaikomas pagalbai, skirtai muitams, mokesčiams ar baudoms išieškoti.
   6 straipsnis
   Ryšys su kitais tarptautiniais susitarimais
   1.   Šio Susitarimo nuostatos neturi įtakos nė vienos Susitariančiosios Šalies teisėms ir pareigoms, kurias ji turi pagal kurį nors kitą tarptautinį susitarimą.
   2.   Nepaisant 1 dalies nuostatų, šio Susitarimo nuostatos yra viršesnės už bet kurio dvišalio susitarimo dėl muitinių bendradarbiavimo ir administracinės tarpusavio pagalbos, kuris buvo ar gali būti sudarytas tarp atskirų Bendrijos valstybių narių ir Japonijos, nuostatas, jei pastarojo susitarimo nuostatos yra nesuderinamos su šio Susitarimo nuostatomis.
   3.   Šio Susitarimo nuostatos neturi įtakos Bendrijos nuostatoms, reglamentuojančioms kompetentingų Komisijos tarnybų ir Bendrijos valstybių narių muitinių institucijų tarpusavio informacijos perdavimą, kai perduodama pagal šį Susitarimą gauta informacija, kuri gali būti svarbi Bendrijai.
   II   ANTRAŠTINĖ DALIS
   MUITINIŲ BENDRADARBIAVIMAS
   7 straipsnis
   Bendradarbiavimas muitinės procedūrų srityje
   Siekdamos lengvinti teisėtą prekių judėjimą, muitinių institucijos, remdamosi šio Susitarimo nuostatomis, keičiasi informacija ir patirtimi, susijusia su priemonėmis, skirtomis muitinių darbo metodams bei procedūroms tobulinti, ir su kompiuterizuotomis sistemomis.
   8 straipsnis
   Techninis bendradarbiavimas
   Muitinės institucijos gali teikti techninę pagalbą ir keistis personalu bei patirtimi, susijusia su muitinių darbo metodų ir procedūrų tobulinimo priemonėmis ir su kompiuterizuotomis sistemomis, kad pasiektų šiuos tikslus remdamosi šio Susitarimo nuostatomis.
   9 straipsnis
   Diskusijos tarptautinėse organizacijose
   Muitinių institucijos stengiasi plėtoti ir stiprinti savo bendradarbiavimą abiems šalims svarbiose srityse, siekdamos palengvinti diskusijas muitinių veiklos klausimais tarptautinėse organizacijose, pvz., MBT ir PPO.
   III   ANTRAŠTINĖ DALIS
   ADMINISTRACINĖ TARPUSAVIO PAGALBA
   10 straipsnis
   Pagalba pateikus prašymą
   1.   Prašančiajai institucijai paprašius, institucija, į kurią kreipiamasi, suteikia jai visą svarbią informaciją, kuri gali jai padėti užtikrinti, kad Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktai būtų teisingai taikomi, įskaitant informaciją apie nustatytą ar suplanuotą veiklą, kuri yra ar galėtų būti muitų teisės aktus pažeidžiantis veiksmas.
   Pateikus prašymą institucija, į kurią kreipiamasi, suteikia prašančiajai institucijai informaciją apie veiklą, kuria gali būti pažeidžiami Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktai, pavyzdžiui, neteisingas muitinės deklaracijas ir prekių kilmės sertifikatus, sąskaitas faktūras ar kitus dokumentus, kurie, kaip yra žinoma, yra neteisingi ar suklastoti arba įtariama, kad jie tokie yra.
   2.   Prašančiajai institucijai paprašius, institucija, į kurią kreipiamasi, ją informuoja:

               a)

               ar prekės, eksportuotos iš vienos Susitariančiosios Šalies teritorijos, buvo tinkamai importuotos į kitą, prireikus nurodydama prekėms taikytą muitinės procedūrą; ir

               b)

               ar prekės, importuotos į vienos Susitariančiosios Šalies teritoriją, buvo tinkamai eksportuotos iš kitos, prireikus nurodydama prekėms taikytą muitinės procedūrą.

         3.   Prašančiajai institucijai paprašius, institucija, į kurią kreipiamasi, vadovaudamasi Susitariančiosios Šalies, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, teisės aktais, specialiai prižiūri ir suteikia informaciją apie:

               a)

               asmenis, kai yra pagrindo manyti, kad jie dalyvauja arba dalyvavo Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose;

               b)

               vietas, kur prekės yra arba gali būti saugomos ar surenkamos tokiu būdu, kad yra pagrindo manyti, kad šios prekės yra skirtos naudoti Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose;

               c)

               prekes, kurios yra arba gali būti vežamos tokiu būdu, kad yra pagrindo manyti, kad jos yra skirtos naudoti Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose; ir

               d)

               transporto priemones, kurios yra arba gali būti naudojamos tokiu būdu, kad yra pagrindo manyti, kad jos yra skirtos naudoti Susitariančiosios Šalies, kurioje yra prašančioji institucija, muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose.

         11 straipsnis
   Savanoriška pagalba
   Susitariančiosios Šalys padeda viena kitai savo iniciatyva ir kiekviena vadovaudamasi savo teisės aktais, jei jos mano, kad to reikia, kad muitų teisės aktai būtų tinkamai taikomi, ypač situacijose, kuriose galėtų būti padaryta didelė žala ekonomikai, visuomenės sveikatai, visuomenės saugumui ar panašiam gyvybiškai svarbiam kitos Susitariančiosios Šalies interesui, visų pirma teikdamos viena kitai informaciją, susijusią su:

               a)

               veikla, kuri yra arba atrodo, kad yra muitų teisės aktus pažeidžiantys veiksmai, ir kuri gali būti svarbi kitai Susitariančiajai Šaliai;

               b)

               naujais būdais ar metodais, taikomais vykdant muitų teisės aktus pažeidžiančius veiksmus;

               c)

               prekėmis, kurios, kaip yra žinoma, yra naudojamos muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose;

               d)

               asmenimis, apie kuriuos yra pagrindo manyti, kad jie dalyvauja arba dalyvavo muitų teisės aktus pažeidžiančiuose veiksmuose; ir

               e)

               transporto priemonėmis, apie kurias yra pagrindo manyti, kad jos buvo, yra arba gali būti naudojamos muitų teisės aktus pažeidžiantiems veiksmams.

         12 straipsnis
   Prašymų suteikti pagalbą forma ir turinys
   1.   Prašymai pagal šį Susitarimą pateikiami raštu. Kartu pateikiami dokumentai, reikalingi, kad prašymas būtų patenkintas. Jeigu susidaro tokia padėtis, kad būtina skubėti, gali būti priimamas ir prašymas žodžiu, tačiau jis nedelsiant turi būti patvirtintas raštu.
   2.   Pagal 1 dalį pateikiamuose prašymuose pateikiama ši informacija:

               a)

               prašančioji institucija;

               b)

               veiksmai, kurių prašoma imtis;

               c)

               prašymo objektas ir priežastys;

               d)

               kuo tikslesnės ir išsamesnės nuorodos apie asmenis, kurie yra tyrimų objektai;

               e)

               svarbiausių faktų ir atliktų tyrimų santrauka; ir

               f)

               susiję teisiniai dalykai.

         3.   Prašymas pateikiamas institucijai, į kurią kreipiamasi, ir prašančiajai institucijai priimtina kalba. Jei reikia, šis reikalavimas gali būti taikomas visiems dokumentams, pateikiamiems kartu su pagal 1 dalį pateikiamu prašymu.
   4.   Jei prašymas neatitinka pirmiau išdėstytų oficialių reikalavimų, gali būti reikalaujama, kad jis būtų pataisytas arba papildytas; tokiu atveju institucija, į kurią kreipiamasi, gali imtis atsargumo priemonių.
   13 straipsnis
   Prašymų vykdymas
   1.   Siekdama patenkinti prašymą suteikti pagalbą, institucija, į kurią kreipiamasi, tiek, kiek leidžia jos kompetencija ir turimi ištekliai, imasi visų pagrįstų priemonių: suteikia turimą informaciją, atlieka tinkamus tyrimus arba juos organizuoja.
   2.   Prašymai suteikti pagalbą vykdomi pagal Susitariančiosios Šalies, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, teisės aktus.
   3.   Tinkamai įgalioti prašančiosios institucijos pareigūnai, gavę institucijos, į kurią kreipiamasi, leidimą ir laikydamiesi jos nustatytų sąlygų, gali gauti iš institucijos, į kurią kreipiamasi, įstaigų informaciją apie veiksmus, kurie yra arba gali būti muitų teisės aktus pažeidžiantys veiksmai, kurios prašančiajai institucijai reikia siekiant šiame Susitarime nustatytų tikslų.
   4.   Deramai įgalioti prašančiosios institucijos pareigūnai, gavę institucijos, į kurią kreipiamasi, leidimą ir laikydamiesi jos nustatytų sąlygų, gali dalyvauti atliekant pastarosios institucijos jurisdikcijai priklausančių konkrečių atvejų tyrimus.
   5.   Tuo atveju, jei prašymas negali būti patenkintas, prašančiajai institucijai apie tai nedelsiant pranešama ir nurodomos priežastys. Kartu su šiuo pranešimu gali būti pateikiama kitokia svarbi informacija, kurią institucija, į kurią kreipiamasi, mano esant naudingą prašančiajai institucijai.
   6.   Institucija, į kurią kreipiamasi, prašančiosios institucijos paprašyta, ir kai tai jai atrodo tinkama, praneša prašančiajai institucijai apie tai, kur ir kada ji imsis veiksmų atsakydama į pagalbos prašymą, kad tokią veiklą galima būtų koordinuoti.
   14 straipsnis
   Informacijos pateikimo forma
   1.   Institucija, į kurią kreipiamasi, raštu praneša prašančiajai institucijai apie tyrimų rezultatus ir kartu pateikia susijusius dokumentus ir kitus duomenis.
   2.   Ši informacija gali būti perduodama kompiuterinėje laikmenoje.
   15 straipsnis
   Įsipareigojimų teikti pagalbą išimtys
   1.   Teikti pagalbą gali būti atsisakyta, delsiama arba ji gali būti teikiama tik įvykdžius tam tikras sąlygas ar reikalavimus, jeigu, Susitariančiosios Šalies, kurioje yra institucija, į kurią kreipiamasi, manymu, jos teikimas pagal šį Susitarimą galėtų pažeisti Bendrijos valstybės arba Japonijos narės suverenumą arba saugumą, viešąją tvarką ar kitus esminius interesus kaip nurodyta 16 straipsnio 2 dalyje.
   Visų pirma kiekviena Susitariančioji Šalis gali riboti kitai Susitariančiajai Šaliai teikiamą informaciją, jei pastaroji Susitariančioji Šalis negali užtikrinti pirmajai Susitariančiajai Šaliai, kad bus laikomasi jos prašomo konfidencialumo, arba kad informacija bus naudojama tik jos nurodytais tikslais.
   2.   Institucija, į kurią kreipiamasi, gali delsti suteikti pagalbą remdamasi tuo, kad tai gali trukdyti vykstančiam tyrimui, įskaitant tyrimus, kuriuos atlieka atitinkamos teisėsaugos institucijos, teisminį persekiojimą arba teismo ir administracinius procesus. Tokiu atveju institucija, į kurią kreipiamasi, konsultuojasi su prašančiąja institucija, siekdama nustatyti, ar institucija, į kurią kreipiamasi, gali suteikti pagalbą institucijos, į kurią kreipiamasi, nustatytomis sąlygomis.
   3.   Jei prašančioji institucija prašo pagalbos, kurios ji pati paprašyta negalėtų suteikti, savo prašyme ji atkreipia dėmesį į šį faktą. Tada institucija, į kurią kreipiamasi, turi nuspręsti, kaip atsakyti į tokį prašymą.
   4.   1 ir 2 dalyje nurodytais atvejais institucijos, į kurią kreipiamasi, sprendimas ir jo motyvai turi būti nedelsiant pranešti prašančiajai institucijai.
   16 straipsnis
   Keitimasis informacija ir konfidencialumas
   1.   Visa vadovaujantis šiuo Susitarimu perduodama informacija laikoma konfidencialia informacija, atsižvelgiant į kiekvienos Susitariančiosios Šalies teisės aktus, ir ji saugoma taip, kaip būtų saugoma tokio pobūdžio informacija pagal atitinkamus Susitariančiosios Šalies, kurios muitinės institucija ją gavo, ir atitinkamus Bendrijos institucijų taikomus teisės aktus, nebent informaciją suteikusi Susitariančioji Šalis duoda išankstinį leidimą atskleisti tą informaciją.
   2.   Asmens duomenimis galima keistis tik tuo atveju, jei Susitariančioji Šalis, kuri gali juos gauti, įsipareigoja saugoti tokius duomenis ne blogiau, negu jie tokiu atveju būtų saugomi tuos duomenis galinčioje pateikti Susitariančiojoje Šalyje. Susitariančioji Šalis, kuri gali pateikti informaciją, nenustato jokių reikalavimų, kurie apsunkintų labiau nei tie, kurie jos pačios jurisdikcijoje taikomi tai informacijai.
   Susitariančiosios Šalys perduoda viena kitai informaciją apie kiekvienos Susitariančiosios Šalies teisės aktus, įskaitant, jei tinka, tuos, kurie galioja Bendrijos valstybėse narėse.
   3.   Gauta informacija naudojama tik šio Susitarimo tikslams. Kai viena iš Susitariančiųjų Šalių nori naudoti tokią informaciją kitiems tikslams, ji turi iš anksto gauti informaciją suteikusios muitinės institucijos rašytinį sutikimą. Po to duomenys naudojami laikantis tos institucijos nustatytų apribojimų.
   4.   3 dalis nekliudo pagal šį Susitarimą gautos informacijos naudoti kaip įrodymus administraciniame procese, pradėtame dėl muitų teisės aktus pažeidžiančių veiksmų. Todėl Susitariančiosios Šalys pagal šio Susitarimo nuostatas gautą informaciją gali naudoti kaip įrodymus savo protokoluose, ataskaitose ir parodymuose bei vykstant administraciniam procesui. Šią informaciją suteikusi muitinės institucija informuojama apie tokį panaudojimą.
   5.   Nepaisant šio straipsnio 3 dalies, jeigu informaciją teikianti muitinės institucija nenurodo kitaip, informaciją gaunanti muitinės institucija pagal šį Susitarimą gali gautą informaciją perduoti Susitariančiosios Šalies, kurioje ji yra, atitinkamoms teisėsaugos institucijoms. Šios institucijos gali šią informaciją naudoti tik tam, kad muitų teisės aktai būtų tinkamai taikomi, ir laikosi šio Susitarimo 16 ir 17 straipsniuose nustatytų sąlygų.
   6.   Šis straipsnis nekliudo naudoti ar skleisti informaciją, jei įsipareigojimas tai daryti yra nustatytas Susitariančiosios Šalies, kurios muitinės institucija gavo informaciją, teisės aktuose. Jei įmanoma, ši muitinės institucija iš anksto praneša apie tokį informacijos skleidimą informaciją teikiančiai muitinės institucijai.
   Jeigu informaciją teikianti Susitariančioji Šalis nėra leidusi daryti kitaip, informaciją gaunanti Susitariančioji Šalis, jei tinka, naudoja visas įmanomas priemones, numatytas šios šalies teisės aktuose, kad būtų išlaikytas informacijos konfidencialumas ir apsaugoti asmens duomenys, jei informacija perduodama trečiajai šaliai arba kitoms institucijoms.
   17 straipsnis
   Baudžiamasis procesas
   Informacijos, kurią vienos Susitariančiosios Šalies muitinės institucija pagal šį Susitarimą teikia kitos Susitariančiosios Šalies muitinės institucijai, pastaroji Susitariančioji Šalis nenaudoja teismo arba teisėjo vykdomame baudžiamajame procese.
   18 straipsnis
   Pagalbos išlaidos
   1.   Su šio Susitarimo taikymu susijusios išlaidos tenka atitinkamoms Susitariančiosioms Šalims.
   2.   Jei tenkinant prašymą paaiškėja, kad tam reikės itin didelių išlaidų, muitinės institucijos konsultuojasi, siekdamos nustatyti sąlygas, kuriomis galima būtų tęsti prašymo vykdymą.
   IV   ANTRAŠTINĖ DALIS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   19 straipsnis
   Pavadinimai
   Šio Susitarimo antraštinių dalių ir straipsnių pavadinimai įrašyti tik tam, kad būtų patogiau daryti į juos nuorodas, ir jie neturi įtakos šio Susitarimo aiškinimui.
   20 straipsnis
   Konsultacijos
   Visi klausimai ar ginčai, susiję su šio Susitarimo aiškinimu ar įgyvendinimu, sprendžiami Susitariančiųjų Šalių tarpusavio konsultacijomis.
   21 straipsnis
   Jungtinis muitinių bendradarbiavimo komitetas
   1.   Įsteigiamas Jungtinis muitinių bendradarbiavimo komitetas, kurį sudaro Japonijos Finansų ministerijos ir Užsienio reikalų ministerijos pareigūnai ir Europos bendrijos pareigūnai, atsakingi už muitinės reikalus. Kiti abiejų Susitariančiųjų Šalių pareigūnai, turintys reikiamos patirties aptariamais klausimais, gali būti įtraukti į komitetą ad hoc pagrindu. Jie susitinka abipusiu sutarimu nustatytoje vietoje, sutartą dieną ir turėdami darbotvarkę, dėl kurios yra susitarę.
   2.   Jungtinis muitinių bendradarbiavimo komitetas be kita ko:

               a)

               prižiūri, kad šis Susitarimas tinkamai veiktų;

               b)

               vadovaudamasis šio Susitarimo tikslais, imasi priemonių, reikalingų muitinių bendradarbiavimui;

               c)

               keičiasi nuomonėmis dėl visų abiems šalims svarbių klausimų, susijusių su muitinių bendradarbiavimu, įskaitant būsimas priemones ir joms būtinus išteklius;

               d)

               rekomenduoja, kokių priemonių imtis, kad būtų pasiekti šio Susitarimo tikslai; ir

               e)

               priima savo vidaus darbo tvarkos taisykles.

         22 straipsnis
   Įsigaliojimas ir trukmė
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai Susitariančiosios Šalys pasikeičia diplomatinėmis notomis ir taip praneša viena kitai apie šiam tikslui reikalingų procedūrų užbaigimą.
   2.   Šis Susitarimas gali būti iš dalies pakeistas abipusiu Susitariančiųjų Šalių sutarimu, joms pasikeitus diplomatinėmis notomis. Jeigu Susitariančiosios Šalys nesusitaria kitaip, pakeitimai įsigalioja 1 dalyje paminėtomis sąlygomis.
   3.   Kiekviena Susitariančioji Šalis gali nutraukti šį Susitarimą raštu pranešusi apie tai kitai šaliai. Nutraukimas įsigalioja po trijų mėnesių nuo pranešimo kitai Susitariančiajai Šaliai dienos. Iki Susitarimo nutraukimo gauti pagalbos prašymai vykdomi pagal šio Susitarimo nuostatas.
   23 straipsnis
   Autentiški tekstai
   Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir japonų kalbomis. Visi tekstai yra autentiški. Neatitikimo atveju pirmenybė prieš kitų kalbų tekstus teikiama tekstams anglų ir japonų kalbomis.

      Tai paliudydami, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šį Susitarimą.
      Priimta Briuselyje, 2008 m. sausio trisdešimtą dieną

            Europos bendrijos vardu

            Japonijos Vyriausybės vardu


title: 2002 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimas nustatanti pagrindų programą dėl policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose (AGIS)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002D0630

Oficialusis leidinys L 203 , 01/08/2002 p. 0005 - 0008

		Tarybos sprendimas2002 m. liepos 22 d.nustatanti pagrindų programą dėl policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose (AGIS)(2002/630/TVR)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 30 straipsnio 1 dalį, 31 straipsnį ir 34 straipsnio 2 dalies c punktą,atsižvelgdama į Komisijos iniciatyvą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi:(1) Europos Sąjungos sutarties 29 straipsnyje nustatyta, kad Sąjungos tikslas – plėtojant bendrą valstybių narių veiklą policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose srityse bei užkertant kelią rasizmui ir ksenofobijai bei kovojant su jais, laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje suteikti piliečiams aukšto lygio saugumą.(2) Siekiant sukurti tikrą Europos teisingumo erdvę, 1999 m. spalio mėn. Tamperėje vykusio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadose raginama didinti bendradarbiavimą, užkertant kelią nusikaltimams ir kovojant su jais, įskaitant nusikaltimus, kuriems naudojamos naujosios informacinės ir komunikacijos technologijos. Bendradarbiavimo šioje srityje svarba dar kartą pabrėžta veiksmų plane, pavadintame "Organizuoto nusikalstamumo prevencija ir kontrolė: Europos Sąjungos strategija naujojo tūkstantmečio pradžiai" [3].(3) 2001 m. kovo 15 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2001/220/TVR dėl nukentėjusiųjų padėties baudžiamajame procese [4] 12 straipsnyje valstybės narės kviečiamos bendradarbiauti, siekiant palengvinti veiksmingą nukentėjusiųjų interesų apsaugą baudžiamajame procese.(4) Tikslinga praplėsti projektų europinį mastą įtraukiant tris valstybes nares arba dvi valstybes nares ir valstybę kandidatę, ir šitaip skatinant partnerystės ryšių užmezgimą bei informacijos ir geros nacionalinės praktikos mainus.(5) Tarybos įsteigtos Grotius II programos – Criminal [5], Stop [6], Oisin II [7], Hippokrates [8] ir Falcone [9] – padėjo sustiprinti policijos ir teisminį bendradarbiavimą valstybėse narėse bei pasiekti geresnio valstybių narių policijos, teismų, teisinių ir administracinių sistemų tarpusavio supratimą.(6) Po to, kai 2000 m. birželį Feiroje vykusiame Europos Vadovų Tarybos posėdyje buvo patvirtintas Europos Sąjungos kovos su narkotikais veiksmų planas 2000–2004 metams, į minėtą bendrąją programą buvo įtrauktos ir kovos su narkotikų prekyba priemonės.(7) Vienos pagrindų programos sukūrimas, už kurį aiškiai pasisakė Europos Parlamentas ir Taryba priimant ankstesnes programas, toliau didins bendradarbiavimą, kuriame vadovaujamasi veiksmų koordinavimo ir įvairiapusiškumo principu, įtraukiant įvairius už kovą su nusikalstamumu Europos Sąjungos lygmeniu atsakingus asmenis. Šiame procese būtina išlaikyti pusiausvyrą tarp įvairių priemonių, kuriomis siekiama sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę.(8) Reikėtų užtikrinti pagrindų programoje numatytų priemonių tęstinumą, numatant jų koordinavimo pagal vieną informacinę schemą mechanizmą, kuris racionalizuotų procedūras ir pagerintų valdymo kokybę bei padidintų masto ekonomijos efektą. Be to, būtina visiškai išnaudoti programos teikiamus, visų pirma teisėsaugos institucijoms, privalumus ir skatinti valstybių narių teisėsaugos institucijų bendradarbiavimą bei pagilinti jų žinias apie analogiškų institucijų darbo metodus bei patiriamus suvaržymus kitose valstybėse narėse.(9) Pagrindų programos išlaidos neturėtų viršyti dabartinio maksimalaus dydžio, nustatyto finansinės perspektyvos 3 kategorijoje.(10) Pagrindų programos kasmetiniai asignavimus turėtų paskirstyti biudžeto valdymo institucija biudžetinės procedūros metu.(11) Reikia, kad pagrindų programa būtų prieinama valstybėms kandidatėms, kaip pagal programą finansuojamų projektų partnerėms ir dalyvėms. Prireikus, galima numatyti ir kitų valstybių dalyvavimą programoje.(12) Šiam sprendimui įgyvendinti reikalingos priemonės turėtų būti priimamos jame nustatyta tvarka ir su Komiteto pagalba.(13) Siekiant padidinti pagal šį sprendimą įgyvendinamų projektų papildomą vertę būtina užtikrinti projektų bei kitų Bendrijos intervencijos formų nuoseklumą ir suderinamumą.(14) Būtina užtikrinti reguliarų pagrindų programos monitoringą ir vertinimą, kad vykdomus projektus būtų galima įvertinti atsižvelgiant į programos tikslus, ir kad prireikus būtų galima pakeisti prioritetus.(15) Finansinė orientacinė suma, kaip apibrėžta 1999 m. gegužės 6 d. Tarpinstitucinės Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos sutarties dėl biudžeto vykdymo tvarkos ir biudžetinės procedūros tobulinimo [10] 34 punkte, šiame sprendime yra nurodyta visai pagrindų programos trukmei, nors tai nereiškia, kad tai turi įtakos biudžeto valdymo institucijos įgaliojimams, apibrėžtiems Europos bendrijos steigimo sutartyje.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisPagrindų programos įsteigimas1. Šiuo sprendimu įsteigiama pagrindų policijos ir teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose programa, kuria siekiama prisidėti prie laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kūrimo (toliau – programa).2. Šiuo sprendimu įsteigiamos programos trukmė – nuo 2003 m. sausio 1 d. iki 2007 m. gruodžio 31 d. su galimybe pratęsti.2 straipsnisProgramos tikslai1. Šia programa siekiama prisidėti prie bendrojo tikslo suteikti Europos Sąjungos piliečiams aukšto lygio saugumą laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje. Šiame kontekste programos tikslai visų pirma yra:a) formuoti, įgyvendinti ir vertinti Europos politiką šioje srityje;b) skatinti ir stiprinti tinklų kūrimą, savitarpio bendradarbiavimą valstybėms narėms bendrų interesų srityse, informacijos, patirties ir geriausios praktikos mainus bei sklaidą, vietos ir regionų bendradarbiavimą, mokymų bei techninių ir mokslinių tyrimų veiklos tobulinimą ir adaptavimą;c) skatinti valstybes nares plėsti bendradarbiavimą su valstybėmis kandidatėmis, kitomis trečiosiomis šalimis bei atitinkamomis regioninėmis ir tarptautinėmis organizacijomis.2. Pagal programą bus remiami projektai, vykdomi šiose su Europos Sąjungos VI antraštine dalimi susijusiose srityse:a) teisminis bendradarbiavimas civilinėse ir baudžiamosiose bylose, įskaitant mokymo veiklą;b) teisėsaugos institucijų bendradarbiavimas;c) bendradarbiavimas tarp valstybių narių teisėsaugos institucijų ar kitų valstybės bei privačių organizacijų, dalyvaujančių organizuoto ir kitokių formų nusikalstamumo prevencijos veikloje bei kovoje su juo;d) valstybių narių bendradarbiavimas siekiant užtikrinti veiksmingą nukentėjusiųjų interesų apsaugą baudžiamajame procese.3 straipsnisGalimybė naudotis programa1. Programos lėšomis bendrai finansuojami ne ilgesnės nei dvejų metų trukmės projektai, kuriuos siūlo valstybės arba privačios organizacijos bei institucijos, įskaitant profesines organizacijas, nevyriausybines organizacijas, asociacijas, taip pat verslą, mokslinę tiriamąją veiklą, pagrindinio ir tęstinio mokymo institutus atstovaujančias organizacijas. Projektai turi būti skirti šio straipsnio 3 dalyje išvardytoms tikslinėms grupėms.2. Kad atitiktų bendro finansavimo reikalavimus, projekte turi dalyvauti partneriai iš ne mažiau kaip trijų valstybių narių arba dviejų valstybių narių ir vienos valstybės kandidatės, o projekto tikslai turi atitikti 2 straipsnyje išvardytus tikslus. Valstybės kandidatės gali dalyvauti projektuose, kad susipažintų su atitinkamos srities acquis, ir kad joms padėtų pasirengti narystei. Projektuose gali dalyvauti ir kitos trečiosios šalys, jei tai būtina projekto tikslams pasiekti.3. Programa skirta šioms tikslinėms grupėms:a) dirbantiems teisininkams: teisėjams, prokurorams, teisininkams, teisėtvarkos valdininkams, baudžiamųjų bylų tardytojams, antstoliams, ekspertams, teismo vertėjams bei kitiems su teismų sistema susijusiems specialistams;b) teisėtvarkos valdininkams ir pareigūnams: valstybių narių valstybės institucijoms, kurios pagal nacionalinius įstatymus yra atsakingos už nusikaltimų prevenciją, išaiškinimą ir kovą su jais;c) kitų Vyriausybės institucijų valdininkams ir asociacijų, profesinių organizacijų, mokslo tiriamosios veiklos ir verslo organizacijų, dalyvaujančių organizuoto ir kitų formų nusikalstamumo prevencijos veikloje bei kovoje su juo, atstovams;d) pagalbos nukentėjusiems tarnybų atstovams, įskaitant valstybinius už imigracija ir socialinius klausimus atsakingus departamentus.4. Atsižvelgiant į 2 straipsnyje išvardytus tikslus, pagal programą galima taip pat bendrai finansuoti:a) specifinius pagal 1 dalies nuostatas pateiktus projektus, kurie yra ypač aktualūs programos prioritetų arba bendradarbiavimo su valstybėmis kandidatėmis prasme;b) papildomas priemones, pavyzdžiui seminarus, ekspertų susitikimus bei kitą veiklą, skirtą programos finansuojamų projektų pasiektų rezultatų skleidimui.5. Atsižvelgiant į 2 straipsnyje išvardytus tikslus, programa gali teikti tiesioginę finansinę paramą į nevyriausybinių organizacijų metinės veiklos planus įtrauktų priemonių vykdymui, jeigu tos organizacijos atitinka šios kriterijus:a) yra ne pelno siekianti organizacija;b) įsteigta pagal vienos iš valstybių narių įstatymus;c) vykdo veiklą Europos mastu, kurioje paprastai dalyvauja bent jau pusė valstybių narių;d) tarp veiklos tikslų – vienas ar daugiau 2 straipsnyje išvardytų tikslų.4 straipsnisProgramos veiklaProgramą sudaro tokių rūšių projektai:a) mokymas;b) mainų ir įdarbinimo programų kūrimas ir vykdymas;c) mokslo ir tiriamoji veikla;d) pagal programą pasiektų rezultatų skleidimas;e) valstybių narių teisėsaugos institucijų, teismų ir kitų valstybės ar privačių organizacijų, dalyvaujančių nusikalstamumo prevencijos veikloje ir kovoje su juo, bendradarbiavimo skatinimas, pavyzdžiui, remiant bendradarbiavimo tinklų kūrimą;f) konferencijos ir seminarai.5 straipsnisProgramos finansavimas1. Programos įgyvendinimui nuo 2003 iki 2007 metų skirta finansinė orientacinė suma – 65 milijonai eurų.Metinį lėšų paskirstymą tvirtina biudžeto valdymo institucija finansinės perspektyvos ribose.2. Programa bendrai finansuoja tik tuos projektus, kurie negauna lėšų pagal jokią kitą iš bendrojo Europos Sąjungos biudžeto finansuojamą programą.3. Priėmus sprendimą dėl finansavimo, sudaromos Komisijos ir organizatorių sutartys dėl finansavimo. Sprendimų dėl finansavimo bei iš jų išplaukiančių sutarčių finansinę kontrolę vykdo Komisija, o jų auditą – Audito Rūmai.4. Iš bendrojo Europos Sąjungos biudžeto teikiama finansinė parama negali būti didesnė nei 70 % viso projekto vertės.5. Tačiau 3 straipsnio 4 dalyje nurodyti specifiniai projektai bei papildomos priemonės, taip pat 3 straipsnio 5 dalyje minimos priemonės gali būti finansuojamos visu 100 %, jeigu suma neviršija 10 % visų programai kasmet skiriamų lėšų specifiniams projektams pagal 3 straipsnio 4 dalies a punktą, ir 5 % lėšų, skirtų papildomoms priemonėms pagal 3 straipsnio 4 dalies b punktą finansuoti.6 straipsnisProgramos įgyvendinimas1. Komisija atsako už programos valdymą ir įgyvendinimą bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis.2. Programos valdymą Komisija vykdo vadovaudamasi Finansiniu reglamentu, kuris taikomas bendrajam Europos Bendrijų biudžetui.3. Siekdama įgyvendinti programą, Komisija:a) parengia metinę veiklos programą, nurodydama konkrečius uždavinius, tematinius prioritetus ir, jei būtina, pridėdama specifinių projektų ir papildomų priemonių sąrašą; programos projektai paskirstomi pagal 2 straipsnio 2 dalyje nurodytas sritis taip, kad kiekvienai tos dalies a, b ir c punktuose nurodytai sričiai tektų ne mažiau kaip 15 % tiems metams skirtų lėšų;b) įvertina ir atrenka pateiktus projektus bei užtikrina jų valdymą.4. Pateikti projektai nagrinėjami vadovaujantis 8 straipsnyje nustatyta konsultacine tvarka. Metinė veiklos programa, 3 straipsnio 4 dalyje nurodyti specifiniai projektai ir papildomos priemonės bei 3 straipsnio 5 dalyje nurodytos priemonės nagrinėjamos vadovaujantis 9 straipsnyje nustatyta valdymo tvarka.5. Su sąlyga, kad organizatorių pateikti projektai suderinami su atitinkamos srities politika, Komisija juos vertina ir atrenka remdamasi šiais kriterijais:a) suderinamumas su programos tikslais;b) projekto Europos mastas ir valstybių kandidačių dalyvavimo mastas;c) suderinamumas su darbais, vykdomais arba planuojamais vykdyti Europos Sąjungos teisminio bendradarbiavimo įprastinėje veikloje ir baudžiamosiose bylose politikos prioritetinėse srityse;d) kiek projektas papildo buvusius, esamus ir būsimus bendradarbiavimo projektus;e) organizatoriaus galimybės įgyvendinti projektą;f) projekto vidinė kokybė jo koncepcijos, organizacijos, pateikimo ir laukiamų rezultatų prasme;g) iš programos prašomų subsidijų dydis ir jo proporcingumas laukiamiems rezultatams;h) laukiamų rezultatų įtaka programos tikslams.7 straipsnisKomitetas1. Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas Komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas (toliau – Komitetas).2. Komitetas pirmininko pasiūlymu patvirtina savo darbo tvarkos taisykles, grindžiamas standartinėmis darbo tvarkos taisyklėmis, paskelbtomis Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.3. Po Komiteto posėdžių Komisija gali kviesti valstybių kandidačių atstovus į informacinį susitikimą.8 straipsnisKonsultacijų tvarka1. Darant nuorodą į šį straipsnį, Komisijos atstovas pateikia Komitetui laikinų priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą, jeigu reikia, balsuojant.2. Nuomonė įrašoma į protokolą; kiekviena valstybė narė turi teisę prašyti jos nuomonę įrašyti į protokolą.3. Komisija visapusiškai atsižvelgia į Komiteto pareikštą nuomonę. Ji informuoja Komitetą, kokiu būdu buvo atsižvelgta į jo nuomonę.9 straipsnisValdymo tvarka1. Darant nuorodą į šį straipsnį, Komisijos atstovas pateikia Komitetui laikinų priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas, atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Europos bendrijos steigimo sutarties 205 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.2. Komisija patvirtina numatytas priemones, kurios pradedamos taikyti nedelsiant. Tačiau, kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės, Komisija nedelsdama apie jas praneša Tarybai. Tokiu atveju Komisija gali atidėti patvirtintų priemonių taikymą trims mėnesiams nuo tokio pranešimo dienos.3. Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali priimti kitokį sprendimą per 2 dalyje nurodytą terminą.10 straipsnisNuoseklumas ir suderinamumasBendradarbiaudama su valstybėmis narėmis Komisija užtikrina, kad projektai papildytų ir nuosekliai atitiktų Bendrijų politiką kitose srityse.11 straipsnisMonitoringas ir vertinimasKomisija vykdo reguliarų programos monitoringą. Ji informuoja Europos Parlamentą apie priimtą veiklos programą ir pateikia jam bendrai finansuojamų projektų sąrašą, o Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:a) metines programos įgyvendinimo ataskaitas. Pirmoji ataskaita pateikiama iki 2004 m. birželio 30 dienos;b) programos tarpinio įvertinimo ataskaitą – iki 2005 m. birželio 30 dienos;c) pranešimą apie programos pratęsimą, pridedant, jei būtina, atitinkamą pasiūlymą – iki 2006 m. rugsėjo 30 dienos;d) galutinę visos programos įvertinimo ataskaitą — iki 2008 m. birželio 30 dienos.12 straipsnisĮsigaliojimasŠis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną.Priimta Briuselyje, 2002 m. liepos 22 d.Tarybos varduPirmininkasP. S. Møller[1] OL C 51 E, 2002 2 26, p. 345.[2] Nuomonė buvo pateikta 2002 m. balandžio 9 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 124, 2000 5 3, p.1.[4] OL L 82, 2001 3 22, p. 1.[5] OL L 186, 2001 7 7, p. 1 (Grotius II – Criminal).[6] OL L 186 2001 7 7, p. 7 (Stop II).[7] OL L 186, 2001 7 7, p. 4 (Oisin II).[8] OL L 186, 2001 7 7, p. 11.[9] OL L 99, 1998 3 31, p. 8.[10] OL C 172, 1999 6 18, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2003 m. lapkričio 5 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 198/03/COL, keturiasdešimtą kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, išbraukiant skyrius dėl mažųjų ir vidutinių įmonių, de minimis pagalbos, pagalbos mokymui ir pagalbos, teikiamos užimtumui

text:
12.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 120/39

      ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

   Nr. 198/03/COL
   2003 m. lapkričio 5 d.
   keturiasdešimtą kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, išbraukiant skyrius dėl mažųjų ir vidutinių įmonių, de minimis pagalbos, pagalbos mokymui ir pagalbos, teikiamos užimtumui
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 Protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (2), ypač į jo 24 straipsnį, 5 straipsnio 2 dalies b dalį ir Protokolo Nr. 3 I dalies 1 straipsnį,
   kadangi pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį ELPA priežiūros institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos.
   kadangi pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ELPA priežiūros institucija teikia pranešimus arba gaires dėl klausimų, nagrinėjamų EEE susitarime, jei taip aiškiai numatyta tame Susitarime arba Priežiūros institucijos ir Teismo susitarime arba jei ELPA priežiūros institucija mano, kad tai būtina.
   prisimindama Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje (3), kurias ELPA priežiūros institucija priėmė 1994 m. sausio 19 d. (4).
   kadangi 2001 m. sausio 12 d. Europos Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 68/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo pagalbai mokymui (5).
   kadangi 2001 m. sausio 12 d. Europos Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 69/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis valstybės pagalbai (6).
   kadangi 2001 m. sausio 12 d. Europos Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (7).
   kadangi 2002 m. gruodžio 12 d. Europos Komisija priėmė Reglamentą (EB) Nr. 2204/2002 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai, teikiamai užimtumui (8).
   kadangi šie reglamentai taip pat svarbūs Europos ekonominei erdvei ir dabar Jungtinio komiteto sprendimais (9) įtraukti į EEE susitarimo XV priedą.
   kadangi reglamentų dėl pagalbos mokymui, pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms bei pagalbos, teikiamos užimtumui, 4 konstatuojamosiose dalyse aiškiai nustatoma, kad esamos gairės ir sistemos tose srityse, kurias apima tie reglamentai, nebetaikomos nuo tų reglamentų įsigaliojimo.
   kadangi, tuo remiantis, Valstybės pagalbos gairių skyriai: 10 – dėl mažųjų ir vidutinių įmonių, 18 – dėl pagalbos, teikiamos užimtumui, ir 18A – dėl pagalbos mokymui, nebetaikomi ir turi būti išbraukti.
   kadangi, nepaisant to, kad Reglamente Nr. 69/2001 dėl de minimis pagalbos nėra tokio aiškaus teiginio, tas galioja ir Valstybės pagalbos gairių 12 skyriui, nes reglamentas išsamiai aprėpia visas de minimis pagalbos taisykles.
   kadangi reikia užtikrinti vienodą EEE valstybės pagalbos taisyklių taikymą visoje Europos ekonominėje erdvėje.
   pasikonsultavusi su Europos Komisija.
   prisimindama, kad ELPA priežiūros institucija pasikonsultavo su ELPA valstybėmis daugiašaliame susitikime šiuo klausimu 2003 m. birželio 20 d.,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ

               1.

               Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos išbraukiant šiuos jų skyrius:

                           —

                           10 skyrių dėl pagalbos mažosioms ir vidutinėms įmonėms,

                           —

                           12 skyrių dėl de minimis taisyklės ir jos taikymo,

                           —

                           18 skyrių dėl pagalbos, teikiamos užimtumui,

                           —

                           18A skyrių dėl pagalbos mokymui.

               2.

               ELPA valstybės informuojamos laišku pridedant šio sprendimo kopiją.

               3.

               Europos Komisija informuojama, laikantis EEE susitarimo 27 Protokolo d punkto, atsiunčiant šio sprendimo kopiją.

               4.

               Sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skiltyje ir EEE priede.

               5.

               Sprendimas yra autentiškas anglų kalba.

      Priimta Briuselyje, 2003 m. lapkričio 5 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu,

            Pirmininkas

         Einar M. BULL

            Kolegijos narys

         Hannes HAFSTEIN

      (1)  Toliau – EEE susitarimas.

      (2)  Toliau – Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimas.

      (3)  Toliau – Valstybės pagalbos gairės.

      (4)  Iš pradžių paskelbtos OL L 231, 1994 9 3; jo EEE priede Nr. 32 tą pačią dieną, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. lapkričio 5 d. Kolegijos sprendimu Nr. 197/03/COL (dar nepaskelbta).

      (5)  OL L 10, 2001 1 13, p. 20. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 363/2004 (OL L 63, 2004 2 28, p. 20).

      (6)  OL L 10, 2001 1 13, p. 30.

      (7)  OL L 10, 2001 1 13, p. 33. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 363/2004.

      (8)  OL L 337, 2002 12 13, p. 3.

      (9)  Reglamentas Nr. 68/2001 dėl pagalbos mokymui į XV priedą įtrauktas kaip 1 punkto d papunktis, Reglamentas Nr. 69/2001 dėl de minimis pagalbos į XV priedą įtrauktas kaip 1 punkto e papunktis, Reglamentas Nr. 70/2001 dėl pagalbos mažoms ir vidutinėms įmonėms į XV priedą įtrauktas kaip 1 punkto f papunktis; visi – Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 88/2002 (OL L 266, 2002 10 3, p. 56 ir EEE priedas Nr. 49, 2002 10 3, p. 42). Reglamentas Nr. 2204/2002 dėl pagalbos, teikiamos užimtumui, į XV priedą įtrauktas kaip 1 punkto g papunktis Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 83/2003 (OL L 257, 2003 10 9, p. 39).


title: 1999 m. gegužės 11 d. Tarybos sprendimas dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos nario paskyrimo (1999/C 146/01)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999D0527(01)

Oficialusis leidinys C 146 , 27/05/1999 p. 0001 - 0001

		Tarybos sprendimas1999 m. gegužės 11 d.dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos nario paskyrimo(1999/C 146/01)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 40/94 dėl Bendrijos prekių ženklo [1], ypač į jo 120 ir 131 straipsnius,atsižvelgdama į kandidatūrą, kurią Vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) administracinė valdyba pateikė 1999 m. balandžio 14 d.,NUSPRENDĖ:1 straipsnisP. Walter Peeters, gimęs 1944 m. liepos 14 d. Turnhout (Belgija), penkeriems metams paskiriamas vidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) apeliacinės tarybos nariu.2 straipsnisVidaus rinkos derinimo tarnybos (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui) administracinė valdyba nurodo datą, nuo kurios prasideda 1 straipsnyje nurodytas penkerių metų laikotarpis.Priimta Briuselyje, 1999 m. gegužės 11 d.Tarybos varduPirmininkasL. Schomerus[1] OL L 11, 1994 1 14, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 3288/94 (OL L 349, 1994 12 31, p. 83).--------------------------------------------------


title: Valstybės pagalbos gairių 48-asis pakeitimas — ELPA priežiūros institucijos sprendimas pasiūlyti atitinkamas priemones

text:
14.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 90/10

         Valstybės pagalbos gairių 48-asis pakeitimas
   ELPA priežiūros institucijos sprendimas pasiūlyti atitinkamas priemones
   (2005/C 90/05)
   Priėmimo data:
   ELPA valstybė: —
   Bylos Nr.: 47811
   Pavadinimas: Valstybės pagalbos gairių 16 skyriaus dėl valstybės pagalbos patekusioms į sunkią padėtį įmonėms gelbėti ir restruktūrizuoti pakeitimas 16 skyrių pakeičiant nauju tekstu ir pasiūlymas dėl atitinkamų priemonių
   Teisinis pagrindas: Kolegijos sprendimas Nr. 305/04/COL
   Sprendimas: Atitinkamos priemonės, kurias siūlo Institucija ir kurioms pritaria ELPA valstybės:
   iš dalies pakeisti jų turimas pagalbos schemas, susijusias su valstybės pagalba, kuriai taikomas pataisytas Institucijos priimtų Valstybės pagalbos gairių 16 skyrius, kad tos schemos ne vėliau kaip iki 2005 m. birželio 1 d. atitiktų Gaires.


title: Prašymas atšaukti Hanneso Swobodos imunitetą 2009 m. balandžio 22 d. Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo atšaukti Hanneso Swobodos imunitetą (2009/2014(IMM))

text:
8.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               CE 184/137

         2009 m. balandžio 22 d., trečiadienisPrašymas atšaukti Hanneso Swobodos imunitetą
   P6_TA(2009)0236
   2009 m. balandžio 22 d. Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo atšaukti Hanneso Swobodos imunitetą (2009/2014(IMM))
   2010/C 184 E/31

      Europos Parlamentas,
   atsižvelgdamas į Vienos žemės baudžiamųjų bylų teismo 2008 m. gruodžio 5 d. prašymą atšaukti Hanneso Swobodos imunitetą, pateiktą 2009 m. sausio 20 d. ir paskelbtą per 2009 m. vasario 5 d. plenarinį posėdį,
   susipažinęs su Hanneso Swobodos paaiškinimais, pateiktais pagal Darbo tvarkos taisyklių 7 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdamas į 1965 m. balandžio 8 d. Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 9 ir 10 straipsnius bei 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl atstovų į Europos Parlamentą rinkimų remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 6 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdamas į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo 1964 m. gegužės 12 d. ir 1986 m. liepos 10 d. sprendimus (1),
   atsižvelgdamas į Austrijos Respublikos Federalinės Konstitucijos 57straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto išvadas (A6–0190/2009),

               1.

               nusprendžia neatšaukti Hanneso Swobodos imuniteto;

               2.

               paveda Pirmininkui nedelsiant perduoti šį sprendimą ir atsakingo komiteto išvadas kompetentingai Austrijos Respublikos institucijai.

      (1)  Byla Nr. 101/63, Wagner/Fohrmann ir Krier, 1964 m. Rinkinys, 383 puslapis ir byla Nr. 149/85, Wybot/Faure ir kiti, 1986 m. Rinkinys, 2391 puslapis.