title: 2013/296/ES: 2013 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo, sudarymo

text:
20.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 168/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2013 m. gegužės 13 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos susitarimo, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo, sudarymo
   (2013/296/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               pagal Tarybos sprendimą 2012/353/ES (1) Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo (toliau – Susitarimas), buvo pasirašytas 2012 m. birželio 27 d. su sąlyga, kad jis bus sudarytas;

               (2)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas;

               (3)

               šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimą 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (2), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (4)

               šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (3), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (5)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos susitarimas, kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas paskiria asmenį, kuris įgaliojamas Europos Sąjungos vardu pagal Susitarimo 2 straipsnį pateikti pranešimą ir taip išreikšti Europos Sąjungos sutikimą laikytis Susitarimo (4).
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 13 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. COVENEY

      (1)  OL 174, 2012 4 7, p. 4.

      (2)  OL L 131, 2000 6 1, p. 43.

      (3)  OL L 64, 2002 3 7, p. 20.

      (4)  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.
    ---documentbreak---

               20.6.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 168/1

         Europos Sąjungos ir Moldovos Respublikos
   SUSITARIMAS,
   kuriuo iš dalies keičiamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo
   EUROPOS SĄJUNGA
   ir
   Moldovos Respublika,
   toliau – Šalys,
   ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimą dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo, įsigaliojusį 2008 m. sausio 1 d.,
   Siekdamos dar palengvinti žmonių tarpusavio ryšius,
   PRIPAŽINDAMOS, kad labai svarbu nustatytu laiku pradėti taikyti Moldovos Respublikos piliečiams bevizį režimą, su sąlyga, kad bus įgyvendintos gerai valdomo ir saugaus judumo sąlygos,
   Atsižvelgdamos į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtus Protokolą dėl į Europos Sąjungos sistemą integruotos Šengeno acquis ir Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės, ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Jungtinei Karalystei ir Airijai,
   Atsižvelgdamos į prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą Protokolą dėl Danijos pozicijos ir patvirtindamos, kad šio Susitarimo nuostatos netaikomos Danijai,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl vizų išdavimo tvarkos supaprastinimo (toliau – Susitarimas) iš dalies keičiamas pagal šio straipsnio nuostatas:

               1)

               pavadinime žodis „bendrijos“ pakeičiamas žodžiu „Sąjungos“;

               2)

               2 straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 3 straipsnio e punkte žodis „Bendrijos“ pakeičiamas žodžiais „Europos Sąjungos“;

               3)

               4 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:

                           a)

                           d punktas pakeičiamas taip:

                                       „d)

                                       vairuotojams, vykdantiems tarptautinius krovinių ir keleivių pervežimus į valstybių narių teritoriją Moldovos Respublikoje registruotomis transporto priemonėmis:

                                                   —

                                                   raštiško Moldovos Respublikos nacionalinės vežėjų asociacijos kvietimo dėl tarptautinių pervežimų keliais, kuriame nurodomas kelionių tikslas, maršrutas, trukmė ir dažnumas;“;

                           b)

                           f punktas pakeičiamas taip:

                                       „f)

                                       žurnalistams ir juos lydintiems techniniams darbuotojams, atliekantiems profesines pareigas:

                                                   —

                                                   profesinės organizacijos arba prašymą išduoti vizą teikiančio asmens darbdavio išduoto pažymėjimo arba kito dokumento, patvirtinančio, kad atitinkamas asmuo yra kvalifikuotas žurnalistas, ir kad kelionės tikslas – atlikti žurnalistinį darbą, arba patvirtinančio, kad atitinkamas asmuo yra žurnalistą lydintis techninis darbuotojas, atliekantis profesines pareigas;“;

                           c)

                           k punktas pakeičiamas taip:

                                       „k)

                                       artimiems giminaičiams – sutuoktiniams, vaikams (įskaitant įvaikius), tėvams (įskaitant globėjus), seneliams ir anūkams, – lankantiems Moldovos Respublikos piliečius, teisėtai gyvenančius valstybių narių teritorijoje arba Europos Sąjungos piliečius, gyvenančius valstybės narės, kurios pilietybę jie turi, teritorijoje:

                                                   —

                                                   priimančiojo asmens raštiško kvietimo;“;

                           d)

                           pridedamas šis punktas:

                                       „p)

                                       oficialių Europos Sąjungos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, pavyzdžiui, vykdomų įgyvendinant Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP), dalyviams:

                                                   —

                                                   priimančiosios organizacijos raštiško kvietimo.“;

               4)

               5 straipsnio 1–3 dalys pakeičiamos taip:
               „1.   Valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos išduoda penkerius metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų asmenims:

                           a)

                           profesines pareigas atliekantiems nacionalinių ir regioninių Vyriausybių bei parlamentų nariams, Konstitucinio Teismo ir aukščiausiojo teismo nariams, jeigu jie šiuo susitarimu nėra atleisti nuo vizos reikalavimo;

                           b)

                           nuolatiniams oficialių delegacijų nariams, kurie pagal oficialius Moldovos Respublikai skirtus kvietimus turi reguliariai dalyvauti susitikimuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kurie valstybių narių teritorijoje organizuojami tarpvyriausybinių organizacijų;

                           c)

                           sutuoktiniams ir jaunesniems nei 21 metų arba išlaikomiems vaikams (įskaitant įvaikius) ir tėvams (įskaitant globėjus), lankantiems Moldovos Respublikos piliečius, teisėtai gyvenančius valstybių narių teritorijoje, arba Europos Sąjungos piliečius, gyvenančius valstybės narės, kurios pilietybę jie turi, teritorijoje;

                           d)

                           verslininkams ir verslo organizacijų atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares;

                           e)

                           žurnalistams ir juos lydintiems techniniams darbuotojams, atliekantiems profesines pareigas.

                     Kai akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina arba ketinama trumpesnį laikotarpį, nukrypstant nuo pirmos pastraipos išduodama daugkartinė viza, galiojanti tik atitinkamą laikotarpį, ypač jeigu:

                           —

                           a punkte nurodytų asmenų atveju – tarnybinių įgaliojimų terminas,

                           —

                           b punkte nurodytų asmenų atveju – nuolatinio oficialios delegacijos nario statuso galiojimo trukmė,

                           —

                           c punkte nurodytų asmenų atveju – teisėtai Europos Sąjungoje gyvenantiems Moldovos Respublikos piliečiams išduoto leidimo teisėtai gyventi galiojimo trukmė,

                           —

                           d punkte nurodytų asmenų atveju – verslo organizacijos atstovo statuso ar darbo sutarties galiojimo trukmė arba

                           —

                           e punkte nurodytų asmenų atveju – darbo sutarties terminas

                     yra trumpesnis nei penkeri metai.
               2.   Valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos išduoda vienus metus galiojančias daugkartines vizas šių kategorijų asmenims (su sąlyga, kad per praėjusius metus jie buvo gavę bent vieną vizą, pasinaudojo ja laikydamiesi lankomos valstybės teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą jos teritorijoje):

                           a)

                           oficialių delegacijų nariams, kurie pagal oficialius Moldovos Respublikai skirtus kvietimus turi reguliariai dalyvauti susitikimuose, konsultacijose, derybose arba mainų programose, taip pat renginiuose, kuriuos valstybių narių teritorijoje organizuoja tarpvyriausybinės organizacijos;

                           b)

                           pilietinės visuomenės organizacijų atstovams, reguliariai vykstantiems į valstybes nares dalyvauti mokymuose, seminaruose ar konferencijose, taip pat pagal mainų programas;

                           c)

                           laisvųjų profesijų atstovams, dalyvaujantiems tarptautinėse parodose, konferencijose, simpoziumuose, seminaruose ar kituose panašiuose renginiuose, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares;

                           d)

                           vairuotojams, vykdantiems tarptautinius krovinių ir keleivių pervežimus į valstybių narių teritoriją Moldovos Respublikoje registruotomis transporto priemonėmis;

                           e)

                           traukinių, refrižeratorių ir lokomotyvų brigados nariams tarptautiniuose traukiniuose, vykstančiuose į valstybių narių teritoriją;

                           f)

                           mokslo, kultūros ir meno veikloje, įskaitant universitetų ir kitokias mainų programas, dalyvaujantiems asmenims, kurie reguliariai vyksta į valstybes nares;

                           g)

                           studentams ir aukštesnės studijų pakopos studentams, kurie reguliariai vyksta studijų arba mokymosi tikslais, taip pat pagal mainų programas;

                           h)

                           tarptautinių sporto renginių dalyviams ir juos lydintiems asmenims, atliekantiems profesines pareigas;

                           i)

                           susigiminiavusių miestų ar kitų savivaldos subjektų organizuojamų oficialių mainų programų dalyviams;

                           j)

                           oficialių Europos Sąjungos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, pavyzdžiui, vykdomų įgyvendinant Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP), dalyviams.

                     Kai akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina arba ketinama trumpesnį laikotarpį, nukrypstant nuo pirmos pastraipos išduodama tik atitinkamą laikotarpį galiojanti daugkartinė viza.
               3.   Valstybių narių diplomatinės atstovybės ir konsulinės įstaigos 2 dalyje išvardytų kategorijų asmenims išduoda nuo dvejų (mažiausiai) iki penkerių (daugiausiai) metų galiojančias daugkartines vizas, su sąlyga, kad per praėjusius dvejus metus jie pasinaudojo vienus metus galiojančia daugkartine viza laikydamiesi lankomos valstybės teisės aktų, reglamentuojančių atvykimą ir buvimą jos teritorijoje, išskyrus tuos atvejus, kai akivaizdu, kad keliauti dažnai arba reguliariai būtina arba ketinama trumpesnį laikotarpį – tuomet išduodama tik atitinkamą laikotarpį galiojanti daugkartinė viza.“;

               5)

               6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalies

                                       i)

                                       įžanginiai žodžiai pakeičiami taip:
                                       „2.   Nedarant poveikio 4 daliai, nuo prašymo išduoti vizą nagrinėjimo mokesčio atleidžiami šių kategorijų asmenys:“;

                                       ii)

                                       a punktas pakeičiamas taip:
                                       „a) legaliai valstybių narių teritorijoje gyvenančių Moldovos Respublikos piliečių arba Europos Sąjungos piliečių, gyvenančių valstybės narės, kurios pilietybę jie turi, teritorijoje, artimi giminaičiai – sutuoktinis, vaikai (įskaitant įvaikius), tėvai (įskaitant globėjus), seneliai ir anūkai;“;

                                       iii)

                                       j punkte pridedami šie žodžiai:
                                       „ir juos lydintys techniniai darbuotojai, atliekantys profesines pareigas“;

                                       iv)

                                       pridedami šie punktai:

                                                   „p)

                                                   25 metų arba jaunesni seminarų, konferencijų, sporto, kultūrinių ar švietimo renginių, kuriuos organizuoja ne pelno organizacijos, dalyviai;

                                                   q)

                                                   pilietinės visuomenės organizacijų atstovai, vykstantys dalyvauti mokymuose, seminaruose, konferencijose, taip pat pagal mainų programas;

                                                   r)

                                                   oficialių Europos Sąjungos tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, pavyzdžiui, vykdomų įgyvendinant Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP), dalyviai.“;

                                       v)

                                       pridedama ši pastraipa:
                                       „Pirma patraipa taikoma ir tais atvejais, kai kelionės tikslas – tranzitas.“;

                           b)

                           pridedama ši dalis:
                           „4.   Jei išduodama vizas valstybė narė bendradarbiauja su išorės paslaugų teikėju, jis gali imti aptarnavimo mokestį. Šis mokestis proporcingas išorės paslaugų teikėjo išlaidoms, patirtoms teikiant paslaugą, ir neviršija 30 EUR. Valstybės narės gali, kaip ir anksčiau, visiems prašymą išduoti vizą teikiantiems asmenims leisti teikti prašymus tiesiogiai jų konsulatuose. Išorės paslaugų teikėjas vykdo savo veiklą laikydamasis Vizų kodekso ir Moldovos teisės aktų.“;

               6)

               įterpiamas šis straipsnis:
               „6a straipsnis
               Prašymo išduoti vizą pateikimas asmeniškai nedalyvaujant
               Valstybių narių konsulatai gali panaikinti reikalavimą atvykti asmeniškai, jei prašymą išduoti vizą teikiantis asmuo, jų žiniomis, yra sąžiningas ir patikimas, nebent jis privalo atvykti asmeniškai, kai renkami biometriniai identifikatoriai.“;

               7)

               8 straipsnis pakeičiamas taip:
               „8 straipsnis
               Išvykimas, jeigu buvo prarasti arba pavogti dokumentai
               Europos Sąjungos piliečiai ir Moldovos Respublikos piliečiai, pametę savo asmens tapatybės dokumentus arba iš kurių tie dokumentai buvo pavogti jiems lankantis Moldovos Respublikos arba valstybių narių teritorijoje, gali išvykti iš Moldovos Respublikos arba valstybių narių teritorijos be vizos arba kitokio leidimo, pateikę galiojančius asmens tapatybės dokumentus, suteikiančius teisę kirsti sieną, išduotus valstybių narių arba Moldovos Respublikos diplomatinių atstovybių arba konsulinių įstaigų.“;

               8)

               10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           pavadinimas pakeičiamas taip:

                              „Diplomatiniai ir tarnybiniai pasai“;

                           b)

                           2 dalis pakeičiama taip:
                           „2.   Moldovos Respublikos piliečiai, turintys galiojančius biometrinius tarnybinius pasus, gali įvažiuoti, išvažiuoti arba vykti tranzitu per valstybių narių teritoriją be vizų.“;

                           c)

                           pridedama ši dalis:
                           „3.   1 ir 2 dalyse minimi asmenys valstybių narių teritorijoje gali būti ne ilgiau kaip 90 dienų per 180 dienų laikotarpį.“;

               9)

               12 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:

                           a)

                           pirmame sakinyje žodis „bendrijos“ pakeičiamas žodžiu „Sąjungos“;

                           b)

                           antrame sakinyje žodis „Bendrijai“ pakeičiamas žodžiais „Europos Sąjungai“, o žodžiai „Europos Bendrijų Komisija“ pakeičiami žodžiais „Europos Komisija“;

               10)

               13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           vienintelė pastraipa tampa 1 dalimi;

                           b)

                           pridedama ši dalis:
                           „2.   Prieš įsigaliojant šiam susitarimui sudarytų atskirų valstybių narių ir Moldovos Respublikos dvišalių susitarimų nuostatos, kuriomis ne biometrinių tarnybinių pasų turėtojai atleidžiami nuo vizos reikalavimo, toliau taikomi, tačiau atitinkamos valstybės narės ar Moldovos Respublika turi teisę šiuos dvišalius susitarimus denonsuoti arba sustabdyti.“;

               11)

               14 straipsnyje įterpiama ši pirma pastraipa:
               „Vėl nustatyti vizos reikalavimą Moldovos Respublika gali tik visų valstybių narių visiems ar tam tikrų kategorijų piliečiams, o ne atskirų valstybių narių visiems ar tam tikrų kategorijų piliečiams.“

         2 straipsnis
   Šį Susitarimą Šalys ratifikuoja arba tvirtina pagal savo atitinkamas procedūras ir jis įsigalioja kito mėnesio po dienos, kai paskutinė Šalis pranešė kitai, kad atliko pirmiau nurodytas procedūras, pirmą dieną.

      Priimta Briuselyje du tūkstančiai dvyliktųjų metų birželio dvidešimt septintą dieną dviem egzemplioriais Šalių valstybinėmis kalbomis; visi tekstai yra vienodai autentiški.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Pentru Uniunea Europeană

         3a Република Молдова
         Por la República de Moldavia
         Za Moldavskou republiku
         For Republikken Moldova
         Für die Republik Moldau
         Moldova Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Μολδαβίας
         For the Republic of Moldova
         Pour la République de Moldavie
         Per la Repubblica moldova
         Moldovas Republikas vārdā –
         Moldovos Respublikos vardu
         A Moldovai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Moldova
         Voor de Republiek Moldavië
         W imieniu Republiki Mołdawii
         Pela República da Moldova
         Pentru Republica Moldova
         Za Moldavskú republiku
         Za Republiko Moldavijo
         Moldovan tasavallan puolesta
         För Republiken Moldavien
         Pentru Republica Moldova

   BENDRA DEKLARACIJA DĖL BENDRADARBIAVIMO KELIONĖS DOKUMENTŲ KLAUSIMAIS
   Šalys susitaria, kad prižiūrėdamas Susitarimo įgyvendinimą, jo 12 straipsniu įsteigtas Jungtinis komitetas turėtų įvertinti atitinkamų kelionės dokumentų saugumo lygio poveikį Susitarimo veikimui. Todėl Šalys susitaria nuolat informuoti viena kitą apie priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią kelionės dokumentų skaičiaus didėjimui ir nustatomi nauji kelionės dokumentų saugumo techniniai aspektai, taip pat apie priemones, susijusias su kelionės dokumentų išdavimo personalizavimo procesu.
   EUROPOS SĄJUNGOS DEKLARACIJA DĖL DOKUMENTŲ, KURIUOS REIKIA PATEIKTI PRAŠANT TRUMPALAIKĖS VIZOS
   Kad iš vizos prašančių Moldovos Respublikos piliečių būtų reikalaujama pateikti iš esmės tokius pačius patvirtinamuosius dokumentus, Europos Sąjunga, vadovaudamasi Vizų kodekso 48 straipsnio 1 dalies a punktu, sudarys suderintą patvirtinamųjų dokumentų sąrašą. Kai toks sąrašas bus sudarytas, Europos Sąjunga praneš apie tai Moldovos Respublikos atstovams Komitete. Europos Sąjunga praneš apie tai ir Moldovos Respublikos piliečiams, kaip nustatyta Vizų kodekso 47 straipsnio 1 dalies a punkte.
   EUROPOS SĄJUNGOS DEKLARACIJA DĖL BENDRADARBIAVIMO SU IŠORĖS PASLAUGŲ TEIKĖJAIS
   Europos Sąjungos įsipareigoja prašymų išduoti vizą priėmimą išorės paslaugų teikėjams pavesti tik kraštutiniu atveju, jeigu tam tikrais atvejais arba dėl tam tikrų vietos aplinkybių, pavyzdžiui, kai dėl didelio prašymus išduoti vizą pateikiančių asmenų skaičiaus neįmanoma suorganizuoti, kad prašymų priėmimas ir duomenų surinkimas vyktų laiku ir tinkamomis sąlygomis, kai niekaip daugiau neįmanoma užtikrinti pakankamos trečiosios šalies teritorinės aprėpties, arba kai kitos bendradarbiavimo formos atitinkamai valstybei narei netinka.
   EUROPOS SĄJUNGOS DEKLARACIJA DĖL SUPAPRASTINTOS VIZŲ IŠDAVIMO TVARKOS ŠEIMOS NARIAMS
   Europos Sąjunga atsižvelgė į Moldovos Respublikos pasiūlymą išplėsti šeimos narių, kuriems turėtų būti taikoma supaprastinta vizų išdavimo tvarka, sąvoką ir į šios kategorijos asmenų judėjimo tvarkos supaprastinimo svarbą Moldovos Respublikai.
   Siekiant palengvinti didesnio skaičiaus asmenų, turinčių giminystės ryšių (visų pirma seserų bei brolių ir jų vaikų) su Moldovos Respublikos piliečiais, teisėtai gyvenančiais valstybių narių teritorijoje, ar su Europos Sąjungos piliečiais, gyvenančiais valstybės narės, kurios pilietybę jie turi, teritorijoje, judumą, Europos Sąjunga ragina valstybių narių konsulines įstaigas pasinaudoti visomis Vizų kodekse numatytomis galimybėmis šios kategorijos asmenims taikyti supaprastintą vizų režimą, įskaitant, visų pirma, iš pareiškėjų reikalaujamų įrodomųjų dokumentų supaprastinimą, atleidimą nuo prašymų išduoti vizą tvarkymo mokesčių ir, tam tikrais atvejais, daugkartinių vizų išdavimą.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠVEICARIJOS IR LICHTENŠTEINO
   Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Sąjungos ir Šveicarijos bei Lichtenšteino santykius, pirmiausia pagal 2004 m. spalio 26 d. susitarimą dėl šių šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.
   Todėl pageidautina, kad Šveicarijos, Lichtenšteino ir Moldovos Respublikos valdžios institucijos nedelsdamos sudarytų dvišalius susitarimus dėl trumpalaikių vizų išdavimo režimo supaprastinimo panašiomis sąlygomis, kokios nustatytos pakeistu susitarimu.


title: 2014/469/ES: 2014 m. liepos 17 d. Tarybos sprendimas priimtas bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku, kuriuo skiriamas Europos Komisijos narys

text:
18.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 212/16

         TARYBOS SPRENDIMAS
   priimtas bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku
   2014 m. liepos 17 d.
   kuriuo skiriamas Europos Komisijos narys

      (2014/469/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 246 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               2010 m. vasario 9 d. Europos Vadovų Taryba priėmė Sprendimą 2010/80/ES (2) dėl Europos Komisijos paskyrimo laikotarpiui iki 2014 m. spalio 31 d.;

               (2)

               2014 m. birželio 18 d. laišku Komisijos Pirmininkas José Manuel DURÃO BARROSO informavo Tarybą, kad 2014 m. birželio 30 d. Janusz LEWANDOWSKI atsistatydino iš Komisijos nario pareigų;

               (3)

               pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 246 straipsnio antrą pastraipą, į dėl atsistatydinimo atsiradusią laisvą vietą likusiam to nario kadencijos laikui skiriamas naujas tos pačios pilietybės narys;

               (4)

               todėl turėtų būti paskirtas naujas Komisijos narys,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Taryba, bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku José Manuel DURÃO BARROSO, Komisijos nariu likusiam kadencijos laikui, t. y. iki 2014 m. spalio 31 d., skiria Jacek DOMINIK.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. GOZI

      (1)  2014 m. liepos 16 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL L 38, 2010 2 11, p. 7.


title: 2016 m. lapkričio 11 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1995 dėl Europos Sąjungos ir Brazilijos Federacinės Respublikos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą pasirašymo Europos Sąjungos vardu

text:
16.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/1995
   2016 m. lapkričio 11 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Brazilijos Federacinės Respublikos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą pasirašymo Europos Sąjungos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2013 m. liepos 15 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su tam tikromis kitomis Pasaulio prekybos organizacijos narėmis pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (toliau – GATT 1994) XXIV straipsnio 6 dalį, į Sąjungą stojant Kroatijos Respublikai;

               (2)

               Komisija vedė derybas vadovaudamasi Tarybos priimtais derybų nurodymais;

               (3)

               pabaigus tas derybas 2016 m. liepos 12 d. parafuotas Europos Sąjungos ir Brazilijos Federacinės Respublikos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal GATT 1994 XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą (toliau – Susitarimas);

               (4)

               Susitarimas turėtų būti pasirašytas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Brazilijos Federacinės Respublikos susitarimą pasikeičiant laiškais pagal GATT 1994 XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą su sąlyga, kad tas Susitarimas bus sudarytas (1).
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2016 m. lapkričio 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. ŽIGA

      (1)  Susitarimo tekstas bus paskelbtas kartu su sprendimu dėl jo sudarymo.


title: 2014/471/ES: 2014 m. liepos 17 d. Tarybos sprendimas priimtas bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku, kuriuo skiriamas Europos Komisijos narys

text:
18.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 212/18

         TARYBOS SPRENDIMAS
   priimtas bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku
   2014 m. liepos 17 d.
   kuriuo skiriamas Europos Komisijos narys

      (2014/471/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 246 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               2010 m. vasario 9 d. Europos Vadovų Taryba priėmė Sprendimą 2010/80/ES (2) dėl Europos Komisijos paskyrimo laikotarpiui iki 2014 m. spalio 31 d.;

               (2)

               2014 m. birželio 18 d. laišku Komisijos Pirmininkas José Manuel DURÃO BARROSO informavo Tarybą, kad 2014 m. birželio 30 d. Viviane REDING atsistatydino iš Komisijos nario pareigų;

               (3)

               pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 246 straipsnio antrą pastraipą, į dėl atsistatydinimo atsiradusią laisvą vietą likusiam to nario kadencijos laikui turi būti skiriamas naujas tos pačios pilietybės narys;

               (4)

               todėl turėtų būti paskirtas naujas Komisijos narys,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Taryba, bendru sutarimu su Komisijos Pirmininku José Manuel DURÃO BARROSO, Komisijos nariu likusiam kadencijos laikui, t. y. iki 2014 m. spalio 31 d., skiria Martine REICHERTS.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. GOZI

      (1)  2014 m. liepos 16 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL L 38, 2010 2 11, p. 7.


title: 2013/129/ES: 2013 m. kovo 7 d. Tarybos sprendimas dėl 4-metilamfetamino kontrolės priemonių

text:
15.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 72/11

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2013 m. kovo 7 d.
   dėl 4-metilamfetamino kontrolės priemonių
   (2013/129/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2005 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendimą 2005/387/TVR dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės (1), ypač į jo 8 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos iniciatyvą,
   kadangi:

               (1)

               remiantis Sprendimo 2005/387/TVR 6 straipsniu neeiliniame Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro išplėstinio Mokslo komiteto posėdyje buvo parengta 4-metilamfetamino rizikos įvertinimo ataskaita, ir 2012 m. lapkričio 29 d. ši ataskaita pateikta Komisijai;

               (2)

               4-metilamfetaminas yra sintetinis meilinant žiedą gaunamas amfetamino darinys, kurio daugiausia aptinkama amfetamino ir kofeino turinčiuose ėminiuose miltelių ir pastos pavidalu, tačiau jo taip pat pasitaikė tablečių ar skysto pavidalo. Jo atsirado neteisėtoje amfetamino rinkoje, kur jis parduodamas ir vartojamas kaip kontroliuojamas narkotikas amfetaminas. Gautas vienas pranešimas apie tai, kad ši medžiaga buvo aptikta internetu parduodamame komerciniame produkte. Pagrindinis 4-metilamfetamino sintezės cheminis prekursorius yra 4-metilbenzilmetilketonas (4-metil-BMK), kurį, panašu, galima įsigyti internetu ir kuris nėra kontroliuojamas pagal 1988 m. Jungtinių Tautų Organizacijos konvenciją dėl kovos su neteisėta narkotinių priemonių ir psichotropinių medžiagų apyvarta;

               (3)

               vartotojai retai praneša apie konkretų fizinį 4-metilamfetamino poveikį, nes vartotojai paprastai nežino, kad suvartojo šią medžiagą. Tačiau iš kelių turimų pranešimų matyti, kad jos poveikis yra stimuliuojamasis. Duomenys apie poveikį žmogui, kurių turima nedaug, leidžia manyti, kad 4-metilamfetaminas gali turėti tokį nepageidaujamą poveikį kaip hipertermija, hipertenzija, anoreksija, pykinimas, prakaitavimas, skrandžio distresas, kosulys, vėmimas, galvos skausmas, stiprus širdies plakimas, nemiga, paranoja, nerimas ir depresija. Šiuo metu turimų duomenų nepakanka, kad būtų galima nustatyti santykinį medžiagos gebėjimą sukelti priklausomybę;

               (4)

               remiantis turimais neišsamiais duomenų šaltiniais, ūmus 4-metilamfetamino toksiškumas yra panašus į kitų stimuliuojančių medžiagų. Tam tikri faktai leidžia manyti, kad vartojant 4-metilamfetaminą su kitomis medžiagomis, įskaitant amfetaminą ir kofeiną, gali kilti didesnis bendro toksiškumo sustiprėjimo pavojus;

               (5)

               keturiose valstybėse narėse užregistruotas 21 vienas mirties atvejis, kai po mirties paimtuose mėginiuose buvo aptiktas 4-metilamfetaminas (atskirai arba kartu su viena ar keliomis medžiagomis, pirmiausia amfetaminu). Nors remiantis turima informacija neįmanoma tiksliai nustatyti, kaip 4-metilamfetaminas yra susijęs su tomis mirtimis, kai kuriais atvejais nustatyta, kad ši medžiaga buvo vyraujantis narkotikas, o jos kiekis – panašus į nustatytąjį tam tikrais amfetamino sukeltais mirties atvejais;

               (6)

               4-metilamfetamino aptikta 15 valstybių narių, o viena valstybė narė pranešė apie šios medžiagos gamybą savo teritorijoje. 4-metilamfetamino paplitimą konkrečiai įvertinti sunku. Neturima informacijos apie konkrečią šios medžiagos paklausą vartotojų grupėse ir ja neprekiaujama internetinėse parduotuvėse;

               (7)

               remiantis turima informacija galima teigti, kad 4-metilamfetaminą gamina ir platina tos pačios organizuotos nusikalstamos grupės, kurios užsiima amfetamino gamyba ir neteisėta prekyba;

               (8)

               Sąjungoje 4-metilamfetaminas neturi žinomos, nustatytos ar pripažįstamos medicininės vertės ir medicinoje nenaudojamas, be to, Sąjungoje šiai medžiagai nėra suteikta rinkodaros leidimo. Be to, kad jis naudojamas kaip analizės pamatinis standartas ir atliekant mokslinius tyrimus, neturima duomenų, kad jis gali būti naudojamas kokiais nors kitais teisėtais tikslais;

               (9)

               šiuo metu 4-metilamfetamino vertinimas neatliekamas, jis taip pat nebuvo įvertintas pagal Jungtinių Tautų sistemą. Aštuonios valstybės narės taiko šiai medžiagai kontrolės priemones pagal narkotikų kontrolės teisės aktus, kuriais vykdomi jų įsipareigojimai pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją. Kitos dvi valstybės narės feniletilaminui taiko savo nacionaliniuose teisės aktuose nustatytą bendrą apibrėžtį, o viena valstybė narė taiko jam kontrolės priemones pagal vaistam taikytinus teisės aktus;

               (10)

               rizikos vertinimo ataskaitoje nurodoma, kad mokslinių duomenų apie 4-metilamfetamino savybes ir riziką yra nedaug, ir pažymima, kad reikia toliau tirti su šia medžiaga susijusį bendrą pavojų sveikatai ir socialinę riziką. Tačiau turimi įrodymai yra pakankamas pagrindas taikyti 4-metilamfetaminui kontrolės priemones visoje Sąjungoje. Taip yra dėl to, kad ji kelia pavojų sveikatai (kaip nustatyta aptikus ją keliais mirties atvejais), ypač jei ji vartojama kartu su kitomis medžiagomis; ji atrodo ir veikia panašiai kaip amfetaminas; dėl to, kad vartotojai gali suvartoti medžiagos to nežinodami ir 4-metilamfetamino medicininė vertė yra nedidelė bei medicinoje 4-metilamfetaminas naudojamas retai, jam turėtų būti taikomos kontrolės priemonės visoje Sąjungoje;

               (11)

               10 valstybių narių jau taiko 4-metilamfetamino kontrolės priemones, todėl jam pradėjus taikyti kontrolės priemones visoje Sąjungoje galima būtų išvengti problemų tarpvalstybinio teisėsaugos ir teisminio bendradarbiavimo srityse;

               (12)

               kontrolės priemonės visoje Sąjungoje taip pat gali padėti užtikrinti, kad 4-metilamfetaminas netaptų amfetamino alternatyva neteisėtose narkotikų rinkose,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Šiuo sprendimu pradedamos taikyti kontrolės priemonės naujai psichoaktyviajai medžiagai 4-metilamfetaminui visoje Sąjungoje.
   2 straipsnis
   Ne vėliau kaip iki 2014 m. kovo 17 d. valstybės narės, vadovaudamosi savo nacionaliniais įstatymais, imasi reikiamų priemonių, kad 4-metilamfetaminui būtų pradėtos taikyti kontrolės priemonės ir baudžiamosios sankcijos, kaip numatyta jų teisės aktuose, kuriais vykdomi jų įsipareigojimai pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. SHATTER

      (1)  OL L 127, 2005 5 20, p. 32.


title: 2009/202/EB: 2008 m. balandžio 22 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos profesinio mokymo plėtros centro 2006 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
31.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 88/117

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   2008 m. balandžio 22 d.
   dėl Europos profesinio mokymo plėtros centro 2006 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2009/202/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2006 finansinių metų Europos profesinio mokymo plėtros centro galutines metines ataskaitas (1),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos profesinio mokymo plėtros centro 2006 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Centro atsakymais (2),
   atsižvelgdamas į Tarybos 2008 m. vasario 12 d. rekomendaciją (5843/2008 – C6–0084/2008),
   atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 1975 m. vasario 10 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 337/75 dėl Europos profesinio mokymo plėtros centro įsteigimo (4), ir ypač į jo 12A straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A6–0110/2008),

               1.

               pažymi, kad Europos profesinio mokymo centro galutinės metinės ataskaitos pridėtos prie Audito Rūmų ataskaitos;

               2.

               pritaria Europos profesinio mokymo plėtros centro 2006 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos profesinio mokymo plėtros centro direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Harald RØMER

      (1)  OL C 261, 2007 10 31, p. 46.

      (2)  OL C 309, 2007 12 19, p. 86.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 39, 1975 2 13, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2011/286/ES: 2011 m. gegužės 2 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 26 punktą

text:
19.5.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 132/13

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. gegužės 2 d.
   dėl Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 26 punktą
   (2011/286/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 26 punktą,
   atsižvelgdami į 2002 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantį Europos Sąjungos solidarumo fondą (2),
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos Sąjunga įsteigė Europos Sąjungos solidarumo fondą (toliau – Fondas), parodydama solidarumą su stichinių nelaimių ištiktų regionų gyventojais.

               (2)

               2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė mobilizuoti Fondo lėšas neviršijant viršutinės metinės 1 mlrd. EUR ribos.

               (3)

               Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 yra nuostatų, kuriomis remiantis galima mobilizuoti Fondo lėšas.

               (4)

               Lenkija, Slovakija, Vengrija, Čekijos Respublika, Kroatija ir Rumunija dėl nuošliaužų ir smarkių potvynių sukeltų nelaimių pateikė prašymus mobilizuoti Fondo lėšas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   2011 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete iš Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų mobilizuojama 182 388 893 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų suma.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gegužės 2 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         CSÉFALVAY Z.

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 311, 2002 11 14, p. 3.


title: 2014/31/ES: 2013 m. rugpjūčio 29 d. Europos Centrinio Banko sprendimas, kuriuo nustatomos Europos Centrinio Banko kapitalo dalių tarpusavio pervedimų tarp nacionalinių centrinių bankų ir apmokėto kapitalo pakoregavimo sąlygos (ECB/2013/29)

text:
21.1.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 16/55

      EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS

   2013 m. rugpjūčio 29 d.
   kuriuo nustatomos Europos Centrinio Banko kapitalo dalių tarpusavio pervedimų tarp nacionalinių centrinių bankų ir apmokėto kapitalo pakoregavimo sąlygos
   (ECB/2013/29)
   (2014/31/ES)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 28 straipsnio 5 dalį,
   kadangi:

               (1)

               2013 m. rugpjūčio 29 d. Sprendime ECB/2013/28 dėl nacionalinių centrinių bankų procentinių dalių Europos Centrinio Banko kapitalo pasirašymo rakte (1) nustatomi pakoreguoti nacionaliniams centriniams bankams (NCB) skiriami indeksai Europos Centrinio Banko (ECB) kapitalo pasirašymo rakte (toliau atitinkamai – indeksai kapitalo rakte ir kapitalo raktas). Dėl šio koregavimo Valdančioji taryba turi nustatyti kapitalo dalių tarpusavio pervedimų tarp NCB, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) nariai, sąlygas, siekdama užtikrinti, kad šių dalių paskirstymas atitiktų padarytus pakoregavimus. Todėl reikia priimti naują sprendimą, kuriuo nuo 2014 m. sausio 1 d. būtų panaikintas 2013 m. birželio 21 d. Sprendimas ECB/2013/18, nustatantis Europos Centrinio Banko kapitalo dalių tarpusavio pervedimų tarp nacionalinių centrinių bankų ir apmokėto kapitalo pakoregavimo sąlygas (2);

               (2)

               2013 m. rugpjūčio 29 d. Sprendimas ECB/2013/30 dėl Europos Centrinio Banko kapitalo apmokėjimo, kurį atlieka valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionaliniai centriniai bankai (3), nustato, kaip ir kokia apimtimi valstybių narių, kurių valiuta yra euro, NCB (toliau – euro zonos NCB) privalo apmokėti ECB kapitalą, atsižvelgdami į pakoreguotą kapitalo raktą. 2013 m. rugpjūčio 30 d. Sprendimas ECB/2013/31 dėl Europos Centrinio Banko kapitalo apmokėjimo, kurį atlieka ne euro zonos nacionaliniai centriniai bankai (4), nustato procentą, kurį valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, NCB (toliau – ne euro zonos NCB) privalo apmokėti nuo 2014 m. sausio 1 d., atsižvelgdami į pakoreguotą kapitalo raktą;

               (3)

               euro zonos NCB, išskyrus Latvijas Banka, jau apmokėjo savo pasirašytas ECB kapitalo dalis, kaip reikalaujama pagal 2013 m. birželio 21 d. Sprendimą ECB/2013/19 dėl Europos Centrinio Banko kapitalo padidinimo apmokėjimo, kurį atlieka valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionaliniai centriniai bankai (5). Atsižvelgiant į tai, Sprendimo ECB/2013/30 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad, atitinkamai, euro zonos NCB turėtų pervesti papildomą sumą Europos Centriniam Bankui arba gauti iš ECB grąžintiną sumą, kad būtų gautos sumos, nurodytos Sprendimo ECB/2013/30 1 straipsnyje pateiktoje lentelėje;

               (4)

               be to, kitas Valdančiosios tarybos Sprendimas dėl Latvijas Banka atliekamo kapitalo apmokėjimo, užsienio atsargų pervedimo ir įnašo į Europos Centrinio Banko atsargas ir atidėjinius, nustato kad Latvijas Banka, kuris nuo 2014 m. sausio 1 d. bus euro zonos NCB, privalo apmokėti likusią savo pasirašyto ECB kapitalo dalį, kad būtų gauta suma, nurodyta šalia jo pavadinimo Sprendimo ECB/2013/30 1 straipsnyje pateiktoje lentelėje, atsižvelgiant į pakoreguotą kapitalo raktą;

               (5)

               taip pat ir ne euro zonos NCB apmokėjo savo pasirašytas ECB kapitalo dalis, kaip reikalaujama pagal 2013 m. birželio 21 d. Sprendimą ECB/2013/20 dėl Europos Centrinio Banko kapitalo apmokėjimo, kurį atlieka ne euro zonos nacionaliniai centriniai bankai (6). Atsižvelgiant į tai, Sprendimo ECB/2013/31 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad, atitinkamai, kiekvienas iš jų turėtų pervesti papildomą sumą Europos Centriniam Bankui arba gauti iš ECB grąžintiną sumą, kad būtų gautos sumos, nurodytos Sprendimo ECB/2013/31 1 straipsnyje pateiktos lentelės trečiame stulpelyje,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Kapitalo dalių pervedimas
   Atsižvelgdami į ECB kapitalo dalį, kurią kiekvienas NCB bus pasirašęs 2013 m. gruodžio 31 d., ir ECB kapitalo dalį, kurią kiekvienas NCB pasirašys nuo 2014 m. sausio 1 d. dėl Sprendimo ECB/2013/28 2 straipsnyje nustatyto indeksų kapitalo rakte koregavimo, NCB perveda tarpusavyje kapitalo dalis pervedimais Europos Centriniam Bankui ir iš jo, siekdami užtikrinti, kad kapitalo dalių paskirstymas nuo 2014 m. sausio 1 d. atitiktų pakoreguotus indeksus. Šiuo tikslu kiekvienas NCB, remdamasis šiuo straipsniu ir nereikalaudamas jokių kitų formalumų ar veiksmų, 2014 m. sausio 1 d. perveda arba gauna pasirašyto ECB kapitalo dalį, nurodytą šalia jo pavadinimo šio sprendimo I priede pateiktos lentelės ketvirtame stulpelyje, kur „+“ žymi kapitalo dalį, kurią ECB perveda nacionaliniam centriniam bankui, o „–“ žymi kapitalo dalį, kurią NCB perveda Europos Centriniam Bankui.
   2 straipsnis
   Apmokėto kapitalo pakoregavimas
   1.   Atsižvelgdamas į ECB kapitalo sumą, kurią kiekvienas NCB apmokėjo, ir ECB kapitalo sumą, kurią kiekvienas NCB apmoka nuo 2014 m. sausio 1 d., remdamasis, atitinkamai, euro zonos NCB – Sprendimo ECB/2013/30 1 straipsniu, o ne euro zonos NCB – Sprendimo ECB/2013/31 1 straipsniu, pirmą Transeuropinės automatizuotos realaus laiko atskirųjų atsiskaitymų skubių pervedimų sistemos (TARGET2) veikimo dieną po 2014 m. sausio 1 d. kiekvienas NCB perveda arba gauna grynąją sumą, nurodytą šalia jo pavadinimo šio sprendimo II priede pateiktos lentelės ketvirtame stulpelyje, kur „+“ žymi sumą, kurią NCB perveda Europos Centriniam Bankui, o „–“ žymi sumą, kurią ECB perveda tam NCB.
   2.   Pirmą TARGET2 veikimo dieną po 2014 m. sausio 1 d. ECB ir NCB, kurie privalo pervesti sumą pagal 1 dalį, kiekvienas atskirai perveda bet kokias palūkanas už atitinkamas mokėtinas sumas, sukauptas laikotarpiu nuo 2014 m. sausio 1 d. iki pervedimo dienos. Šių palūkanų perdavėjai ir gavėjai yra tie patys, kaip ir sumų, už kurias susikaupia palūkanos, perdavėjai ir gavėjai.
   3 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   2 straipsnyje aprašyti pervedimai vykdomi naudojantis TARGET2.
   2.   Jei NCB nėra prisijungęs prie TARGET2, 2 straipsnyje aprašytos sumos pervedamos kredituojant sąskaitą, kurią laiku paskiria ECB arba NCB.
   3.   Bet kokios palūkanos, sukauptos pagal 2 straipsnio 2 dalį, yra skaičiuojamos kasdien, naudojant faktinę 360 dienų apskaičiavimo metodiką, taikant normą, lygią Eurosistemos naujausiai pagrindinei refinansavimo operacijai taikomai ribinei palūkanų normai.
   4.   ECB ir NCB, kurie privalo atlikti pervedimą pagal 2 straipsnį, tinkamu laiku duoda reikiamus nurodymus, kad tokie pervedimai būtų įvykdyti tinkamai ir laiku.
   4 straipsnis
   Įsigaliojimas ir panaikinimas
   1.   Šis sprendimas įsigalioja 2014 m. sausio 1 d.
   2.   Sprendimas ECB/2013/18 panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
   3.   Nuorodos į Sprendimą ECB/2013/18 laikomos nuorodomis į šį sprendimą.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2013 m. rugpjūčio 29 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 53.

      (2)  OL L 187, 2013 7 6, p. 17.

      (3)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 61.

      (4)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 63.

      (5)  OL L 187, 2013 7 6, p. 23.

      (6)  OL L 187, 2013 7 6, p. 25.

      I PRIEDAS

         NCB PASIRAŠYTAS KAPITALAS

                  (EUR)

                  2013 m. gruodžio 31 d. pasirašyta dalis

                  Nuo 2014 m. sausio 1 d. pasirašyta dalis

                  Dalis, kurią reikia pervesti

                     euro zonos NCB

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  29 682 169,38

                  30 537 344,94

                  855 175,56

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     Ne euro zonos NCB

                  Българска народна банка (Bulgarijos nacionalinis bankas)

                  93 571 361,11

                  92 986 810,73

                  – 584 550,38

                  Česká národní banka

                  157 384 777,79

                  174 011 988,64

                  16 627 210,85

                  Danmarks Nationalbank

                  159 712 154,31

                  161 000 330,15

                  1 288 175,84

                  Hrvatska narodna banka

                  64 354 667,03

                  65 199 017,58

                  844 350,55

                  Lietuvos bankas

                  44 306 753,94

                  44 728 929,21

                  422 175,27

                  Magyar Nemzeti Bank

                  148 735 597,14

                  149 363 447,55

                  627 850,41

                  Narodowy Bank Polski

                  525 889 668,45

                  554 565 112,18

                  28 675 443,73

                  Banca Națională a României

                  264 660 597,84

                  281 709 983,98

                  17 049 386,14

                  Sveriges riksbank

                  244 775 059,86

                  246 041 585,69

                  1 266 525,83

                  Bank of England

                  1 562 265 020,29

                  1 480 243 941,72

                  –82 021 078,57

                  Iš viso (1)

                  10 825 007 069,61

                  10 825 007 069,61

                  0,00

         (1)  Dėl apvalinimo visa suma gali neatitikti visų nurodytų skaičių sumos.

      II PRIEDAS

         NCB APMOKĖTAS KAPITALAS

                  (EUR)

                  2013 m. gruodžio 31 d. apmokėta dalis

                  Nuo 2014 m. sausio 1 d. apmokėta dalis

                  Pervedama suma

                     euro zonos NCB

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  1 113 081,35

                  30 537 344,94

                  29 424 263,59

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     Ne euro zonos NCB

                  Българска народна банка (Bulgarijos nacionalinis bankas)

                  3 508 926,04

                  3 487 005,40

                  –21 920,64

                  Česká národní banka

                  5 901 929,17

                  6 525 449,57

                  623 520,40

                  Danmarks Nationalbank

                  5 989 205,79

                  6 037 512,38

                  48 306,59

                  Hrvatska narodna banka

                  2 413 300,01

                  2 444 963,16

                  31 663,15

                  Lietuvos bankas

                  1 661 503,27

                  1 677 334,85

                  15 831,58

                  Magyar Nemzeti Bank

                  5 577 584,89

                  5 601 129,28

                  23 544,39

                  Narodowy Bank Polski

                  19 720 862,57

                  20 796 191,71

                  1 075 329,14

                  Banca Națională a României

                  9 924 772,42

                  10 564 124,40

                  639 351,98

                  Sveriges riksbank

                  9 179 064,74

                  9 226 559,46

                  47 494,72

                  Bank of England

                  58 584 938,26

                  55 509 147,81

                  –3 075 790,45

                  Iš viso (1)

                  7 653 244 410,99

                  7 697 025 340,21

                  43 780 929,22

         (1)  Dėl apvalinimo sumos grafoje „Iš viso“ gali neatitikti visų nurodytų skaičių sumos.


2.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 324/21

         P8_TA(2015)0087
   Prašymas ginti Parlamento nario Gabriele Albertini imunitetą
   2015 m. kovo 25 d. Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo ginti Gabriele Albertini privilegijas ir imunitetus (2014/2096(IMM))
   (2016/C 324/05)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Gabriele Albertini 2014 m. liepos 28 d. prašymą ginti jo imunitetą Brešos teismo (Italija) nagrinėjamoje baudžiamojoje byloje (bylos Nr. 7061/13 R.G.), kuris buvo paskelbtas per 2014 m. rugsėjo 16 d. plenarinį posėdį,

               —

               atsižvelgdamas į Gabriele Albertini 2014 m. liepos 30 d. prašymą dar kartą svarstyti jo prašymą ginti jo imunitetą Brešos teismo (Italija) nagrinėjamoje civilinėje byloje (bylos Nr. 17851/12 R.G.), kuris buvo paskelbtas per 2014 m. rugsėjo 16 d. plenarinį posėdį,

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. liepos 17 d. gautą Gabriele Albertini prašymą dar kartą svarstyti jo prašymą ginti jo imunitetą minėtoje civilinėje byloje, kuris buvo paskelbtas per 2013 m. rugsėjo 9 d. plenarinį posėdį,

               —

               išklausęs Gabriele Albertini paaiškinimų, kaip nurodyta Darbo tvarkos taisyklių 9 straipsnio 5 dalyje,

               —

               atsižvelgdamas į Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 ir 9 straipsnius ir į 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl Europos Parlamento narių rinkimų remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 6 straipsnio 2 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 1964 m. gegužės 12 d., 1986 m. liepos 10 d., 2008 m. spalio 15 ir 21 d., 2010 m. kovo 19 d. ir 2011 m. rugsėjo 6 d. ir 2013 m. sausio 17 d. sprendimus (1),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2013 m. gegužės 21 d. sprendimą dėl prašymo ginti Gabriele Albertini imunitetą ir privilegijas (2).

               —

               atsižvelgdamas į savo 2014 m. vasario 24 d. sprendimą dėl prašymo dar kartą svarstyti prašymą ginti Gabriele Albertini imunitetą (3),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 5 straipsnio 2 dalį ir 7 ir 9 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą (A8-0058/2015),

               A.

               kadangi buvęs Europos Parlamento narys Gabriele Albertini paprašė ginti jo, kaip Parlamento nario, imunitetą Italijos teismo nagrinėjamoje baudžiamojoje byloje; kadangi jis taip pat paprašė dar kartą svarstyti jo prašymą ginti jo imunitetą to paties teismo nagrinėjamoje civilinėje byloje;

               B.

               kadangi prašymas ginti imunitetą susijęs su, kaip manoma, šmeižikiško pobūdžio nuomone, kurią G. Albertini išreiškė savo klausime raštu, kurį 2012 m. spalio 22 d. jis pateikė Italijos teisingumo ministrui, prašydamas išsiaiškinti, ar prokuroro Alfredo Robledo, pradėjusio su Milano savivaldybe ir G. Albertini, kuris 2005 m. ėjo šio miesto mero pareigas, funkcijomis susijusių faktų tyrimą, veiksmais buvo pažeista profesinė etika ir atitinkamai turėtų būti taikomos drausminės nuobaudos;

               C.

               kadangi Gabriele Albertini prašymas dar kartą svarstyti jo ankstesnį prašymą susijęs su A. Robledo vardu įteiktu šaukimu į Brešos teismą dėl, kaip manoma, šmeižikiško pobūdžio Gabriele Albertini pareiškimų pirmame interviu, kuris 2011 m. spalio 26 d. buvo paskelbtas Italijos dienraštyje „Il Sole 24 Ore“, ir antrame interviu, kuris 2012 m. vasario 19 d. buvo paskelbtas Italijos dienraštyje „Corriere della Sera“;

               D.

               kadangi G. Albertini, tiek pateikdamas klausimą raštu, tiek duodamas interviu, naudojo labai panašias, iš esmės identiškas formuluotes ir kadangi abiejų bylų esmė, kaip tai patvirtino G. Albertini raštu ir per klausymą, sutampa; kadangi sprendimas dėl to, ar G. Albertini imunitetas bus ginamas, ar ne, abiejų bylų atvejais turi būti toks pats;

               E.

               kadangi klausimas raštu buvo pateiktas ir interviu buvo duotas tuo metu, kai G. Albertini buvo Europos Parlamento narys;

               F.

               kadangi, remiantis Protokolo dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 straipsniu, Europos Parlamento nariai negali būti apklausiami, sulaikomi ar traukiami atsakomybėn dėl einant pareigas pareikštos nuomonės ar balsavimo;

               G.

               kadangi pagal Parlamento nustatytą praktiką tai, kad teismo procesas yra civilinės ar administracinės teisės pobūdžio ar kad jame yra tam tikrų aspektų, kuriuos reglamentuoja civilinė ar administracinė teisė, per se netrukdo taikyti tuo straipsniu suteikiamo imuniteto;

               H.

               kadangi savo 2013 m. gegužės 21 d. sprendime Parlamentas laikėsi nuomonės, jog iš šaukime į teismą nurodytų ir G. Albertini žodžiu Teisės reikalų komitetui paaiškintų faktų matyti, kad padaryti pareiškimai nėra tiesiogiai ir akivaizdžiai susiję su G. Albertini, kaip Europos Parlamento nario, pareigų vykdymu; kadangi atsižvelgdamas į tai Parlamentas nusprendė neginti G. Albertini imuniteto;

               I.

               kadangi 2013 m. liepos 17 d. gautame laiške G. Albertini prašė dar kartą apsvarstyti 2013 m. gegužės 21 d. sprendimą neginti jo imuniteto; kadangi savo 2014 m. vasario 24 d. sprendime Parlamentas sutiko su Teisės reikalų komiteto rekomendacija nesiimti veiksmų dėl šio prašymo, atsižvelgdamas į ankstesnį savo 2013 m. gegužės 21 d. sprendimą neginti G. Albertini imuniteto;

               J.

               kadangi 2014 m. liepos 30 d. gautame laiške G. Albertini antrą kartą paprašė dar kartą apsvarstyti 2013 m. gegužės 21 d. sprendimą; kadangi remdamasis Darbo tvarkos taisyklių 9 straipsnio 5 dalimi G. Albertini laikotarpiu nuo 2014 m. rugsėjo mėn. iki 2015 m. kovo mėn. keletą kartų pateikė papildomų dokumentų, susijusių su savo atveju;

               K.

               kadangi Teisingumo Teismas pripažino, kad Parlamento nario už Europos Parlamento ribų padarytas pareiškimas gali būti einant Parlamento nario pareigas pareikšta nuomonė, kaip nurodyta Protokolo 8 straipsnyje, atsižvelgiant ne į vietą, kur padarytas šis pareiškimas, o į jo pobūdį ir turinį (4); kadangi vis dėlto ryšys tarp pareikštos nuomonės ir Parlamento nario pareigų turi būti tiesioginis ir akivaizdus (5);

               L.

               kadangi G. Albertini naujai pateikti patvirtinamieji dokumentai neparodo ryšio tarp jo padarytų pareiškimų ir jo, kaip Europos Parlamento nario, pareigų; kadangi šiuose dokumentuose nurodomi elementai, iš esmės susiję su naujausiais atitinkamų bylų nagrinėjimo etapais, vėlesniais įvykiais po duotų interviu ir pateikto klausimo raštu ir spaudoje apie juos pateikta informacija; kadangi nurodant šiuos elementus siekiama parodyti, kad pateikti pareiškimai nėra šmeižikiško pobūdžio ir kad tiek civilinė, tiek baudžiamoji byla buvo pradėtos dėl asmeninio ir politinio priešiškumo G. Albertini atžvilgiu;

               M.

               kadangi Darbo tvarkos taisyklių 9 straipsnio 7 dalyje aiškiai nustatyta, kad priimant sprendimus dėl imuniteto jokiais atvejais negali būti išsakoma nuomonė dėl Parlamento nario kaltumo ar nekaltumo ir dėl to, ar nuomonės ir veiksmai, kuriais jis yra kaltinamas, užtraukia jam baudžiamąją atsakomybę, net jei nagrinėdamas prašymą atsakingas komitetas galėjo išsamiai susipažinti su šia byla; kadangi, remiantis Parlamento nustatyta praktika, ši nuostata taip pat taikoma civilinėms byloms;

               N.

               kadangi fumus persecutionis doktrina, t. y. pakankamai rimti ir aiškūs įtarimai, kad byla iškelta siekiant pakenkti atitinkamo Parlamento nario politinei reputacijai, taikoma tik atvejais dėl imuniteto gynimo, patenkančiais į Protokolo 9 straipsnio taikymo sritį, t. y. kai byla teisme iškeliama dėl kitų teisės pažeidimų, nesusijusių su pareikšta nuomone ar balsavimu, kuriems taikomas tik Protokolo 8 straipsnis (6); kadangi G. Albertini yra buvęs Europos Parlamento narys, taigi 9 straipsnis šiuo atveju nebetaikomas;

               O.

               kadangi dabartinis atvejis susijęs su aiškiai Parlamento nario išreikšta nuomone ir kadangi atsižvelgiant į tai lemiamas kriterijus naudotis imunitetu pagal Protokolo 8 straipsnį yra įrodymas, kad esama tiesioginio ir akivaizdaus ryšio su Parlamento nario pareigų vykdymu;

               P.

               kadangi šiuo atveju nebuvo įrodytas toks ryšys; kadangi atsižvelgiant į tai galioja ankstesnė išvada, kurią Parlamentas patvirtino jau du kartus, kad G. Albertini, darydamas minėtuosius pareiškimus, nevykdė savo kaip Europos Parlamento nario pareigų;

               1.

               palieka galioti savo 2013 m. gegužės 21 d. ir 2014 m. vasario 24 d. sprendimus neginti Gabriele Albertini imuniteto ir privilegijų ir dar kartą nesvarstyti jo prašymo ginti imunitetą jam iškeltoje civilinėje byloje;

               2.

               remdamasis tais pačiais argumentais nusprendžia neginti Gabriele Albertini imuniteto ir privilegijų jam iškeltoje baudžiamojoje byloje;

               3.

               paveda Pirmininkui nedelsiant perduoti šį sprendimą ir atsakingo komiteto pranešimą kompetentingai Italijos Respublikos valdžios institucijai ir Gabriele Albertini.

      (1)  1964 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo sprendimas Wagner/Fohrmann ir Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; 1986 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo sprendimas Wybot/Faure ir kt., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; 2008 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas Mote/Parlamentas, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; 2008 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas Marra/De Gregorio ir Clemente, C-200/07 ir C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; 2010 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas Gollnisch/Parlamentas, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; 2011 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; 2013 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas Gollnisch/Parlamentas, T-346/11 ir T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0195.

      (3)  2014 m. vasario 24 d. protokolas, 7 punktas.

      (4)  Pirmiau minėto sprendimo Patriciello byloje 30 punktas.

      (5)  Pirmiau minėto sprendimo Patriciello byloje 35 punktas.

      (6)  Pirmiau minėto sprendimo Marra byloje 45 punktas.


title: 2016 m. kovo 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/414, kuriuo Europos Sąjungos interesais Austrijos Respublika įgaliojama pasirašyti ir ratifikuoti 1965 m. lapkričio 15 d. Hagos konvenciją dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo užsienyje, o Malta įgaliojama prie jos prisijungti

text:
22.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 75/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/414
   2016 m. kovo 10 d.
   kuriuo Europos Sąjungos interesais Austrijos Respublika įgaliojama pasirašyti ir ratifikuoti 1965 m. lapkričio 15 d. Hagos konvenciją dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo užsienyje, o Malta įgaliojama prie jos prisijungti
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)

               1965 m. lapkričio 15 d. Hagos konvencijoje dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo užsienyje (toliau – Konvencija) supaprastinami teisminių ir neteisminių dokumentų perdavimo iš vienos susitariančiosios valstybės į kitą būdai. Todėl ji palengvina teisminį bendradarbiavimą tarpvalstybinėse civilinėse ir komercinėse bylose;

               (2)

               daugelis valstybių, įskaitant ES valstybes nares, išskyrus Austrijos Respubliką ir Maltą, yra Konvencijos Šalys. Austrijos Respublika ir Malta pareiškė norą tapti Konvencijos Šalimis. Sąjunga yra suinteresuota, kad visos valstybės narės būtų Konvencijos Šalys. Be to, vykdant Sąjungos išorės politiką civilinės teisenos srityje Sąjunga skatina trečiąsias valstybes prisijungti prie Konvencijos ir ją ratifikuoti;

               (3)

               Konvencija patenka į Sąjungos išorės kompetencijos sritį tiek, kiek jos nuostatos daro poveikį taisyklėms, nustatytoms tam tikruose Sąjungos teisės aktuose, arba tiek, kiek papildomų valstybių narių prisijungimas prie Konvencijos keičia tam tikrų Sąjungos teisės aktų nuostatų, kaip antai Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (2) 28 straipsnio 4 dalies, taikymo sritį;

               (4)

               pagal Konvenciją ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, pavyzdžiui, Sąjungai, neleidžiama prie jos prisijungti. Todėl Sąjunga negali prisijungti prie Konvencijos;

               (5)

               todėl Taryba Europos Sąjungos interesais turėtų įgalioti Austrijos Respubliką pasirašyti ir ratifikuoti Konvenciją, o Maltą – prie jos prisijungti. Valstybės narės išsaugo savo kompetenciją tose Konvencijos srityse, kurios nedaro poveikio Sąjungos taisyklėms arba nepakeičia jų taikymo srities pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio 2 dalį;

               (6)

               Jungtinei Karalystei ir Airijai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 (3) yra privalomas ir dėl to jos dalyvauja priimant ir taikant šį sprendimą;

               (7)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos interesais Taryba įgalioja Austrijos Respubliką pasirašyti ir ratifikuoti 1965 m. lapkričio 15 d. Hagos konvenciją dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo užsienyje, o Maltą – prie šios konvencijos prisijungti.
   Konvencijos tekstas pateikiamas šio sprendimo priede.
   2 straipsnis
   1.   Austrijos Respublika imasi visų reikiamų priemonių, kad deponuotų Nyderlandų Karalystės užsienio reikalų ministerijai savo Konvencijos ratifikavimo dokumentą per pagrįstą laikotarpį ir ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d.
   2.   Austrijos Respublika praneša Tarybai ir Komisijai savo ratifikavimo dokumento deponavimo datą.
   3 straipsnis
   1.   Šiam sprendimui įsigaliojus, Malta praneša Nyderlandų Karalystės užsienio reikalų ministerijai datą, nuo kurios Konvencija bus pradėta taikyti Maltai.
   2.   Malta taip pat praneša Tarybai ir Komisijai 1 dalyje nurodytą datą.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Maltai ir Austrijos Respublikai.

      Priimta Briuselyje 2016 m. kovo 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         K.H.D.M. DIJKHOFF

      (1)  Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.

      (2)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012 12 20, p. 1).

      (3)  2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1393/2007 dėl teisminių ir neteisminių dokumentų civilinėse arba komercinėse bylose įteikimo valstybėse narėse (dokumentų įteikimas) ir panaikinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1348/2000 (OL L 324, 2007 12 10, p. 79).


title: 1986 m. rugsėjo 18 d. Komisijos sprendimas dėl Aplinkos apsaugos rajonuose, kuriuose yra iškilusi rimta grėsmė aplinkai (Viduržemio jūros baseine), patariamojo komiteto įsteigimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31986D0479

Oficialusis leidinys L 282 , 03/10/1986 p. 0023 - 0024 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 15 tomas 7 p. 0146  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 15 tomas 7 p. 0146

		Komisijos sprendimas1986 m. rugsėjo 18 d.dėl Aplinkos apsaugos rajonuose, kuriuose yra iškilusi rimta grėsmė aplinkai (Viduržemio jūros baseine), patariamojo komiteto įsteigimo(1986/479/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,kadangi Europos bendrijos aplinkos veiksmų programoje (1982–1986), kurią 1983 m. vasario 7 d. patvirtino Taryba [1], aiškiai teigiama, kad aplinka yra veiksnys, lemiantis tolimesnės ekonominės ir socialinės plėtros ribas;kadangi 1984 m. balandžio 11 d. Komisija priėmė komunikatą, apibrėžiantį aplinkos apsaugos strategiją ir veiksmų planą Viduržemio jūros regione [2], kuriame kvietė įgyvendinti eilę suderintų priemonių, leisiančių sukurti palankias sąlygas darniai socialinės ir ekonominės veiklos plėtrai regione;kadangi Europos Parlamentas priėmė rezoliuciją dėl minėtojo komunikato, kuria pritarė pasiūlymui steigti Patariamąjį komitetą [3];atsižvelgiant į Viduržemio jūros baseino ypatingas fizines, socialines-ekonomines ir kultūrines savybes ir į tai, kad jo problemos bei potencialas reikalauja ypatingoBendrijos politikos dėmesio;kadangi Komisija turi konsultuotis su valstybių narių ekspertais dėl taršos rajonuose, kuriuose iškilusi ypatinga grėsmė aplinkai;kadangi Komisijai būtinas forumas, kuriame susitikę ekspertai galėtų sujungti nacionalinę informaciją bei patirtį, tokiu būdu palengvinant priimtų arba planuojamų priimti nacionaliniu, tarptautiniu ir Bendrijos lygmeniu priemonių koordinavimą,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠiuo sprendimu prie Komisijos įsteigiamas Aplinkos apsaugos rajonuose, kuriuose yra iškilusi rimta grėsmė aplinkai, patariamasis komitetas (toliau – Komitetas).2 straipsnisKomitetas padeda Komisijai įgyvendinti komunikate dėl Viduržemio jūros baseino aplinkos apsaugos išdėstytą programą, ir visų pirma:1. Renka informaciją apie esamas ir tikėtinas aplinkos problemas, vykdomas ar planuojamas vykdyti priemones.2. Išsiaiškina ir teikia nuomones dėl galimumo įvykdyti projektus, aprašomųjų analizių ir bandomųjų ar parodomųjų projektų, kurių tiesioginėms priemonėms Komisijos siūloma finansinė parama iš biudžetinių asignavimų, regionų, kuriuose iškilusi ypatinga grėsmė aplinkai, atžvilgiu.3. Siekia nagrinėti ir tikrinti klausimus, kurių sprendimui būtina sutelkti žymiai didesnius išteklius ir kurių padarinių pasireiškimo tikimasi sulaukti tik po ilgesnio laikotarpio.4. Naudodamas minėtais ištekliais, rengia vidutinės ir ilgalaikės trukmės aplinkos apsaugos Viduržemio jūros regione strategijas bei veiksmų planus.3 straipsnisKomitetas susideda daugiausiai iš 16 aukštos kvalifikacijos specialistų, kartu esančių ir 2 straipsnyje nurodytų sričių ekspertais.4 straipsnisEkspertus, remdamasi valstybių narių pasiūlymais, skiria Komisija.5 straipsnisKiekvienam komiteto nariui, vadovaujantis 4 straipsnyje išdėstyta tvarka, skiriamas pakaitinis narys. Pastarasis, kiek tai neprieštarauja 9 straipsniui, dalyvauja Komiteto susitikimuose ir jo darbe tik tuomet, kai negali dalyvauti Komiteto narys, kurį jis pakeičia.6 straipsnisKomiteto nariai skiriami dviejų metų kadencijai. Pasibaigus kadencijos laikui, jie eina pareigas tol, kol yra pakeičiami arba jų kadencija pratęsiama. Komiteto nario ar pakaitinio nario kadencija baigiasi nepraėjus dvejiems metams, jeigu toks asmuo miršta, atsistatydina arba atstatydinti jį reikalauja pati pasiūliusi Vyriausybė. Remiantis 4 straipsnyje išdėstyta procedūra, likusiam kadencijos laikui skiriamas kitas asmuo.Už įvykdytas užduotis atlyginimas nemokamas.7 straipsnisKomiteto narių ir pakaitinių narių sąrašą Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje skelbia Komisija.8 straipsnisKomitetui pirmininkauja Komisijos atstovas.9 straipsnisKomiteto pirmininkas gali kviesti bet kurį specialios patirties Komiteto darbotvarkės klausimų turintį asmenį dalyvauti Komiteto darbe ekspertu.Ekspertas dalyvauja svarstant tiktai tuos klausimus, dėl kurių jis buvo pakviestas.10 straipsnisEsant reikalui, Komisija gali papildomai siųsti į Komitetą vieną ar kelis asmenis, turinčius specialios patirties svarstomoje veiklos srityje.11 straipsnisKomiteto darbe dalyvauja atitinkamų Komisijos padalinių atstovai.Komisija teikia Komitetui sekretoriato paslaugas.12 straipsnisRemiantis nustatytais reikalavimais, Komitetas tvirtina savo procedūros taisykles.13 straipsnisKomisijai informavus apie tai, jog prašoma pareikšti nuomonė arba svarstomas klausimas sudaro konfidencialią informaciją, nepažeidžiant sutarties 214 straipsnio nuostatų, komiteto nariai įpareigojami neatskleisti informacijos, gautos dalyvaujant Komiteto darbe. Tokiu atveju Komiteto posėdžiuose dalyvauja tik komiteto nariai ir Komisijos padalinių atstovai.14 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja 1986 m. rugsėjo 18 d.Priimta Briuselyje, 1986 m. rugsėjo 18 d.Komisijos varduStanley Clinton DavisKomisijos narys[1] OL C 46, 1983 2 17, p. 1.[2] OL C 133, 1984 5 21, p. 12.[3] OL C 141, 1985 6 10, p. 493.--------------------------------------------------


title: 2015 m. spalio 8 d. Tarybos sprendimas, kuriuo priimama Tarybos pozicija dėl 2015 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 7 projekto

text:
13.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 338/2

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2015 m. spalio 8 d.
   kuriuo priimama Tarybos pozicija dėl 2015 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 7 projekto
   (2015/C 338/02)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 314 straipsnį, kartu su Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi, ypač jos 106a straipsniu,
   atsižvelgdama į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (1), ypač į jo 41 straipsnį,
   kadangi:

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Tarybos pozicija dėl 2015 finansinių metų Europos Sąjungos taisomojo biudžeto Nr. 7 projekto priimta 2015 m. spalio 8 d.
   Visą tekstą galima rasti Tarybos interneto svetainėje (http://www.consilium.europa.eu/) arba iš jos atsisiųsti.

      Priimta Liuksemburge 2015 m. spalio 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. ASSELBORN

      (1)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (2)  OL L 69, 2015 3 13, p. 1.


title: 2010 m. gegužės 5 d. Europos Parlamento sprendimas dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, V skirsnis – Audito Rūmai

text:
25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/89

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2010 m. gegužės 5 d.
   dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, V skirsnis – Audito Rūmai
   (2010/501/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą (1),
   atsižvelgdamas į Europos Bendrijų 2008 finansinių metų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C7–0176/2009) (2),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų metinę 2008 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0097/2010),

               1.

               suteikia patvirtinimą Audito Rūmų Generaliniam sekretoriui, kad Audito Rūmų 2008 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Audito Rūmams, Europos ombudsmenui bei Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 71, 2008 3 14.

      (2)  OL C 273, 2009 11 13, p. 1.

      (3)  OL C 269, 2009 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 273, 2009 11 13, p. 122.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/90

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   2010 m. gegužės 5 d.
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą Europos Parlamento sprendimo dėl 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį, V skirsnis – Audito Rūmai
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2008 finansinių metų Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą (1),
   atsižvelgdamas į Europos Bendrijų 2008 finansinių metų galutines metines ataskaitas (I tomas) (C7-0176/2009) (2),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų metinę 2008 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2008 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su audituotų institucijų atsakymais (3),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 272 straipsnio 10 dalį, 274, 275 ir 276 straipsnius ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7-0097/2010),

               1.

               pažymi, kad Audito Rūmams 2008 m. buvo iš viso skirta 133 mln. eurų įsipareigojimų asignavimų (2007 m. – 122 mln. eurų, 2006 m. – 114 mln. eurų), iš kurių 90,66 % buvo panaudoti, o tai yra mažiau nei kitų institucijų vidurkis (95,67 %);

               2.

               primena, jog Audito Rūmų 2008 finansinių metų finansinių ataskaitų auditą atliko nepriklausoma įmonė „PricewaterhouseCoopers“ (kaip ir 2007 m.; anksčiau jį atliko KPMG) ir padarė šias išvadas:

                           a)

                           kiek tai susiję su 2008 finansinių metų finansinių ataskaitų tikslumu, „mūsų nuomone, finansinės atsakomybės dokumentai, atsižvelgiant į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, kuriuo nustatomos išsamios minėto Tarybos reglamento įgyvendinimo taisyklės, ir Europos Audito Rūmų vidaus taisykles, teisingai atspindi Europos Audito Rūmų finansinę padėtį 2008 m. gruodžio 31 d., taip pat finansinės veiklos rezultatus ir grynųjų pinigų srautus tą dieną pasibaigusiais metais“; bei

                           b)

                           kiek tai susiję su Audito Rūmams skirtų lėšų panaudojimu ir kontrolės procedūrų tinkamumu 2008 finansiniais metais, „nepastebėjome nieko, kas mus verstų manyti, kad visais reikšmingais aspektais ir remiantis (nustatytais) kriterijais (a) Audito Rūmams skirti ištekliai nebuvo naudojami numatytiems tikslams ir (b) taikomos kontrolės procedūros neleidžia suteikti būtinų garantijų, kurios užtikrintų finansinių operacijų atitikimą galiojančioms taisyklėms ir teisės aktams“;

               3.

               primena savo pasiūlymą apsvarstyti galimybę sukurti racionalesnę Audito Rūmų struktūrą ir prašo Audito Rūmų apsvarstyti alternatyvius modelius siekiant sumažinti bendrą ir nustatyti konkretų narių skaičių bei patvirtinti, pvz., rotacijos sistemą, kuri būtų grindžiama narių lygybės principu;

               4.

               atkreipia dėmesį į Audito Rūmų pastangas gerinti metinių ataskaitų skelbimo ir jų pateikimo procedūrą; tikisi, kad tinkamai atsižvelgus į tai, kad Audito Rūmai visiškai savarankiški, ir į atsakingojo komiteto prerogatyvas bus susitarta dėl šio lemiamo biudžeto įvykdymo proceso etapo procedūros, kuria būtų vadovaujamasi ateityje;

               5.

               atkreipia dėmesį, kad siekiant sustiprinti Audito Rūmų tapatybę ir matomumą kyla susirūpinimas dėl dabartinės Audito Rūmų specialiųjų ataskaitų skelbimo ir pateikimo tvarkos: Parlamentas visapusiškai gerbia Audito Rūmų teisę specialiosiose ataskaitose bet kuriuo metu pateikti savo pastabas, tačiau mano, kad taikant dabartinę procedūrą, kuri prasideda specialiosios ataskaitos pristatymu visuomenei ir Audito Rūmų spaudos konferencija, kuri įvyksta daug anksčiau nei specialioji ataskaita pateikiama Biudžeto kontrolės komitetui, gali būti nevisiškai atspindimas Audito Rūmų kaip Parlamentui ir Tarybai padedančios atskaitingos institucijos, kai šios vykdo biudžeto įgyvendinimo kontrolės įgaliojimus, vaidmuo;

               6.

               džiaugiasi tuo, kad tarptautinės tarpusavio vertinimo grupės 2008 m. gruodžio mėn. pateiktoje tarpusavio vertinimo ataskaitoje prieita bendrų išvadų ir kad ataskaitoje pripažinta, kad daugiausia rekomendacijų tikėtasi pagal veiksmų planą, kuris buvo parengtas prieš vertinimą; pritaria Audito Rūmų ketinimui į 2009–2012 m. audito strategiją įtraukti kitas rekomendacijas ir pastangoms šiuo laikotarpiu jas įgyvendinti;

               7.

               pažymi, kad, nors 2008 m. Audito Rūmai priėmė 97 darbuotojus (48 pareigūnus, 18 laikinųjų darbuotojų ir 31 pagal sutartį dirbantį darbuotoją), bendras laisvų darbo vietų skaičius 2008 m. pabaigoje (69) buvo didesnis nei 2007 m. pabaigoje (56); atsižvelgia į tai, kad Audito Rūmai gavo 22 papildomas darbo vietas (iš viso 853), ir į tai, kad trūko tinkamų konkurso laimėtojų ir Audito Rūmai negalėjo priimti tiek naujų darbuotojų, kiek buvo numatę; prašo Audito Rūmų pranešti apie pažangą, padarytą trumpinant uždelsimo, kuris atsiranda vykdant įdarbinimo procedūras, laiką;

               8.

               džiaugiasi Jungtinio lygių galimybių komiteto įkūrimu, pažanga, padaryta informacinių technologijų ir telekomunikacijų srityje, bei veiksmingu biurų patalpų valdymu;

               9.

               pažymi, kad 2008 m. Audito Rūmų vidaus auditoriaus ataskaita buvo daugiausia teigiama, ir, atsižvelgdamas į tai, džiaugiasi, kad daugelis vidaus auditoriaus rekomendacijų buvo priimta ir įtraukta į taisomuosius veiksmų planus; pritaria vidaus kontrolės veiksmingumo stebėsenos sistemos sukūrimui ir pagrindinių veiklos rodiklių patvirtinimui;

               10.

               džiaugiasi tuo, kad taikoma nauja integruota valdymo ir finansų kontrolės sistema (SAP), kuri veikia nuo 2008 m. sausio 1 d. ir kuri trims ją taikančioms institucijoms (Tarybai, Audito Rūmams ir Teisingumo Teismui) suteikė galimybę sutaupyti biudžeto lėšų ir padidinti veiklos efektyvumą, tačiau apgailestauja, kad Audito Rūmai neįgyvendino šios sistemos anksčiau;

               11.

               džiaugiasi besitęsiančiu sėkmingu institucijos bendradarbiavimu su Europos Sąjungos Teisingumo Teismu mokymų srityje;

               12.

               primena, kad, remiantis Audito Rūmų elgesio kodeksu, Audito Rūmų nariai turi pateikti savo finansinių interesų deklaracijas Audito Rūmų pirmininkui, pirmininkas jas turi saugoti konfidencialiai, ir šios deklaracijos nėra skelbiamos; dar kartą patvirtina savo poziciją, kad skaidrumo labui visų ES narių institucijų darbuotojų finansinių interesų deklaracijos turi būti prieinamos internete per viešąjį registrą, ir ragina Audito Rūmus šioje srityje imtis atitinkamų veiksmų;

               13.

               teigiamai vertina Audito Rūmus už tai, kad parengė kokybišką metinę veiklos ataskaitą, ir džiaugiasi tuo, kad buvo įtrauktas skyrius, kuriame nurodytos priemonės, kurių imtasi atitinkamais metais, atsižvelgiant į Parlamento ankstesnius sprendimus dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo.

      (1)  OL L 71, 2008 3 14.

      (2)  OL C 273, 2009 11 13, p. 1.

      (3)  OL C 269, 2009 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 273, 2009 11 13, p. 122.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.