title: 2003 m. gegužės 26 d. Tarybos sprendimas 2003/662/BUSP dėl Europos Sąjungos ir Turkijos Respublikos susitarimo dėl Turkijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos vadovaujamose pajėgose Buvusioje Jugoslavijos Respublikos Makedonijoje sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003D0662

Oficialusis leidinys L 234 , 20/09/2003 p. 0022 - 0022

		Tarybos sprendimas 2003/662/BUSP2003 m. gegužės 26 d.dėl Europos Sąjungos ir Turkijos Respublikos susitarimo dėl Turkijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos vadovaujamose pajėgose Buvusioje Jugoslavijos Respublikos Makedonijoje sudarymoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir ypač į jos 24 straipsnį,atsižvelgdama į pirmininkaujančios valstybės narės rekomendaciją,kadangi:(1) 2003 m. sausio 27 d. Taryba patvirtino Bendruosius veiksmus 2003/92/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje [1].(2) Tų Bendrųjų veiksmų 8 straipsnis numato, kad išsamios nuostatos dėl trečiųjų valstybių dalyvavimo yra susitarimo pagal Europos Sąjungos sutarties 24 straipsnį dalykas.(3) Vadovaujantis 2003 m. kovo 18 d. Tarybos sprendimu, įgaliojančiu Generalinį Sekretorių/Vyriausiąjį įgaliotinį pradėti derybas, Generalinis Sekretorius/Vyriausiasis įgaliotinis susitarė dėl Susitarimo su Turkijos Respublika dėl Turkijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos vadovaujamose pajėgose Buvusioje Jugoslavijos Respublikos Makedonijoje.(4) Šis susitarimas turėtų būti patvirtintas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠiuo sprendimu Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Turkijos Respublikos susitarimas dėl Turkijos Respublikos dalyvavimo Europos Sąjungos vadovaujamose pajėgose Buvusioje Jugoslavijos Respublikos Makedonijoje.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (–is), įgaliotą pasirašyti Susitarimą, kad Europos Sąjunga būtų juo saistoma.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.Priimta Briuselyje, 2003 m. gegužės 26 d.Tarybos varduPirmininkasG. Drys[1] OL L 34, 2003 2 11, p. 26.--------------------------------------------------


title: 2016 m. balandžio 27 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 84/16/COL, kuriuo šimtas pirmą kartą iš dalies keičiamos procesinės ir materialinės valstybės pagalbos taisyklės nustatant naujas Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su EEE susitarimo veikimu analizės gaires [2017/267]

text:
16.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 39/49

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
   Nr. 84/16/COL
   2016 m. balandžio 27 d.
   kuriuo šimtas pirmą kartą iš dalies keičiamos procesinės ir materialinės valstybės pagalbos taisyklės nustatant naujas Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su EEE susitarimo veikimu analizės gaires [2017/267]
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (TOLIAU – INSTITUCIJA),
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (toliau – Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo), ypač į jo 24 straipsnį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą,
   kadangi:
   pagal Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 24 straipsnį Institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos;
   pagal Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 5 straipsnio 2 dalies b punktą Institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame susitarime arba Susitarime dėl Priežiūros institucijos ir Teismo arba jei Institucija mano, kad to reikia;
   2014 m. birželio 20 d. Europos Komisija priėmė komunikatą „Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su vidaus rinka analizės kriterijai“ (1). Komunikatas taikomas nuo 2014 m. liepos 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.;
   šis komunikatas svarbus ir Europos ekonominei erdvei;
   laikantis EEE susitarimo 1 straipsnyje nustatyto vientisumo tikslo, reikia užtikrinti, kad EEE valstybės pagalbos taisyklės būtų vienodai taikomos visoje Europos ekonominėje erdvėje;
   pagal EEE susitarimo XV priedo 9 puslapyje esančio skyriaus „BENDROSIOS NUOSTATOS“ II punktą Institucija, pasikonsultavusi su Komisija, turi priimti aktus, atitinkančius Europos Komisijos priimtus aktus;
   PASIKONSULTAVUSI su Europos Komisija,
   PASIKONSULTAVUSI su ELPA valstybėmis šiuo klausimu 2016 m. sausio 25 d. raštu,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės pagalbos materialinės taisyklės iš dalies keičiamos nustatant naujas Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su EEE susitarimo veikimu analizės gaires. Naujosios gairės pridedamos prie šio sprendimo ir yra neatskiriama jo dalis.
   2 straipsnis
   Šio sprendimo tekstas autentiškas tik anglų kalba.

      Priimta Briuselyje 2016 m. balandžio 27 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Sven Erik SVEDMAN

            Pirmininkas

         Frank BÜCHEL

            Kolegijos narys

      (1)  OL C 188, 2014 6 20, p. 4.

      PRIEDAS

         Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su EEE susitarimo veikimu analizės gairės
          (1)

      TURINYS

                  1.

               Įžanga

                  2.

               Taikymo sritis

                  3.

               Tinkamumo kriterijai

                  3.1.

               Projekto apibrėžimas

                  3.2.

               Bendras Europos interesas

                  3.2.1.

               Bendrieji suvestiniai kriterijai

                  3.2.2.

               Bendrieji teigiami rodikliai

                  3.2.3.

               Konkretūs kriterijai

                  3.3.

               Projekto svarba

                  4.

               Suderinamumo kriterijai

                  4.1.

               Pagalbos būtinumas ir proporcingumas

                  4.2.

               Netinkamo konkurencijos iškraipymo prevencija ir pusiausvyros tyrimas

                  4.3.

               Skaidrumas

                  5.

               Baigiamosios nuostatos

                  5.1.

               Įsipareigojimas pranešti

                  5.2.

                  Ex post vertinimas ir ataskaitų teikimas

                  5.3.

               Įsigaliojimas, galiojimas ir persvarstymas

            Tinkamos finansuoti išlaidos
      1.   Įžanga

                  1.

                  Šiame gairių skyriuje pateikiamos bendriems Europos interesams svarbių projektų (BEISP) viešojo finansavimo vertinimo pagal valstybės pagalbos taisykles gairės.

                  2.

                  BEISP gali būti reikšmingu įnašu į ekonomikos augimą, darbo vietų kūrimą ir Europos ekonominės erdvės (EEE) pramonės bei ekonomikos konkurencingumą, nes šie projektai daro teigiamą šalutinį poveikį vidaus rinkai ir visuomenei.

                  3.

                  Įgyvendinant BEISP, susidaro sąlygos bendrai kaupti žinias, patirtį, finansinius išteklius ir suburti ekonominės veiklos vykdytojus visoje EEE, kad būtų pašalintos didelės rinkos nepakankamumo arba sisteminės problemos ir įveikti socialiniai sunkumai, kuriems kitų priemonių nėra. Šie projektai skirti sutelkti viešojo ir privačiojo sektorių pajėgoms, kad būtų galima vykdyti didelio masto projektus, kurie būtų labai naudingi EEE ir Susitariančiųjų Šalių piliečiams.

                  4.

                  BEISP gali būti svarbūs visoms politikos sritims ir veiksmams, kuriais siekiama bendrų Europos tikslų, ypač tų, kurie susiję su strategijos „Europa 2020“ (2) tikslais, Europos Sąjungos pavyzdinėmis iniciatyvomis ir pagrindinėmis ekonomikos augimo sritimis, kaip antai bazinėmis didelio poveikio technologijomis (3).

                  5.

                  Valstybės pagalbos modernizavimo (VPM) iniciatyvoje (4) raginama valstybės pagalbą skirti siekiant bendros svarbos Europos tikslų, laikantis strategijos „Europa 2020“ darbotvarkės prioritetų, kad būtų pašalintos rinkos nepakankamumo arba kitos svarbios sisteminės problemos, trukdančios skatinti augimą, kurti darbo vietas bei integruotą, dinamišką ir konkurencingą vidaus rinką. Įgyvendinant BEISP dažnai reikia, kad aktyviai dalyvautų valdžios institucijos, nes priešingu atveju tokie projektai rinkoje nebūtų finansuojami. Jeigu tokių projektų viešasis finansavimas yra valstybės pagalba, šiame komunikate nustatomos taisyklės, taikytinos siekiant užtikrinti, kad vidaus rinkoje būtų išsaugotos vienodos sąlygos.

                  6.

                  VPM yra gera proga atnaujinti ir sujungti dabartines gaires į vieną dokumentą, kad jis atitiktų strategijos „Europa 2020“ tikslus ir VPM uždavinius, taip pat į šio dokumento taikymo sritį įtraukti kitas sritis, kurioms jis galėtų būti taikomas. Todėl šiomis gairėmis pakeičiamos visos galiojančios nuostatos dėl BEISP. Taigi šiose gairėse Susitariančiosioms Šalims pateikiamos specialios tarpdalykinės gairės, kurių tikslas – skatinti vystyti svarbius bendradarbiavimo projektus, kuriais skatinami bendri Europos interesai.

                  7.

                  EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punkte nustatyta, kad pagalba, skirta bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo veikimu. Šiose gairėse taip pat pateikiamos gairės dėl kriterijų, kuriuos ELPA priežiūros institucija (toliau – Institucija) taikys vertindama BEISP vykdymui skatinti skirtą valstybės pagalbą. Jose pirmiausia apibrėžiama taikymo sritis ir pateikiamas sąrašas kriterijų, kuriuos Institucija taikys vertindama tokių projektų pobūdį ir svarbą, kai taikomas EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktas. Gairėse taip pat paaiškinama, kaip Institucija vertins BEISP viešojo finansavimo suderinamumą pagal valstybės pagalbos taisykles.

                  8.

                  Šiose gairėse neatmetama galimybė, kad pagalba, kuria siekiama skatinti BEISP vykdymą, taip pat gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo veikimu pagal kitas nuostatas, visų pirma EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą, ir jų įgyvendinimo taisykles. Valstybės pagalbos sistema buvo modernizuota, kad Susitariančiosioms Šalims būtų daugiau galimybių subsidijuoti svarbius projektus, kuriuos vykdant įvairiose srityse šalinamos rinkos nepakankamumo ir sanglaudos problemos siekiant skatinti tvarų augimą ir darbo vietų kūrimą. Tačiau tose nuostatose negali būti visiškai atsižvelgta į BEISP svarbą, ypatumus ir savybes – tam gali reikėti atskirų tinkamumo, suderinamumo ir procedūrinių nuostatų, kurios nustatytos šiose gairėse.

            2.   Taikymo sritis

                  9.

                  Šios gairės taikomos visų ekonominės veiklos sektorių BEISP.

                  10.

                  Šios gairės netaikomos:

                              a)

                              priemonėms, susijusioms su pagalba sunkumų patiriančioms įmonėms, kaip nustatyta sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse (5) arba bet kuriose vėlesnėse gairėse su pakeitimais arba jas pakeičiančiose gairėse;

                              b)

                              priemonėms, susijusioms su pagalba įmonėms, kurioms išduotas vykdomasis raštas sumoms išieškoti pagal ankstesnį Institucijos sprendimą, kuriuo pagalba skelbiama neteisėta ir nesuderinama su EEE susitarimo veikimu;

                              c)

                              pagalbos priemonėms, kuriomis savaime arba jų sąlygomis, arba jų finansavimo būdu neišvengiamai pažeidžiama EEE teisė (6), visų pirma:

                                          —

                                          pagalbos priemonėms, pagal kurias pagalbos suteikimas yra susietas su įpareigojimu pagalbos gavėjui turėti būstinę atitinkamoje Susitariančiojoje Šalyje arba būti iš esmės įsisteigusiu toje Susitariančiojoje Šalyje,

                                          —

                                          pagalbos priemonėms, pagal kurias pagalbos suteikimas yra susietas su įpareigojimu pagalbos gavėjui naudoti šalyje pagamintas prekes arba teikiamas paslaugas,

                                          —

                                          pagalbos priemonėms, kuriomis ribojamos pagalbos gavėjo galimybės naudoti mokslinių tyrimų, technologinės plėtros ir inovacijų rezultatus kitose Susitariančiosiose Šalyse.

            3.   Tinkamumo kriterijai

                  11.

                  Nustatant, ar projektui taikomas EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktas, vadovaujamasi šiais kriterijais:

            3.1.   Projekto apibrėžimas

                  12.

                  Pagalbą siūloma skirti vienam projektui, kurio tikslai ir įgyvendinimo sąlygos, įskaitant jo dalyvius ir finansavimą, yra aiškiai apibrėžti (7).

                  13.

                  Institucija taip pat gali laikyti tinkamu integruotą projektą, t. y. grupę atskirų projektų, įtrauktų į bendrą struktūrą, veiksmų planą arba programą, kuriais siekiama to paties tikslo ir kurie pagrįsti nuosekliu sisteminiu požiūriu. Atskiri integruoto projekto komponentai gali būti susiję su atskirais tiekimo grandinės lygmenimis, tačiau turi papildyti vieni kitus ir būti reikalingi siekiant įgyvendinti svarbų Europos tikslą (8).

            3.2.   Bendras Europos interesas

      3.2.1.   Bendrieji suvestiniai kriterijai

                  14.

                  Projektu turi būti konkrečiai, aiškiai ir pamatuojamai prisidedama prie vieno arba kelių bendrų Europos tikslų ir jis turi turėti didelį poveikį EEE konkurencingumui, tvariam augimui, taip pat sprendžiant visuomenės uždavinius arba kuriant vertę visoje EEE.

                  15.

                  Projektas turi būti svarbiu įnašu siekiant bendrų Europos tikslų, pavyzdžiui, jis turi būti labai svarbus strategijai „Europa 2020“, Europos mokslinių tyrimų erdvei, Europos didelio poveikio technologijų strategijai (9), Europos energetikos strategijai (10), 2030 m. klimato ir energetikos politikos strategijai (11), Europos energijos saugumo strategijai (12), Europos elektronikos strategijai, transeuropiniams transporto ir energetikos tinklams, tokioms Sąjungos pavyzdinėms iniciatyvoms, kaip „Inovacijų sąjunga“ (13), „Europos skaitmeninė darbotvarkė“ (14), „Tausiai išteklius naudojanti Europa“ (15) arba „Globalizacijos eros pramonės politika“ (16).

                  16.

                  Projektas paprastai turi būti vykdomas daugiau nei vienoje Susitariančiojoje Šalyje (17) ir būti naudingas ne tik finansuojančioms Susitariančiosioms Šalims, bet ir daugeliui EEE dalių. Projekto nauda turi būti apibrėžta aiškiai, konkrečiai ir pamatuojamai (18).

                  17.

                  Projektas negali būti naudingas vien tik įmonėms ar atitinkamam sektoriui; dėl aiškiai ir konkrečiai apibūdinto teigiamo šalutinio poveikio (pvz., sisteminio poveikio keliuose vertės grandinės lygmenyse arba tiekėjų ar vartotojų rinkose, arba dėl alternatyvių naudojimo kituose sektoriuose būdų arba paskatų rinktis kitas transporto rūšis) projektas turi būti svarbus ir taikomas platesniu mastu Europos ekonomikai ar visuomenei.

                  18.

                  Projektas taip pat turi būti finansuojamas bendrai su pagalbos gavėju.

                  19.

                  Vykdant projektą taip pat turi būti laikomasi laipsniško aplinkosaugos požiūriu žalingų subsidijų nutraukimo principo, apie kurį kalbama Efektyvaus išteklių naudojimo Europos plane (19).

            3.2.2.   Bendrieji teigiami rodikliai

                  20.

                  Be 3.2.1 skirsnyje minėtų suvestinių kriterijų, Institucija projektą vertins palankiau, jei:

                              a)

                              projektas buvo parengtas taip, kad visos suinteresuotos Susitariančiosios Šalys galėtų dalyvauti, atsižvelgiant į projekto rūšį, tikslą ir jo finansavimo poreikius;

                              b)

                              rengiant projektą dalyvauja Europos Komisija arba bet kuris juridinis asmuo, kuriam Europos Komisija perdavė savo įgaliojimus, pavyzdžiui, Europos investicijų bankas;

                              c)

                              projekto atrankoje dalyvauja Europos Komisija arba bet kuris juridinis asmuo, kuriam Europos Komisija perdavė savo įgaliojimus, jeigu šis asmuo šiuo tikslu veikia tik kaip įgyvendinimo struktūra;

                              d)

                              projekto valdyme dalyvauja Europos Komisija – arba bet kuris juridinis asmuo, kuriam Europos Komisija perdavė savo įgaliojimus, – ir kelios Susitariančiosios Šalys;

                              e)

                              vykdant projektą bendradarbiavimas yra didelio masto (partnerių yra daug, dalyvauja skirtingų sektorių organizacijos arba įvairių dydžių įmonės);

                              f)

                              projektas bendrai finansuojamas iš ELPA arba Europos Sąjungos fondo (20).

            3.2.3.   Konkretūs kriterijai

                  21.

                  MTTPI projektai turi būti dideli novatoriški projektai arba kurti didelę su MTTPI susijusią pridėtinę vertę, atsižvelgiant į atitinkamo sektoriaus naujausius technikos laimėjimus.

                  22.

                  Projektais, kuriuose numatytas produktų ar paslaugų diegimas pramonėje, turi būti sudaromos sąlygos kurti naują produktą ar paslaugą, kurie didžia dalimi būtų susiję su moksliniais tyrimais ir inovacijomis, ir (arba) diegti iš esmės novatorišką gamybos procesą. Reguliarus atnaujinimas be inovacijų esamuose įrenginiuose ir esamų produktų naujesnių versijų kūrimas nėra laikomi BEISP.

                  23.

                  Aplinkos, energetikos arba transporto projektai turi būti labai svarbūs Sąjungos aplinkos, energetikos (taip pat ir energijos tiekimo saugumo) arba transporto strategijai, arba jais turi būti reikšmingai prisidedama siekiant vidaus rinkos, įskaitant (tačiau ne tik) šiuos konkrečius sektorius, tikslų.

            3.3.   Projekto svarba

                  24.

                  Kad projektą būtų galima laikyti BEISP, jis turi būti svarbus kiekybiniu arba kokybiniu požiūriu. Jis turėtų būti ypač didelės apimties arba masto ir (arba) susijęs su labai didele technologine arba finansine rizika.

            4.   Suderinamumo kriterijai

                  25.

                  Vertindama pagalbos, kuria siekiama skatinti BEISP vykdymą, suderinamumą su EEE susitarimo veikimu pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą, Institucija atsižvelgs į toliau nurodytus kriterijus (21).

                  26.

                  Kaip nurodyta toliau, Institucija atliks pusiausvyros tyrimą, kad įvertintų, ar numatomas teigiamas poveikis viršija galimą neigiamą poveikį.

                  27.

                  Atsižvelgdama į projekto pobūdį, Institucija gali daryti prielaidą, kad rinkos nepakankamumas arba kitos svarbios sisteminės problemos yra tada ir kad prisidedama prie bendro Europos intereso tada, kai projektas atitinka 3 skirsnyje nurodytus tinkamumo kriterijus.

            4.1.   Pagalbos būtinumas ir proporcingumas

                  28.

                  Pagalba neturi būti subsidijuojamos projekto išlaidos, kurias įmonė būtų patyrusi bet kuriuo atveju, ir negali būti atlyginama įprasta ekonominės veiklos verslo rizika. Projekto turėtų būti neįmanoma įvykdyti be pagalbos arba be pagalbos jis galėtų būti įvykdytas mažesne apimtimi ar mastu arba kitokiu būdu, dėl kurio būtų labai apribota jo numatoma nauda (22). Pagalba bus laikoma proporcinga tik tuo atveju, jeigu to paties rezultato negalima būtų pasiekti teikiant mažesnę pagalbą.

                  29.

                  Susitariančiosios Šalys turi pateikti Institucijai atitinkamą informaciją apie projektą, kuriam skiriama pagalba, taip pat išsamų priešingos padėties scenarijaus aprašymą, pagal kurį nė viena Susitariančioji Šalis neskiria gavėjui pagalbos. Priešingos padėties scenarijus gali būti būtinas, kai nėra alternatyvaus projekto arba kai į aiškiai apibrėžtą ir pakankamai nuspėjamą alternatyvų projektą pagalbos gavėjas atsižvelgia priimdamas vidaus sprendimus ir kai jis susijęs su alternatyviu projektu, kuris yra visiškai arba iš dalies vykdomas ne EEE.

                  30.

                  Jeigu nėra alternatyvaus projekto, Institucija patikrins, kad pagalbos suma neviršytų minimalios sumos, būtinos, kad projektas, kuriam teikiama pagalba, būtų pakankamai pelningas, pavyzdžiui, sudarydama galimybes pasiekti vidutinę grąžos normą (VGN), kuri atitiktų konkretaus sektoriaus ar įmonės orientacinę normą arba minimalaus pelningumo koeficientą (angl. hurdle rate). Šiuo tikslu taip pat galima naudoti įprastas grąžos, kurios pagalbos gavėjas reikalauja kituose tokios pat rūšies projektuose, normas, visos bendrovės kapitalo sąnaudas arba grąžą, kuri paprastai gaunama atitinkamame pramonės sektoriuje. Turi būti atsižvelgiama į visas numatomas susijusias išlaidas ir naudą per visą projekto vykdymo laikotarpį.

                  31.

                  Didžiausias pagalbos dydis bus nustatytas pagal trūkstamą finansavimą, atsižvelgiant į tinkamas finansuoti išlaidas. Jei galima pagrįsti trūkstamo finansavimo analize, pagalbos intensyvumas galėtų siekti iki 100 % tinkamų finansuoti išlaidų. Finansavimo trūkumas – teigiamų ir neigiamų grynųjų pinigų srautų skirtumas investicijos naudojimo laikotarpiu, diskontuotas iki dabartinės vertės pagal atitinkamą diskonto koeficientą, rodantį normą grąžos, kurią turi gauti pagalbos gavėjas, kad galėtų vykdyti projektą, visų pirma atsižvelgdamas į susijusią riziką. Tinkamos finansuoti išlaidos yra nurodytos priede (23).

                  32.

                  Jeigu matyti, pavyzdžiui, iš įmonės vidaus dokumentų, kad pagalbos gavėjas gali laisvai rinktis, ar vykdyti projektą, kuriam teikiama pagalba, ar alternatyvų projektą, kuriam pagalba neteikiama, Institucija palygins numatomas investicijų į projektą, kuriam teikiama pagalba, ir į priešingos padėties projektą grynąsias dabartines vertes, atsižvelgdama į skirtingų verslo scenarijų tikimybes.

                  33.

                  Atlikdama analizę, Institucija atsižvelgs į šiuos aspektus:

                              a)

                              :

                              numatomo pokyčio apibūdinimą

                              :

                              Susitariančioji Šalis turi aiškiai apibūdinti elgesio pokytį, kurį, kaip tikimasi, nulems valstybės pagalba, t. y. ar bus pradedamas naujas projektas, ar didinama projekto apimtis, mastas arba įgyvendinimo sparta. Reikia nurodyti elgesio pokytį palyginant, kokie būtų numatomos veiklos rezultatai ir lygis su pagalba ir be jos. Šių dviejų scenarijų skirtumas parodo pagalbos priemonės poveikį ir jos skatinamąjį poveikį;

                              b)

                              :

                              pelningumo lygį

                              :

                              Jeigu privačiai įmonei nebūtų pakankamai pelninga imtis projekto, bet jis duotų svarbios naudos visuomenei, pagalbos skatinamasis poveikis yra labiau tikėtinas.

                  34.

                  Siekdama pašalinti tikruosius arba galimus tiesioginius arba netiesioginius tarptautinės prekybos iškraipymus, Institucija gali atsižvelgti į tai, kad konkurentai, esantys ne EEE, tiesiogiai arba netiesiogiai gavo (per paskutinius trejus metus) arba gaus lygiaverčio intensyvumo pagalbą panašiems projektams. Tačiau jeigu tarptautinės prekybos iškraipymų gali būti vėliau nei po trejų metų, atsižvelgiant į konkretų nurodyto sektoriaus pobūdį, minėtas orientacinis laikotarpis gali būti atitinkamai pratęstas. Jei įmanoma, atitinkama Susitariančioji Šalis pateiks Institucijai pakankamai informacijos, kad Institucija galėtų įvertinti padėtį, visų pirma būtinybę atsižvelgti į trečiosios šalies konkurento pranašumą. Jeigu Institucija neturės skirtos arba pasiūlytos pagalbos įrodymų, savo sprendimą ji taip pat galės priimti remdamasi netiesioginiais įrodymais.

                  35.

                  Rinkdama įrodymus, Institucija gali naudotis savo įgaliojimais atlikti tyrimus (24).

                  36.

                  Pagalbos priemonė turi būti pasirinkta atsižvelgiant į rinkos nepakankamumą arba kitas svarbias sistemines problemas, kurias šia priemone siekiama pašalinti. Pavyzdžiui, kai pagrindinė problema yra susijusi su galimybių gauti finansavimą stoka, Susitariančiosios Šalys paprastai turėtų taikyti pagalbą likvidumo paramos, pvz., paskolų ar garantijų, pavidalu (25). Kai su įmone būtina iš dalies pasidalyti rizika, pagalbos priemone paprastai turėtų būti pasirenkamas grąžintinas avansas. Grąžintinos pagalbos priemonės paprastai bus laikomos teigiamu veiksniu.

                  37.

                  Atitinkamais atvejais turi būti atsižvelgiama į energijos tiekimo saugumo ir efektyvaus energijos vartojimo tikslus.

                  38.

                  Institucija palankiau vertins projektus, prie kurių finansavimo didele dalimi prisidės patys pagalbos gavėjai arba nepriklausomi privatūs investuotojai. Įnašas materialiuoju ir nematerialiuoju turtu, taip pat žeme, vertinamas pagal rinkos kainą.

                  39.

                  Pagalbos gavėjų atranka, vykdant konkurencinį, skaidrų ir nediskriminacinį konkursą, bus laikoma teigiamu veiksniu.

            4.2.   Netinkamo konkurencijos iškraipymo prevencija ir pusiausvyros tyrimas

                  40.

                  Susitariančioji Šalis turėtų pateikti įrodymų, kad siūloma pagalbos priemonė yra tinkama politikos priemonė siekiant projekto tikslo. Pagalbos priemonė nebus laikoma tinkama, jei tą patį rezultatą galima pasiekti kitomis mažesnį iškraipomąjį poveikį turinčiomis politikos ar pagalbos priemonėmis.

                  41.

                  Kad pagalba būtų suderinama, neigiamas pagalbos priemonės poveikis (konkurencijos iškraipymas ir poveikis Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybai) turi būti ribotas ir mažesnis už teigiamą poveikį prisidedant prie bendros svarbos Europos tikslo.

                  42.

                  Vertindama neigiamą pagalbos priemonės poveikį, Institucija analizėje kreips dėmesį į numatomą pagalbos poveikį įmonių konkurencijai atitinkamose produktų rinkose, įskaitant gamintojų grandies ir vartotojų grandies rinkas, ir į perteklinių pajėgumų riziką.

                  43.

                  Institucija įvertins rinkos protekcionizmo ir dominavimo joje pavojus, ypač tuo atveju, kai mokslinių tyrimų rezultatai neplatinami arba platinami ribotai. Vykdant su infrastruktūros statyba susijusius projektus (26), turi būti užtikrinta galimybė atvirai ir be diskriminacijos naudotis infrastruktūra ir nediskriminuojantis kainų nustatymas (27).

                  44.

                  Institucija įvertins galimą neigiamą poveikį prekybai, taip pat Susitariančiųjų Šalių tarpusavio varžymosi dėl subsidijų riziką, kuri visų pirma gali kilti dėl pasirinktos vietos.

            4.3.   Skaidrumas

                  45.

                  Susitariančiosios šalys užtikrina, kad išsamioje nacionalinėje ar regioninėje valstybės pagalbos svetainėje būtų skelbiama ši informacija:

                              a)

                              pagalbos priemonės ir jos įgyvendinimo nuostatų tekstas arba šio teksto saitas;

                              b)

                              pagalbą teikiančių institucijų pavadinimai;

                              c)

                              atskirų pagalbos gavėjų pavadinimas, kiekvienam gavėjui suteiktos pagalbos forma ir suma, suteikimo data, įmonės rūšis (MVĮ ar didelė bendrovė); regionas, kuriame įsisteigęs pagalbos gavėjas NUTS II lygmeniu; pagrindinis ekonomikos sektorius, kuriame įmonė vykdo veiklą pagal NACE grupės lygį (28).

                  46.

                  Toks reikalavimas gali būti nevykdomas, jei skirta individuali pagalba yra mažesnė nei 500 000 EUR. Ši informacija turi būti skelbiama po to, kai priimamas sprendimas suteikti pagalbą, ir saugoma bent 10 metų; ji taip pat turi būti neribotai prieinama plačiajai visuomenei (29). Iki 2016 m. liepos 1 d. Susitariančiosios Šalys neprivalės pateikti pirmiau nurodytos informacijos.

            5.   Baigiamosios nuostatos

      5.1.   Įsipareigojimas pranešti

                  47.

                  Pagal ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį Susitariančiosios Šalys turi iš anksto pranešti Institucijai apie visus planus suteikti arba pakeisti valstybės pagalbą, įskaitant pagalbą BEISP.

                  48.

                  Tame pačiame BEISP dalyvaujančios Susitariančiosios Šalys yra raginamos, kai įmanoma, pateikti Institucijai bendrą pranešimą.

            5.2.   Ex post vertinimas ir ataskaitų teikimas

                  49.

                  Vykdant projektą turi būti reguliariai teikiamos ataskaitos. Prireikus Institucija gali paprašyti atlikti ex post vertinimą.

            5.3.   Įsigaliojimas, galiojimas ir persvarstymas

                  50.

                  Šios gairės bus taikomos nuo priėmimo dienos iki 2020 m. gruodžio 31 d.

                  51.

                  Institucija taikys šiose gairėse nurodytus principus visiems pagalbos projektams, apie kuriuos pranešta ir dėl kurių ji raginama priimti sprendimą, po to, kai gairės bus paskelbtos Institucijos svetainėje, net jeigu apie projektus buvo pranešta iki jų paskelbimo dienos.

                  52.

                  Laikydamasi Valstybės pagalbos gairių (30) II dalies skyriaus dėl taisyklių, taikomų vertinant neteisėtą valstybės pagalbą, nustatymo nuostatų, Institucija pagalbai, apie kurią nepranešta, taikys šias gaires, jeigu pagalba buvo suteikta joms įsigaliojus, o visais kitais atvejais – taisykles, kurios galiojo tuo metu, kai pagalba buvo suteikta.

                  53.

                  Institucija gali nuspręsti bet kuriuo metu iš dalies pakeisti šias gaires, jei tai būtų reikalinga dėl priežasčių, susijusių su konkurencijos politika, arba siekiant atsižvelgti į kitas politikos sritis, tarptautinius įsipareigojimus, rinkų pokyčius arba dėl kitų pagrįstų priežasčių.

         (1)  Šios gairės atitinka Europos Komisijos komunikatą „Valstybės pagalbos, skirtos bendriems Europos interesams svarbių projektų vykdymui skatinti, suderinamumo su vidaus rinka analizės kriterijai“, paskelbtą 2014 m. birželio 20 d. (OL C 188, 2014 6 20, p. 4).

         (2)  Komisijos komunikatas „2020 m. Europa Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“, COM(2010) 2020 galutinis, 2010 m. kovo 3 d.

         (3)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos didelio poveikio technologijų strategija – ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo skatinimo priemonė“, COM(2012) 341 final, 2012 m. birželio 26 d.

         (4)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „ES valstybės pagalbos modernizavimas“, COM(2012) 209 final, 2012 m. gegužės 8 d.

         (5)  Gairės dėl valstybės pagalbos sunkumų patiriančioms ne finansų įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti, priimtos Sprendimu Nr. 321/14/COL (OL L 271, 2015 10 16, p. 35 ir EEE priedas Nr. 62, 2015 10 15, p. 1). Kaip paaiškinta tų gairių 23 punkte, kadangi kyla grėsmė tokių įmonių egzistavimui, sunkumų patirianti įmonė negali būti laikoma kitiems viešosios politikos tikslams siekti tinkama priemone, kol neužtikrinamas jos gyvybingumas.

         (6)  Žr., pvz., Sprendimo Vokietija prieš Komisiją, C-156/98, ES:C:2000:467, 78 punktą ir Sprendimo Régie Networks prieš Rhône-Alpes Bourgogne, C-333/07, ES:C:2008:764, 94–116 punktus.

         (7)  Kai dviejų ar daugiau mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (MTTP) projektų negalima aiškiai atskirti vieno nuo kito, ypač tais atvejais, kai nėra tikėtina, kad technologiniu požiūriu juos galima sėkmingai įgyvendinti atskirai, jie turi būti laikomi vienu projektu. Projektui skirta pagalba, dėl kurios pasikeičia tik projekto vieta EEE, tačiau nesikeičia projekto pobūdis, apimtis ar mastas, nebus laikoma suderinama.

         (8)  Toliau vienas projektas ir integruotas projektas yra vadinami projektu.

         (9)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos didelio poveikio technologijų strategija – ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo skatinimo priemonė“, COM(2012) 341 final, 2012 m. birželio 26 d.

         (10)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Konkurencingos, tvarios ir saugios energetikos strategija“ Energetika 2020“, COM(2010) 639 galutinis, 2010 m. lapkričio 10 d.

         (11)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „2020–2030 m. klimato ir energetikos politikos strategija“, COM(2014) 15 final, 2014 m. sausio 22 d.

         (12)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai dėl Europos energijos saugumo strategijos, COM(2014) 330 final, 2014 m. gegužės 28 d.

         (13)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Strategijos „Europa 2020“ pavyzdinė iniciatyva „Inovacijų sąjunga“, COM(2010) 546 galutinis, 2010 m. spalio 6 d.

         (14)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Europos skaitmeninė darbotvarkė“, COM(2010) 245 galutinis, 2010 m. rugpjūčio 26 d., pripažintas 2011 m. spalio 26 d. vykusio EEE jungtinio parlamentinio komiteto 37-ojo posėdžio rezoliucijoje.

         (15)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Strategijos „Europa 2020“ pavyzdinė iniciatyva „Tausiai išteklius naudojanti Europa“, COM(2011) 21, 2011 m. sausio 26 d.

         (16)  Komisijos Komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Integruota globalizacijos eros pramonės politika. Didžiausias dėmesys konkurencingumui ir tvarumui“, COM(2010) 614 galutinis, 2010 m. spalio 28 d.

         (17)  Išskyrus tarpusavyje susijusias infrastruktūras ir TEN-T projektus, kurių svarba iš esmės yra tarpvalstybinė, nes jie yra fiziškai sujungti tarpvalstybiniais tinklais, arba kurie yra itin svarbūs siekiant pagerinti tarpvalstybinio eismo valdymą arba sąveikumą.

         (18)  Vien to, kad projektą vykdo skirtingose šalyse veikiančios įmonės arba kad mokslinių tyrimų infrastruktūra vėliau naudojasi skirtingose EEE valstybėse narėse įsteigtos įmonės, nepakanka tam, kad būtų galima laikyti projektą BEISP. Teisingumo Teismas konstatavo, kad projektą galima apibūdinti kaip bendram Europos interesui svarbų projektą, jei jis yra tarpvalstybinės Europos programos, kurią bendrai remia kelių EEE valstybių narių Vyriausybės, dalis arba pradedamas vykdyti kelioms EEE valstybėms narėms imantis suderintų veiksmų kovoje su bendra grėsme. Sprendimo Exécutif regional wallon ir SA Glaverbel prieš Komisiją, sujungtos bylos C-62/87 ir 72/87, ES:C:1988:132, 22–23 punktai.

         (19)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Efektyvaus išteklių naudojimo Europos planas“, COM(2011) 571 galutinis, 2011 m. rugsėjo 20 d.

         (20)  ELPA arba Europos Sąjungos finansavimas, kurį centralizuotai valdo ELPA arba Europos Sąjungos institucijos, agentūros, bendrosios įmonės ar kitos įstaigos ir kuris nėra tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojamas Susitariančiosios Šalies, nėra valstybės pagalba.

         (21)  Pagal teismų praktiką Institucija gali savo nuožiūra įvertinti BEISP suderinamumą. 1988 m. kovo 8 d. Sprendimo Exécutif regional wallon ir SA Glaverbel prieš Komisiją, sujungtos bylos C-62/87 ir 72/87, Rink. p. 1573, 21 punktas.

         (22)  Pagalbos paraiška turi būti pateikta prieš pradedant darbus, t. y. arba prieš su investicija susijusių statybos darbų pradžią, arba prieš pirmąjį įmonės įsipareigojimą užsakyti įrangą ar kitą įsipareigojimą, dėl kurio investicija tampa neatšaukiama (terminas yra anksčiausia iš šių datų). Žemės įsigijimas ir parengiamieji darbai, pvz., leidimų gavimas ir preliminarios galimybių studijos, darbų pradžia nelaikomi.

         (23)  Integruoto projekto atveju tinkamos finansuoti išlaidos turi būti išsamiai nurodytos pagal kiekvieną atskirą projektą.

         (24)  Žr. 2013 m. liepos 22 d. Tarybos reglamento (ES) Nr. 734/2013, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 204, 2013 7 31, p. 15), 1 straipsnio 3 punktą. Priimant šias gaires svarstytas Reglamento (ES) Nr. 734/2013 įtraukimo į EEE susitarimą klausimas. Reglamentas (EB) Nr. 659/1999 įtrauktas į EEE susitarimą Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 164/2001 (OL L 65, 2002 3 7, p. 46 ir EEE priedas Nr. 13, 2002 3 7, p. 26).

         (25)  Pagalbos teikimo garantijų forma trukmė turi būti ribota, o paskolų forma teikiamai pagalbai turi būti taikomi grąžinimo terminai.

         (26)  Kad nekiltų abejonių, bandomosios linijos nelaikomos infrastruktūra.

         (27)  Jeigu projektas susijęs su energetikos infrastruktūra, jam taikomi tarifai ir prieigos reguliavimas bei atskyrimo reikalavimai pagal vidaus rinkos teisės aktus.

         (28)  Išskyrus verslo paslaptis ir kitą konfidencialią informaciją tinkamai pagrįstais atvejais ir gavus Institucijos pritarimą (Skyrius apie profesinę paslaptį valstybės pagalbos sprendimuose, Sprendimas Nr. 15/04/COL (paskelbta OL L 154, 2006 6 8, p. 27 ir EEE priede Nr. 29, 2006 6 8, p. 1).

         (29)  Ši informacija skelbiama per 6 mėnesius nuo pagalbos suteikimo dienos. Susitariančiosios šalys privalės užtikrinti, kad neteisėtos pagalbos atveju ši informacija būtų paskelbta ex post per 6 mėnesius nuo Institucijos sprendimo datos. Informacija teikiama tokiu formatu, kuriuo naudojantis galima atlikti duomenų paiešką, juos gauti ir nesunkiai skelbti internete, pavyzdžiui, CSV arba XML formatu.

         (30)  Sprendimas Nr. 154/07/COL (OL L 73, 2009 3 19, p. 23 ir EEE priedas Nr. 15, 2009 3 19, p. 1).

         Priedėlis

            Tinkamos finansuoti išlaidos

                     a)

                     Galimybių studijos, įskaitant parengiamąsias technines studijas, ir projektui įgyvendinti būtinų leidimų gavimo išlaidos.

                     b)

                     Išlaidos priemonėms ir įrangai (įskaitant įrenginius ir transporto priemones), kurios naudojamos projektui per jo vykdymo laikotarpį. Jei šios priemonės ir įranga nenaudojamos visą eksploatacijos laikotarpį, tinkamomis finansuoti laikomos tik tos nusidėvėjimo išlaidos, kurios susidaro projekto vykdymo metu ir yra apskaičiuotos pagal gerąją apskaitos praktiką.

                     c)

                     Išlaidos pastatams, infrastruktūrai ir žemei, kurie naudojami projektui per jo vykdymo laikotarpį, įsigyti (statyti). Kai šios išlaidos nustatomos atsižvelgiant į komercinę perdavimo vertę arba į faktines kapitalo sąnaudas, priešingai nusidėvėjimo išlaidoms, žemės, pastatų arba infrastruktūros likutinė vertė turėtų būti išskaičiuojama iš trūkstamo finansavimo ex ante arba ex post.

                     d)

                     Išlaidos kitoms medžiagoms, atsargoms ir panašiems produktams, kurie būtini įgyvendinant projektą.

                     e)

                     Patentų ir kito nematerialiojo turto gavimo, patvirtinimo ir gynimo išlaidos. Išlaidos pagal sutartis vykdomiems moksliniams tyrimams, žinioms ir patentams, perkamiems arba įsigyjamiems pagal licenciją iš išorės šaltinių įprastomis rinkos sąlygomis, taip pat konsultavimo ir lygiaverčių paslaugų, naudojamų vien projektui, išlaidos.

                     f)

                     Personalo ir administracinės išlaidos (įskaitant pridėtines išlaidas), tiesiogiai patirtos vykdant MTTPI veiklą, įskaitant MTTPI veiklą, susijusią su pirmuoju pramoniniu diegimu (1), arba infrastruktūros projekto atveju, infrastruktūros statybos išlaidos.

                     g)

                     Kai pagalba skiriama pirmojo pramoninio diegimo projektui – kapitalo ir veiklos išlaidos (CAPEX ir OPEX), jeigu pramoninis diegimas yra paremtas MTTPI veikla (2) ir pats turi labai svarbų MTTPI komponentą, kuris yra neatskiriamas ir būtinas elementas siekiant sėkmingai įgyvendinti projektą. Veiklos išlaidos turi būti susijusios su tokiu projekto komponentu.

                     h)

                     Kitos išlaidos gali būti patvirtintos, jeigu jos pagrįstos ir kai jos neatskiriamai susijusios su projekto įgyvendinimu, išskyrus veiklos sąnaudas, kurioms netaikomas g punktas.

            (1)  Kalbant apie pirmąjį pramoninį diegimą, turimas omenyje bandomųjų įrenginių masto padidinimas arba pirmoji tam tikros rūšies įranga ir įrenginiai, kurie naudojami tolesniais etapais po bandomojo projekto, įskaitant testavimo etapą, tačiau nėra susiję nei su masine gamyba, nei su pardavimu.

            (2)  Pirmąjį pramoninį diegimą nebūtinai turi atlikti tas pats subjektas, kuris vykdė MTTPI veiklą, jeigu diegimą vykdantis subjektas įgyja teises naudoti ankstesnės MTTPI veiklos rezultatus, o MTTPI veikla ir pirmasis pramoninis diegimas yra įtraukti į projektą ir apie juos abu pranešta kartu.


title: 2015 m. gruodžio 4 d. Europos Centrinio Banko sprendimas (ES) 2015/2331 dėl monetų emisijos apimties 2016 metais patvirtinimo (ECB/2015/42)

text:
12.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 328/121

         EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS (ES) 2015/2331
   2015 m. gruodžio 4 d.
   dėl monetų emisijos apimties 2016 metais patvirtinimo (ECB/2015/42)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 128 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               nuo 1999 m. sausio 1 d. Europos Centrinis Bankas (ECB) turi išimtinę teisę tvirtinti monetų, kurias gali išleisti valstybės narės, kurių valiuta yra euro, emisijos apimtį;

               (2)

               19 valstybių narių, kurių valiuta yra euro, pateikė ECB patvirtinti 2016 metais išleidžiamų eurų monetų emisijos apimties vertinimus, taip pat pastabas, paaiškinančias šios prognozės metodologiją;

               (3)

               valstybės narės savo teisę išleisti eurų monetas gali įgyvendinti tik ECB patvirtinus emisijos apimtį, todėl valstybės narės negali viršyti ECB patvirtintos emisijos apimties be išankstinio ECB patvirtinimo,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2016 metais išleidžiamų eurų monetų emisijos apimties patvirtinimas
   ECB tvirtina eurų monetų, kurias valstybės narės, kurių valiuta yra euro, išleidžia 2016 metais, emisijos apimtį kaip nustatyta šioje lentelėje:

               (mln. EUR)

               Apyvartai skirtų monetų ir kolekcinių (apyvartai neskirtų) monetų emisija 2016 metais

               Belgija

               80,6

               Vokietija

               667,5

               Estija

               10,3

               Airija

               38,8

               Graikija

               79,5

               Ispanija

               276,4

               Prancūzija

               266,0

               Italija

               35,0

               Kipras

               12,1

               Latvija

               20,0

               Lietuva

               32,3

               Liuksemburgas

               19,1

               Malta

               9,9

               Nyderlandai

               52,5

               Austrija

               260,0

               Portugalija

               53,4

               Slovėnija

               30,0

               Slovakija

               17,0

               Suomija

               45,0

         2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja tą dieną, kai apie jį pranešama adresatams.
   3 straipsnis
   Adresatai
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms, kurių valiuta yra euro.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. gruodžio 4 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI


title: 2011/595/ES: 2011 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
27.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 250/205

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2011 m. gegužės 10 d.
   dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2011/595/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2011 m. vasario 15 d. rekomendaciją (05892/2011 – C7–0052/2011),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutarties 276 straipsnį ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 1994 m. liepos 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2062/94 dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros įsteigimo (3), ypač į jo 14 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (4) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A7–0104/2011),

               1.

               pritaria Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 338, 2010 12 14, p. 46.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 216, 1994 8 20, p. 1.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2013/558/ES: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/169

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   2013 m. balandžio 17 d.
   dėl Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2013/558/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Centro atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2965/94, įsteigiantį Europos Sąjungos įstaigų vertimo centrą (4), ypač į jo 14 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7-0069/2013),

               1.

               patvirtina Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro direktoriui, kad Centro 2011 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 12.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 314, 1994 12 7, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA

      2013 m. balandžio 17 d.
      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Sąjungos įstaigų Vertimo centro 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Centro atsakymais (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2965/94, įsteigiantį Europos Sąjungos įstaigų vertimo centrą (4), ypač į jo 14 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7-0069/2013),

                  A.

                  kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro (toliau – Centras) 2011 finansinių metų metinės finansinės ataskaitos yra patikimos ir jose atspindimos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos,

                  B.

                  kadangi Parlamentas 2012 m. gegužės 10 d. patvirtino Centro direktoriui, kad Centro 2010 finansinių metų biudžetas įvykdytas, ir kadangi prie sprendimo dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo (6) pridėtoje rezoliucijoje, be kita ko:

                              —

                              ragino Centrą užtikrinti, kad būtų laikomasi Finansinio reglamento 60 straipsnio ir būtų priimti sprendimai dėl veiklos išlaidų finansavimo; ypač prašė Centro nustatyti griežtesnę viešųjų pirkimų planavimo proceso kontrolę;

                              —

                              ragino Centrą analizuoti duomenų srautą ir priemones, naudojamas biudžetui planuoti ir kontrolei nustatyti; atsižvelgdamas į tai pabrėžė, kad Centro biudžeto planavimas pagrįstas EXCEL priemonėmis ir vadovu arba sistema grindžiama duomenų kontrole, ir dėl to gali atsirasti apskaičiavimo klaidų ir neteisingo išlaidų planavimo ir galiausiai tai gali daryti neigiamą poveikį Centro kainų nustatymui;

                              —

                              pažymėjo, kad iš 12 labai svarbių Vidaus audito tarnybos (VAT) rekomendacijų Centras atmetė rekomendaciją dėl finansinės atskaitomybės; ragino Centrą informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie šio sprendimo priežastis;

                  C.

                  kadangi 2011 m. Centro galutinį biudžetą sudarė 51 299 000 EUR, palyginti su 55 928 077 EUR 2010 m., t. y. jis sumažėjo 8,27 %;

         Biudžeto ir finansų valdymas

                  1.

                  pažymi, kad Centro biudžetą taip pat sudaro įplaukos, kurios apima įstaigų, kurioms Centras teikia paslaugas, ir Sąjungos institucijų ir įstaigų, su kuriomis susitarta dėl bendradarbiavimo už atliktą darbą, įskaitant tarpinstitucinę veiklą, mokėjimus ir kitokias įplaukas;

                  2.

                  primena, kad Centro 2011 m. biudžetą sudarė 51 299 000 EUR ir kad 2011 m. biudžeto vykdymo rezultatas sumažėjo iki 1 201 339,13 EUR, palyginti su 8 319 397,02 EUR 2010 m., t. y. sumažėjo 85,56 %; be to, atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą pažymi, kad šis sumažėjimas iš esmės susijęs su 15 % mažesnėmis įplaukomis, atspindinčiomis Centro naują kainų politiką, kuria siekiama sulyginti produktų kainas su jų sąnaudomis;

                  3.

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą nurodo, kad sukauptas biudžeto perteklius sumažėjo nuo 9 231 709,81 EUR 2010 m. iki 2 973 348,94 EUR 2011 m. ir kad šis sumažėjimas yra susijęs su 2011 m. biudžeto pertekliaus ir asignavimų, skirtų kainų stabilumo ir specialiųjų investicijų rezervui, grynuoju poveikiu;

                  4.

                  atsižvelgdamas į Centro metinę veiklos ataskaitą (MVA) pažymi, kad jo 2011 m. pradiniame biudžete 46 956 800 EUR buvo numatyti priimant taisomąjį biudžetą, kurį 2011 m. spalio 13 d. patvirtino valdančioji taryba; visų pirma pažymi, kad taisomieji biudžetai patvirtinti siekiant dviejų tikslų:

                              —

                              įtraukti ankstesnių metų biudžeto perteklių (9 231 709,81 EUR) ir panaudoti šį perteklių siekiant sukurti du specialiuosius rezervus: vienas iš jų būtų skirtas veiksmingesnei vertimo paklausos valdymo priemonei (E-CdT programa) vystyti (4 325 709,81 EUR), kitas – sudaryti sąlygas Centrui 2012 m. ir 2013 m. išlaikyti pastovias kainas (4 906 000 EUR),

                              —

                              iš naujo subalansuoti biudžetą dėl to, kad labai sumažėjo klientų užsakymų prognozės;

                  5.

                  be to, pažymi, kad kainų stabilumo rezervo suma buvo mažesnė negu pasiūlyta suma, nes 1,8 mln. EUR perteklius turėjo būti panaudotas jau 2011 m. siekiant kompensuoti iš klientų gaunamas mažesnes įplaukas, taigi galutinė rezervo suma buvo tik 7,4 mln. EUR;

         Įsipareigojimai

                  6.

                  atsižvelgdamas į MVA nurodo, kad 2011 m. pagal I antraštinę dalį bendra įsipareigojimų suma siekė 95,12 %, o tai reiškia, kad padėtis žymiai pagerėjo, palyginti su 2010 m., kai buvo panaudota tik 91,5 % biudžeto (85 % 2009 m.); be to, pažymi, kad atlikta nedaug perkėlimų į kitą laikotarpį, t. y. tik 1,32 % įsipareigojimų;

                  7.

                  atsižvelgdamas į MVA nurodo, kad 2011 m. pagal II antraštinę dalį bendra įsipareigojimų suma siekė 94,44 %, o tai reiškia, kad padėtis žymiai pagerėjo, palyginti su 2010 m., kai buvo panaudota tik 86,30 % biudžeto (88 % 2009 m.);

                  8.

                  atsižvelgdamas į MVA nurodo, kad iki 2011 m. pabaigos pagal III antraštinę dalį buvo skirta 99,4 % biudžeto, palyginti su 80,5 % 2010 m., ir kad šį aukštą biudžeto panaudojimo lygį lėmė sumažintos lėšos taisomajame biudžete;

         Žmogiškieji ištekliai

                  9.

                  atsižvelgdamas į MVA pažymi, kad iki 2011 m. pabaigos buvo užimti 205 etatų plano etatai, t. y. 91,1 % viso numatyto skaičiaus; be to, pažymi, kad Centrui nuolat dedant pastangas surasti kuo veiksmingesnius darbo metodus ir sumažinti išlaidas 2011 m. buvo atlikta nauja visų Centro etatų atrankinė patikra, kurios metu buvo nuo 2012 m. panaikinti 5 etatai (atsižvelgiant į šį sumažinimą, etatų planas užpildytas 93,18 %);

                  10.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad per šiuos metus keturi darbuotojai pasinaudojo vidaus darbuotojų judumo galimybe ir pakeitė pareigas Centre;

         Duomenų apsauga

                  11.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad 2011 m., siekdamas užtikrinti pareigų nepriklausomumą, Centras paskyrė naują duomenų apsaugos pareigūną; pažymi, kad 2011 m. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas (EDAPP) pateikė keturis išankstinės patikros pranešimus, t. y. dėl stebėjimo vaizdo kameromis, drausmės procedūros, kovos su priekabiavimu politikos ir sertifikavimo procedūros; be to, pažymi, kad stebėjimo vaizdo kameromis atveju, pateikus palankią nuomonę, byla buvo užbaigta, drausmės ir kovos su priekabiavimu procedūrų atvejais EDAPP prašymu jam buvo perduota papildomos informacijos ir, kalbant apie sertifikavimo procedūrą, dar vis laukiama grįžtamosios EDAPP informacijos; ragina Centrą nuolat informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie tai, kaip toliau nagrinėjami šie pranešimai;

         Viešųjų pirkimų procedūros

                  12.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad, laikydamasis savo Finansinio reglamento 60 straipsnio, Centras 2010 m. parengė 2011 m. viešųjų pirkimų planą, kuris traktuojamas kaip Centro valdančiosios tarybos finansavimo sprendimas; be to, pažymi, kad planas – tai neatskiriama Centro 2011 m. darbo programos, kurią valdančioji taryba patvirtino 2010 m. spalio 27 d., dalis;

         Apskaitos sistema

                  13.

                  pripažįsta, kad 2012 m. gegužės mėn. Centre buvo įdiegta kaupiamoji apskaita – apskaitos sistema, kuria naudojasi Komisija vykdydama biudžeto apskaitą, – ir kad 2013 m. pirmą ketvirtį apskaitininkas galutinai patvirtins šią apskaitos sistemą; ragina Centrą informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie apskaitos sistemos tvirtinimo padėtį;

                  14.

                  pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos 2013 m. balandžio 17 d. rezoliucijoje (7) dėl agentūrų veiklos, finansų valdymo ir kontrolės.

         (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 12.

         (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

         (4)  OL L 314, 1994 12 7, p. 1.

         (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         (6)  OL L 286, 2012 10 17, p. 141.

         (7)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0134 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 374).


title: 2014/303/ES: 2014 m. vasario 20 d. Europos Centrinio Banko Sprendimas dėl piniginio finansavimo draudimo ir atlyginimo už Vyriausybės indėlius nacionaliniuose centriniuose bankuose (ECB/2014/8)

text:
28.5.2014

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 159/54

            EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS
      2014 m. vasario 20 d.
      dėl piniginio finansavimo draudimo ir atlyginimo už Vyriausybės indėlius nacionaliniuose centriniuose bankuose

         (ECB/2014/8)

         (2014/303/ES)

      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 132 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką,
      atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 34 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką,
      kadangi:

                  (1)

                  pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 271 straipsnio d punktą ir Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 35 straipsnio 6 dalį, kartu su Tarybos reglamento (EB) Nr. 3603/93 (1) 9 konstatuojamąja dalimi, Valdančioji taryba yra įgaliota vertinti, kaip nacionaliniai centriniai bankai (NCB) vykdo savo pareigas pagal Sutartis. Tuo tikslu Valdančioji taryba stebi, kaip NCB laikosi piniginio finansavimo draudimo, įtvirtinto Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 123 straipsnyje. Šiuo sprendimu siekiama patikslinti kriterijus, kuriuos Sutartyje numatyto piniginio finansavimo draudimo kontekste ECB taikys atlyginimui už Vyriausybių ir valdžios institucijų indėlius, laikomus jų centriniuose bankuose, Valdančiajai tarybai atliekant aukščiau minėtą stebėjimo vaidmenį.

                  (2)

                  Stebėdamas, kaip laikomasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 123 straipsnyje įtvirtinto piniginio finansavimo draudimo, ECB atsižvelgs į atlyginimą už Vyriausybės indėlius, kuris neturėtų viršyti atlyginimo, grindžiamo atitinkamomis pinigų rinkos palūkanų normomis. Šiame sprendime numatomos rinkos palūkanų normos, kurios bus laikomos atlyginimo už Vyriausybės indėlius viršutinėmis ribomis, į kurias nuo 2014 m. gruodžio 1 d. bus atsižvelgiama stebint, kaip laikomasi Sutarties.

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      Apibrėžtys
      Šiame sprendime:

            a)

            Vyriausybė –
          visi viešieji subjektai, nurodyti Sutarties 123 straipsnyje, aiškinant atsižvelgiant į Reglamentą (EB) Nr. 3603/93, išskyrus valstybei nuosavybės teise priklausančias kredito įstaigas, kurioms NCB atsargų atžvilgiu NCB ir ECB taiko tokį patį statusą, kaip privačioms kredito įstaigoms;

            b)

            Vyriausybės indėliai –
          vienos nakties ir terminuotieji indėliai, kuriuos NCB priima iš bet kurios Vyriausybės;

            c)

            įkaitu neužtikrinta vienos nakties rinkos palūkanų norma: i) vienos nakties indėlių eurais atveju –
          vienos nakties skolinimo eurais palūkanų normų rodiklis (EONIA); ir ii) vienos nakties indėlių kita valiuta atveju – palyginamoji norma;

            d)

            įkaitu užtikrinta rinkos palūkanų norma:
          i) terminuotųjų indėlių eurais atveju – atpirkimo sandorių eurais rinkos vidutinė palūkanų norma (EUREPO), jei yra palyginamo termino; ir ii) terminuotųjų indėlių kita valiuta atveju – palyginamoji norma.
      2 straipsnis
      Atlyginimas už Vyriausybės indėlius ir piniginio finansavimo draudimo laikymasis
      1.   Stebint, kaip laikomasi piniginio finansavimo draudimo, taikomos šios atlyginimo už Vyriausybės indėlius NCB viršutinės ribos:

                  a)

                  vienos nakties indėliams – įkaitu neužtikrinta vienos nakties rinkos palūkanų norma;

                  b)

                  terminuotiesiems indėliams – įkaitu užtikrinta rinkos palūkanų norma arba, jei tokios nėra, įkaitu neužtikrinta vienos nakties rinkos palūkanų norma.

            2.   Vertinant, ar laikomasi 1 dalyje nurodytų viršutinių ribų, atsižvelgiama į visas atitinkamas aplinkybes, būdingas kiekvienam atskiram atvejui.
      3 straipsnis
      Įsigaliojimas
      1.   Šio sprendimo nuostatas ECB taiko nuo 2014 m. gruodžio 1 d.
      2.   Šis sprendimas įsigalioja 2014 m. vasario 22 d.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. vasario 20 d.

               ECB Pirmininkas

            Mario DRAGHI

         (1)  1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3603/93, nustatantis apibrėžimus, susijusius su Sutarties 104 ir 104b (1) straipsniuose numatytų draudimų taikymu (OL L 332, 1993 12 31, p. 1).


title: 1982 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimas dėl Susitarimo dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR) sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31982D0505

Oficialusis leidinys L 230 , 05/08/1982 p. 0038 - 0038 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 7 tomas 3 p. 0003  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 07 tomas 3 p. 0042  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 7 tomas 3 p. 0003  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 07 tomas 3 p. 0042

		Tarybos sprendimas1982 m. liepos 12 d.dėl Susitarimo dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR) sudarymo(82/505/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Komisija, atsižvelgdama į Tarybos priimtas direktyvas dėl derybų vedimo, Europos ekonominės bendrijos vardu vedė derybas su Austrija, Ispanija, Suomija, Norvegija, Portugalija, Švedija, Šveicarija ir Turkija dėl Susitarimo dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR);kadangi ASOR padės pagerinti nemaršrutinį susiekimą ir paskatins turizmą Vakarų Europoje,NUSPRENDĖ:1. straipsnisSusitarimas dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR) kartu su pareiškimais, pridėtais prie Baigiamojo akto, patvirtinamas Europos ekonominės bendrijos vardu.Pirmojoje pastraipoje nurodyti tekstai pridedami prie šio susitarimo.2. straipsnisTarybos pirmininkas deponuoja Susitarimo 18 straipsnyje nurodytus dokumentus [4].Priimta Briuselyje, 1982 m. liepos 12 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Nørgaard[1] OL C 31, 1982 2 8, p. 1.[2] OL C 182, 1982 7 19, p. 27.[3] 1982 m. gegužės 26 d. pateikta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[4] Susitarimo įsigaliojimo datą Tarybos generalinis sekretoriatas paskelbs Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.--------------------------------------------------Susitarimasdėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,AUSTRIJOS RESPUBLIKOS FEDERALINIS PREZIDENTAS,ISPANIJOS VYRIAUSYBĖ,SUOMIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTAS,NORVEGIJOS KARALYSTĖS VYRIAUSYBĖ,PORTUGALIJOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ,ŠVEDIJOS VYRIAUSYBĖ,ŠVEICARIJOS FEDERALINĖ TARYBA,TURKIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTAS,NORĖDAMI skatinti tarptautinio vežimo plėtrą, ypač palengvinti jo organizavimą ir veikimą;KADANGI tam tikra tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais dalis, kiek tai susiję su Europos ekonomine bendrija, buvo liberalizuota 1966 m. liepos 28 d. Tarybos reglamentu Nr. 117/66/EEB dėl tarptautinio keleivių vežimo tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais bendrųjų taisyklių nustatymo [1] bei 1968 m. liepos 9 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 1016/68, nustatančiu Tarybos reglamento Nr. 117/66/EEB 6 ir 9 straipsniuose nurodytų kontrolės dokumentų pavyzdžius [2];KADANGI, be to, 1969 m. gruodžio 16 d. Europos transporto ministrų konferencija (ETMK) priėmė rezoliuciją Nr. 20 dėl tarptautinio vežimo tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais bendrųjų taisyklių formulavimo [3], kuri taip pat susijusi su tam tikros tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais dalies liberalizavimu;KADANGI pageidautina nustatyti suderintas tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais autobusais liberalizavimo priemones ir, įvedus vieną bendrą dokumentą, supaprastinti tikrinimo procedūras;KADANGI kai kurias su susitarimu susijusias administracines užduotis pageidautina paskirti Europos transporto ministrų konferencijos sekretoriatui;NUSPRENDĖ nustatyti vienodas tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais taisykles,IR ŠIUO TIKSLU savo įgaliotaisiais atstovais paskyrė:EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA:M. Herman De Croo,Belgijos Karalystės susisiekimo ministrą,Europos Bendrijų Tarybos pirmininką;M. G. Contogeorgis,Europos Bendrijų Komisijos narį;AUSTRIJOS RESPUBLIKOS FEDERALINIS PREZIDENTAS:M. Karl Lausecker,Federalinį transporto ministrą;ISPANIJOS VYRIAUSYBĖ:Don Emilio Pan de Soraluce,ambasadorių;SUOMIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTAS:M. Jarmo Wahlströem,Transporto ministrą;NORVEGIJOS KARALYSTĖS VYRIAUSYBĖ:M. Erik Ribu,Transporto ir susisiekimo ministerijos Generalinį Sekretorių;PORTUGALIJOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ:M. José Carlos Viana Baptista,Būsto, darbo ir transporto ministrą;ŠVEDIJOS VYRIAUSYBĖ:M. Nils Erik Bramsvik,Susisiekimo ministerijos valstybės sekretorių;ŠVEICARIJOS FEDERALINĖ TARYBA:K. Léon Schlumpf,Federalinį patarėją,Transporto, susisiekimo ir energetikos federalinio departamento vadovą;TURKIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTO VARDU:dr. Mustafa A. Asyan,Transporto ministrą;KURIE, tinkamai pasikeitę visais įgaliojimais,SUSITARĖ:I SKIRSNISTaikymo sritis ir sąvokų apibrėžimai1 straipsnis1. Šis susitarimas taikomas:a) tarptautiniam keleivių vežimui nemaršrutiniu transportu:- tarp dviejų Susitariančiųjų Šalių teritorijų, arba- kai kelionė prasideda ir baigiasi tos pačios Susitariančiosios Šalies teritorijoje,- Susitariančiosios Šalies teritorijoje įregistruotomis transporto priemonėmis, kurios dėl savo konstrukcijos ir įrangos yra tinkamos vežti daugiau kaip devynis žmones, įskaitant vairuotoją, ir yra skirtos šiam tikslui;b) su tokiomis paslaugomis susijusioms transporto priemonių kelionėms be keleivių.2. Šiame susitarime tarptautinės paslaugos suprantamos kaip paslaugos, kurias teikiant kertama mažiausiai dviejų Susitariančiųjų Šalių teritorija.3. Šiame susitarime terminas "Susitariančiosios Šalies teritorija" apima, kiek tai susiję su Europos ekonomine bendrija, tas teritorijas, kuriose taikoma šios bendrijos steigimo sutartis, šia sutartimi nustatytomis sąlygomis.2 straipsnis1. Šiame susitarime nemaršrutinio vežimo paslaugos - tai paslaugos, kurių neapima nei 3 straipsnyje pateikiamas reguliariųjų paslaugų, nei 4 straipsnyje pateikiamas švytuoklinių paslaugų apibrėžimas. Šios paslaugos apima:a) uždarų durų keliones, t. y. keliones, kai ta pati keleivių grupė visą kelionę vežama ta pačia transporto priemone ir grąžinama į išvykimo vietą;b) paslaugas, kai transporto priemonė išvyksta su keleiviais, o atgal grįžta tuščia;c) visas kitas paslaugas.2. Nemaršrutinio vežimo atveju be suinteresuotosios Susitariančiosios Šalies kompetentingų institucijų leidimo keleiviai kelionės metu negali būti įlaipinami ar išlaipinami. Tokios paslaugos gali būti teikiamos tam tikru dažnumu, nenustodamos dėl to būti nemaršrutinėmis paslaugomis.3 straipsnis1. Šiame susitarime reguliariosios paslaugos - tai nustatytu dažnumu ir maršrutu teikiamos keleivių vežimo paslaugos, kai keleiviai gali būti įlaipinami ar išlaipinami iš anksto numatytose sustojimo vietose. Teikiant reguliarias paslaugas, gali būti reikalaujama laikytis iš anksto nustatytų tvarkaraščių ir tarifų.2. Šiame susitarime reguliariosiomis paslaugomis taip pat laikomos vien tik nustatytų kategorijų keleivių vežimo paslaugos, nesvarbu, kas jas organizuoja, teikiamos pagal šio straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas. Šios paslaugos, ypač darbininkų vežimas į darbovietę ir iš jos arba moksleivių vežimas į mokyklas ir iš jų, vadinamos "specialiosiomis reguliariosiomis paslaugomis".3. Nors šie reisai gali būti keičiami atsižvelgiant į suinteresuotųjų asmenų poreikius, jie vis tiek priskiriami reguliariesiems reisams.4 straipsnis1. Šiame susitarime švytuoklinės paslaugos - tai paslaugos, kai daugkartiniais išvykstamaisiais ir grįžtamaisiais reisais iš anksto suformuotos keleivių grupės vežamos iš vienos išvykimo vietos į vieną atvykimo vietą. Kiekviena grupė, kurią sudaro išvykstamuoju reisu keliavę keleivių, to paties vežėjo vėlesniu reisu vežama atgal į išvykimo vietą.Išvykimo ir atvykimo vieta atitinkamai reiškia vietą, kur kelionė prasideda, ir vietą, kur kelionė baigiasi, kiekvienu atveju kartu su aplinkinėmis vietovėmis.2. Įlaipinti ir išlaipinti keleivius kelionės metu, teikiant švytuoklines paslaugas, negalima.3. Pirmas grįžtamasis reisas ir paskutinis išvykstamasis švytuoklinis reisas atliekamas be keleivių.4. Tačiau tai, kad atitinkamų Susitariančiųjų Šalių ar šalių kompetentingų institucijų sutikimu:- nepaisant straipsnio 1 dalies nuostatų, keleiviai grįžta su kita grupe,- nepaisant straipsnio 2 dalies nuostatų, kelionės metu įlipa ir išlipa keleiviai,- nepaisant straipsnio 3 dalies nuostatų, iš eilės švytuoklinių reisų pirmas išvykstamasis reisas ir paskutinis grįžtamasis reisas yra atliekamas be keleivių,tam tikros transporto operacijos priskyrimas švytuoklinių paslaugų klasei poveikio neturi.II SKIRSNISLiberalizavimo priemonės5 straipsnis1. 2 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytoms nemaršrutinėms paslaugoms bet kurios Susitariančiosios Šalies, išskyrus tą, kurioje transporto priemonė yra įregistruota, teritorijoje vežimo leidimų nereikia.2. 2 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytoms nemaršrutinėms paslaugoms bet kurios Susitariančiosios Šalies, išskyrus tą, kurioje transporto priemonė yra įregistruota, teritorijoje vežimo leidimų nereikia, jei:- išvykstama be keleivių ir visi keleiviai įlipa vienoje vietoje ir- keleiviai:a) - vežami grupėmis, suformuotomis šiame susitarime nedalyvaujančios šalies teritorijoje arba kitos Susitariančiosios Šalies, negu ta, kurioje transporto priemonė yra įregistruota arba kurioje įlaipinami keleiviai, teritorijoje, vežimo sutarties, sudarytos prieš jų atvykimą į pastarosios Susitariančiosios Šalies teritoriją, pagrindu ir- vežami Susitariančiosios Šalies, kurioje yra įregistruota transporto priemonė, teritorija; arbab) - 2 straipsnio 1 dalies b punkte nustatytomis sąlygomis pirmiausia keleiviai to paties vežėjo nuvežami į Susitariančiosios Šalies teritoriją, kur jie vėl įlaipinami ir vežami į tą Susitariančiąją Šalį, kurioje įregistruota transporto priemonė; arbac) - pakviesti keliauti į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją, o kelionės išlaidas apmoka kviečiantysis asmuo. Tokie keleiviai turi sudaryti vienalytę grupę, kuri nebuvo suformuota vien tik tai konkrečiai kelionei ir kuri nuvežama į Susitariančiosios Šalies, kurioje įregistruota transporto priemonė, teritoriją.3. Jei 2 straipsnio 1 dalies c punkte minimų nemaršrutinių paslaugų atveju nevykdomos straipsnio 2 dalyje nustatytos sąlygos, atitinkamos Susitariančiosios Šalies teritorijoje gali būti privaloma turėti leidimą vežti.III SKIRSNISKontrolės dokumentas6 straipsnisVežėjai, teikiantys nemaršrutines paslaugas, kaip apibrėžta šiame susitarime, pareikalavus bet kuriam įgaliotam tikrinančiam pareigūnui, pateikia kelionės lapą, sudarantį Susitariančiosios Šalies, kurioje transporto priemonė yra įregistruota, kompetentingos institucijos arba bet kurios tinkamai įgaliotos agentūros išduodamo kontrolės dokumento dalį. Šis kontrolės dokumentas pakeičia esamus kontrolės dokumentus.7 straipsnis1. 6 straipsnyje nurodytą kontrolės dokumentą sudaro iš 25 porų atplėšiamų kelionės lapų sudaryta knyga. Kontrolės dokumentas turi atitikti šio susitarimo priede pateiktą pavyzdį. Šis priedas sudaro neatskiriamą šio susitarimo dalį.2. Kiekviena knyga ir ją sudarantys kelionės lapai turi numerius. Kelionės lapai sunumeruojami iš eilės nuo 1 iki 25.3. Užrašai ant knygos viršelio ir kelionės lapų spausdinamas valstybine ar keliomis valstybinėmis Europos ekonominės bendrijos valstybės narės arba bet kurios kitos Susitariančiosios Šalies, kurioje transporto priemonė yra įregistruota, kalbomis.8 straipsnis1. 7 straipsnyje nurodyta knyga išduodama vežėjo vardu; jos negalima perduoti.2. Pirmasis kelionės lapo egzempliorius laikomas transporto priemonėje visos kelionės, kuriai jis skirtas, metu.3. Vežėjas yra atsakingas už tinkamą ir teisingą kelionės lapų užpildymą.9 straipsnis1. Vežėjas kiekvieną kelionės lapą užpildo dviem egzemplioriais prieš kiekvieną reisą.2. Keleivių pavardes vežėjas gali pateikti atskirame lape, kuris tvirtai priklijuojamas tam skirtoje kelionės lapo vietoje prie 6 punkto. Ant sąrašo ir kelionės lapo skersai dedamas vežėjo spaudas arba, jei reikia, sąrašą ir kelionės lapą pasirašo vežėjas arba transporto priemonės vairuotojas.3. Teikiant šio susitarimo 5 straipsnio 2 dalyje nurodytas paslaugas, kai išvykstama be keleivių, keleivių sąrašas 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti sudaromas keleivių įlaipinimo metu.10 straipsnisDviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos gali sudaryti dvišales arba daugiašales sutartis, pagal kurias keleivių sąrašo kelionės lapo 6 punkte sudaryti nereikia. Šiuo atveju nurodomas keleivių skaičius.11 straipsnis1. Nustatyto pavyzdžio dokumentas kietais žalios spalvos viršeliais, ant kurių visų Susitariančiųjų Šalių valstybinėmis kalbomis yra užrašytas šio susitarimo priede pateikiamo kontrolės dokumento nustatyto pavyzdžio viršelių abiejų pusių tekstas, saugomas transporto priemonėje.2. "Nustatyto pavyzdžio kontrolės dokumento tekstas anglų, danų, graikų, ispanų, italų, norvegų, olandų, portugalų, prancūzų, suomių, švedų, turkų ir vokiečių kalbomis".3. Šis nustatyto pavyzdžio dokumentas pateikiamas pareikalavus bet kuriam įgaliotam tikrinančiam pareigūnui.12 straipsnisNepaisant 6 straipsnio nuostatų, iki šio susitarimo įsigaliojimo teikiant nemaršrutines paslaugas naudojami kontrolės dokumentai 18 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka gali būti naudojami dar dvejus metus po to susitarimo įsigaliojimo.IV SKIRSNISBendrosios ir baigiamosios nuostatos13 straipsnis1. Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos patvirtina šiam susitarimui įgyvendinti būtinas priemones.Šios priemonės yra visų pirma:- kontrolės organizavimas, procedūra bei priemonės ir nuobaudos už pažeidimus,- knygelės galiojimo terminas,- kelionės lapų pirmojo egzemplioriaus ir kopijos apdorojimas bei saugojimas,- 2, 6, 10 ir 14 straipsniuose nurodytų kompetentingų institucijų ir 6 straipsnyje nurodytų įstaigų paskyrimas,- jei reikia, kelionės lapų žymėjimas įgaliotų tikrinančių pareigūnų spaudais.2. Apie priemones, kurių imamasi pagal šio straipsnio 1 dalį, pranešama Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) sekretoriatui, kuris informuoja apie jas kitas Susitariančiąsias Šalis.14 straipsnis1. Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos užtikrina, kad vežėjai laikytųsi šio susitarimo nuostatų.2. Remdamosi savo nacionalinės teisės aktais, jos praneša viena kitai apie pažeidimus, kuriuos jų teritorijoje padarė kitos Susitariančiosios Šalies teritorijoje įsisteigę vežėjai, ir prireikus - apie paskirtas nuobaudas.15 straipsnis5 ir 6 straipsnių nuostatos netaikomos tiek, kiek sutartys arba kiti susitarimai, galiojantys arba sudaromi tarp dviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių, nustato liberalesnes sąlygas. Sąvoka "sutartys arba kiti susitarimai, galiojantys tarp dviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių", kiek tai susiję su Europos ekonomine bendrija, apima šios bendrijos valstybių narių sudarytas sutartis ir kitus susitarimus.16 straipsnis1. Kiekviena iš Susitariančiųjų Šalių gali prašyti sušaukti susitarimo šalių susirinkimą, jei tai yra reikalinga įgyvendinti susitarimui arba priemonėms, kurių imtasi pagal 13 straipsnį, kad būtų drauge išnagrinėti kilę sunkumai ir pasiūlyti galimi sprendimai.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytiems susirinkimams pakaitomis pirmininkauja Europos ekonominė bendrija ir šiuo tikslu paskirta kita Susitariančioji Šalis.3. Prašymai sušaukti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą susirinkimą pateikiami ETMK sekretoriatui.4. Apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytus prašymus ETMK sekretoriatas nedelsdamas informuoja kitas Susitariančiąsias Šalis. Jei per keturias savaites prašymas sušaukti susirinkimą neatšaukiamas, pasibaigus šiam laikotarpiui ETMK sekretoriatas, susitaręs su nuo praėjusio plenarinio posėdžio pareigas einančiu pirmininku, nustato susirinkimo datą ir vietą bei kiek galima greičiau sušaukia susirinkimą.17 straipsnis1. Kiekviena Susitariančioji Šalis, pasirašydama šį susitarimą, gali pareikšti, kad ji nelaiko savęs saistoma šio susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatų, pranešdama apie tai kitoms Susitariančioms Šalims per ETMK sekretoriatą. Tokiu atveju kitoms Susitariančiosioms Šalims 5 straipsnio 2 dalies b punkto nuostatos šią išlygą nustačiusios Susitariančiosios Šalies atžvilgiu nėra privalomos.2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytas pareiškimas gali būti atšauktas bet kuriuo metu, per ETMK sekretoriatą pranešus apie tai kitoms Susitariančiosioms Šalims.18 straipsnis1. Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys tvirtina arba ratifikuoja savo nustatyta tvarka. Tvirtinimo arba ratifikavimo dokumentus Susitariančiosios Šalys deponuoja ETMK sekretoriatui.2. Šis susitarimas įsigalioja, kai jį patvirtina arba ratifikuoja penkios Susitariančiosios Šalys, įskaitant Europos ekonominę bendriją, pirmą trečio mėnesio dieną nuo tos dienos, kai buvo deponuotas penktos Susitariančiosios Šalies patvirtinimo arba ratifikavimo dokumentas.3. Kiekvienai Susitariančiajai Šaliai, patvirtinusiai arba ratifikavusiai susitarimą po jo įsigaliojimo, kaip nustatyta straipsnio 2 dalyje, šis susitarimas įsigalioja pirmą trečio mėnesio dieną nuo tos dienos, kai suinteresuotoji Susitariančioji Šalis deponavo patvirtinimo arba ratifikavimo dokumentą ETMK sekretoriatui.4. Šio susitarimo II ir III skirsnių nuostatos taikomos septynis mėnesius po susitarimo įsigaliojimo, kaip nurodyta atitinkamai šio straipsnio 2 ir 3 dalyse.19 straipsnis1. Praėjus trejiems metams po šio susitarimo įsigaliojimo, 18 straipsnio 2 dalyje nustatytomis sąlygomis bet kuri iš Susitariančiųjų Šalių, pateikusi pranešimą ETMK sekretoriatui, gali prašyti sušaukti konferenciją susitarimui peržiūrėti. Sekretoriatas nedelsdamas apie prašymą informuoja kitas Susitariančiąsias Šalis ir, susitaręs su nuo praėjusio plenarinio posėdžio pareigas einančiu pirmininku, nustato konferencijos datą ir vietą bei kiek galima greičiau sušaukia konferenciją. Šioms konferencijoms pirmininkaujama analogiškai taikant 16 straipsnio 2 dalies nuostatas.2. Visoms Susitariančiosioms Šalims tvirtinant arba ratifikuojant naują susitarimo redakciją ir jai įsigaliojant, taikomos 18 straipsnio nuostatos.20 straipsnis1. Šis Susitarimas sudaromas penkeriems metams, skaičiuojant nuo jo įsigaliojimo dienos.2. Kiekviena Susitariančioji Šalis gali vienašališkai denonsuoti šį susitarimą, prieš vienerius metus, skaičiuojant nuo sausio 1 dienos, per ETMK sekretoriatą pranešusi apie tai vienu metu kitoms Susitariančiosioms Šalims. Tačiau susitarimas negali būti denonsuotas per pirmuosius ketverius metus nuo jo įsigaliojimo pagal 18 straipsnio 2 dalį.3. Jei penkios Susitariančiosios Šalys, įskaitant Europos ekonominę bendriją, šio susitarimo nedenonsuoja, pasibaigus straipsnio 1 dalyje minimam penkerių metų laikotarpiui, jis automatiškai pratęsiamas tolesniems penkerių metų laikotarpiams.21 straipsnisŠis susitarimas, sudarytas prancūzų kalba, kuria parengtas tekstas yra autentiškas, deponuojamas į ETMK sekretoriato archyve, o ETMK sekretoriatas kiekvienai Susitariančiajai Šaliai perduoda patvirtintą jo kopiją.Tai paliudydami, šį susitarimą savo parašais patvirtino toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.Priimta Dubline, vienas tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt antrųjų metų gegužės dvidešimt šeštą dieną.Europos Bendrijų Tarybos vardu+++++ TIFF +++++Austrijos Respublikos Federalinio Prezidento vardu+++++ TIFF +++++Ispanijos Vyriausybės vardu+++++ TIFF +++++Suomijos Respublikos Prezidento vardu+++++ TIFF +++++Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu+++++ TIFF +++++Portugalijos Respublikos Vyriausybės vardu+++++ TIFF +++++Švedijos Vyriausybės vardu+++++ TIFF +++++Šveicarijos Federalinės Tarybos vardu+++++ TIFF +++++Turkijos Respublikos Prezidento vardu+++++ TIFF +++++[1] OL 147, 1966 8 9, p. 2688/66.[2] OL L 173, 1968 7 22, p. 8.[3] ETMK rezoliucijų rinkinys, 1969 m., p. 67; ETMK rezoliucijų rinkinys, 1971 m., p. 133.--------------------------------------------------Baigiamasis aktasEUROPOS BENDRIJŲ TARYBOS,AUSTRIJOS RESPUBLIKOS FEDERALINIO PREZIDENTO,ISPANIJOS VYRIAUSYBĖS,SUOMIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTO,NORVEGIJOS KARALYSTĖS VYRIAUSYBĖS,PORTUGALIJOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖS,ŠVEDIJOS VYRIAUSYBĖS,ŠVEICARIJOS FEDERALINĖS TARYBOS,TURKIJOS RESPUBLIKOS PREZIDENTOšią vienas tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt antrųjų metų gegužės dvidešimt šeštą dieną susirinkę Dubline pasirašyti Susitarimo dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR),jį pasirašydami, atkreipė dėmesį į toliau nurodytas deklaracijas ir jas patvirtino:1. Susitariančiųjų Šalių deklaracija dėl susitarimo taikymo;2. Europos ekonominės bendrijos deklaracija dėl susitarimo 5 straipsnio;3. Susitariančiųjų Šalių deklaracija dėl susitarimo išplėtimo.Priimta Dubline vienas tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt antrųjų metų gegužės dvidešimt šeštą dieną.Europos Bendrijų Tarybos vardu,+++++ TIFF +++++Austrijos Respublikos Federalinio Prezidento vardu,+++++ TIFF +++++Ispanijos Vyriausybės vardu,+++++ TIFF +++++Suomijos Respublikos Prezidento vardu,+++++ TIFF +++++Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu,+++++ TIFF +++++Portugalijos Respublikos Vyriausybės vardu,+++++ TIFF +++++Švedijos Vyriausybės vardu,+++++ TIFF +++++Šveicarijos Federalinės Tarybos vardu,+++++ TIFF +++++Turkijos Respublikos Prezidento vardu,+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Susitariančiųjų Šalių deklaracija dėl susitarimo taikymoSusitariančiosios Šalys sutinka, kad susitarimo 5 straipsnio 2 dalyje numatytos liberalizavimo priemonės taikomos tik tarp tų Susitariančiųjų Šalių, kurios šio susitarimo taikymo sričiai priklausančioms nemaršrutinio vežimo paslaugoms taiko 1970 m. liepos 1 d. Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR) nuostatas arba joms tapačias sąlygas.Kiekviena Susitariančioji Šalis, dėl pirmiau išdėstytų priežasčių ketinanti priimti 5 straipsnio 2 dalyje pateikiamų liberalizavimo nuostatų netaikymo arba sustabdymo priemones, pareiškia esanti pasirengusi prieš galimą šių priemonių priėmimą tartis su atitinkama Susitariančiąja Šalimi.--------------------------------------------------Europos ekonominės bendrijos deklaracija dėl susitarimo 5 straipsnioAtsižvelgdama į 5 straipsnį, Europos ekonominė bendrija pareiškia, kad liberalizavimo priemonės, nustatytos transporto priemonės be keleivių įvažiavimui į kitą Susitariančiąją Šalį, siekiant paimti ir vežti keleivius grįžimo reisu į tos Susitariančiosios Šalies, kur transporto priemonė yra įregistruota, teritoriją, kai grįžtama į Europos ekonominės bendrijos teritoriją, taikomos tik grįžimo reisams į tą valstybę narę, kurioje transporto priemonė yra įregistruota.--------------------------------------------------Susitariančiųjų Šalių deklaracija dėl susitarimo išplėtimoSusitariančiosios Šalys pareiškia, kad susitarimo 5 straipsnyje nurodytos liberalizavimo priemonės atitinka pageidaujamą tarptautinio keleivių vežimo plėtrą ir šiuo atžvilgiu įneša svarų indėlį teikiant nemaršrutinio vežimo paslaugas. Šiuo susitarimu ir dvišaliais susitarimais nustatytomis sąlygomis ir atsižvelgdamos į konkurencijos sąlygų derinimo pažangą, jos, remdamosi įgyta patirtimi, stengsis išplėsti šio liberalizavimo taikymo sritį. Susitariančiosios Šalys taip pat pareiškia, kad jos dės visas įmanomas pastangas supaprastinti leidimų, reikalingų teikti susitarimo 5 straipsnio 3 dalyje nurodytas paslaugas, išdavimo tvarką.--------------------------------------------------


title: 2003 m. gruodžio 23 d. Komisijos sprendimas dėl 2003 m. pradėtų Tarybos direktyvose 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB numatytų žolinių augalų, Triticum aestivum, Brassica napus ir Allium ascalonicum sėklos ir dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų tęsimo 2004 m.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32004D0057

Oficialusis leidinys L 012 , 17/01/2004 p. 0049 - 0049 Oficialusis leidinys L 277 , 26/08/2004 p. 0028 - 0028

		Komisijos sprendimas2003 m. gruodžio 23 d.dėl 2003 m. pradėtų Tarybos direktyvose 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB numatytų žolinių augalų, Triticum aestivum, Brassica napus ir Allium ascalonicum sėklos ir dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų tęsimo 2004 m.(2004/57/EB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [1],atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [2],atsižvelgdama į 1968 m. balandžio 4 d. Tarybos direktyvą 68/193/EEB dėl prekybos vynuogių vegetatyvinio dauginimo medžiaga [3],atsižvelgdama į 1992 m. balandžio 28 d. Tarybos direktyvą 92/33/EEB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą [4],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/54/EB dėl prekybos runkelių sėkla [5],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/55/EB dėl prekybos daržovių sėkla [6],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis [7],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla [8],atsižvelgdama į 2002 m. rugsėjo 16 d. Komisijos sprendimą 2002/756/EB, nustatantį priemones dėl tam tikrų augalų sėklos ir dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų pagal Tarybos direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB [9], ypač į jo 4 straipsnį,kadangi:(1) Sprendime 2002/756/EB nustatyta pagal Tarybos direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB 2003–2004 m. atliktinų lyginamųjų bandymų ir tyrimų tvarka,(2) 2003 m. vykdyti tyrimai ir bandymai turėtų būti tęsiami 2004 metais,NUSPRENDĖ:Vienintelis straipsnis2003 metais prasidėję žolinių augalų, Triticum aestivum, Brassica napus ir Allium ascalonicum dauginamosios ir sodinamosios medžiagos lyginamieji bandymai ir tyrimai tęsiami 2004 m. remiantis Sprendimu 2002/756/EB.Priimta Briuselyje, 2004 m. gruodžio 23 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL 125, 1966 7 11, p. 2298/66. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB (OL L 165, 2003 7 3, p. 23).[2] OL 125, 1966 7 11, p. 2309/66. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[3] OL 93, 1968 4 17, p. 15. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[4] OL 157, 1992 6 10, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[5] OL 193, 2002 7 20, p. 12. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[6] OL 193, 2002 7 20, p. 33. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[7] OL 193, 2002 7 20, p. 60. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[8] OL 193, 2002 7 20, p. 74. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2003/61/EB.[9] OL 252, 2002 9 20, p. 33.--------------------------------------------------


title: 2007/518/EB,Euratomas: 2007 m. liepos 10 d. Tarybos sprendimas dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nario, atstovaujančio Ispanijai, skyrimo

text:
24.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 192/25

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2007 m. liepos 10 d.
   dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nario, atstovaujančio Ispanijai, skyrimo
   (2007/518/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 259 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 167 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2006 m. liepos 11 d. Tarybos sprendimą 2006/524/EB, Euratomas dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Čekijai, Vokietijai, Estijai, Ispanijai, Prancūzijai, Italijai, Latvijai, Lietuvai, Liuksemburgui, Vengrijai, Maltai, Austrijai, Slovėnijai ir Slovakijai atstovaujančių narių paskyrimo (1),
   atsižvelgdama į Ispanijos Vyriausybės pasiūlytą kandidatūrą,
   gavusi Komisijos nuomonę,
   kadangi dėl Pedro BARATO TRIGUERO atsistatydinimo tapo laisva Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nario, atstovaujančio Ispanijai, vieta,
   NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Pedro Raúl NARRO SÁNCHEZ skiriamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariu vietoj Pedro BARATO TRIGUERO likusiam jo kadencijos laikui iki 2010 m. rugsėjo 20 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja nuo jo priėmimo dienos.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. liepos 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         F. TEIXEIRA DOS SANTOS

      (1)  OL L 207, 2006 7 28, p. 30.