title: 2004/15/: 2004 m. vasario 18 d.  ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 15/04/KOL, keturiasdešimt pirmą kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių 9C: profesinė paslaptis valstybės pagalbos sprendimuose

text:
8.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 154/27

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

   Nr. 15/04/KOL
   2004 m. vasario 18 d.
   keturiasdešimt pirmą kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių 9C: profesinė paslaptis valstybės pagalbos sprendimuose
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   Atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1), ypač į jo 61-63 straipsnius ir 26 Protokolą.
   Atsižvelgdama į Elpa valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (2), ypač į jo 24 straipsnį, 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 3 Protokolo I dalies 1 straipsnį (3).
   Kadangi pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį ELPA priežiūros institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos.
   Kadangi pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ELPA priežiūros institucija teikia pranešimus arba gaires dėl klausimų, nagrinėjamų EEE susitarime, jei tai aiškiai numatyta tame Susitarime arba Institucijos ir Teismo susitarime arba jei ELPA priežiūros institucija mano, kad tai būtina.
   Prisimindama Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje (4), kurias ELPA priežiūros institucija priėmė 1994 m. sausio 19 d.
   Kadangi 2003 m. gruodžio 1 d. Europos Komisija išleido naują komunikatą C(2003) 4582 dėl profesinės paslapties valstybės pagalbos sprendimuose (5).
   Kadangi šis komunikatas taip pat svarbus Europos ekonominei erdvei.
   Kadangi reikia užtikrinti, kad EEE valstybės pagalbos taisyklės būtų vienodai taikomos visoje Europos ekonominėje erdvėje.
   Kadangi, pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus BENDRA INFORMACIJA antrą punktą, ELPA priežiūros institucija, pasitarusi su Komisija, turi priimti teisės aktus, kurie atitiktų Europos Komisijos priimtuosius.
   Pasitarusi su Europos Komisija.
   Prisimindama, kad šiuo klausimu ELPA priežiūros institucija tarėsi su ELPA valstybėmis 2004 m. vasario 3 d. daugiašaliame susitikime.
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1)

               Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos įtraukiant naują skyrių 9C „Profesinė paslaptis valstybės pagalbos sprendimuose“.

               2)

               Naujasis Valstybės pagalbos gairių 9C skyrius pateiktas šio sprendimo priede.

               3)

               ELPA valstybėms pranešama laišku, pridedant šio sprendimo ir jo priedo kopiją.

               4)

               Laikantis EEE susitarimo 27 protokolo d punkto nuostatų, Europos Komisija informuojama jai išsiunčiant šio sprendimo ir jo priedo kopiją.

               5)

               Sprendimas ir jo priedas skelbiami Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skiltyje ir EEE priede.

               6)

               Sprendimas yra autentiškas anglų kalba.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. vasario 18 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Hannes HAFSTEIN

            Pirmininkas

         Bernd HAMMERMANN

            Kolegijos narys

      (1)  Toliau – EEE susitarimas.

      (2)  Toliau – Susitarimas dėl Priežiūros institucijos ir Teismo.

      (3)  Pažymėtina, kad Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 3 protokolas, po 2001 m. gruodžio 10 d. ELPA valstybių susitarimo, iš dalies keičiančio ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 3 protokolą, įsigaliojo 2003 m. rugpjūčio 28 d. Šiais pakeitimais į 3 protokolą buvo įtrauktas „1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties ankstesnio 93 straipsnio taikymo taisykles“.

      (4)  Gairės dėl EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių taikymo ir aiškinimo ir Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo, kurias ELPA priežiūros institucija priėmė ir paskelbė 1994 m. sausio 19 d.OL L 231 1994 m. rugsėjo 3 d., EEE priede Nr. 32, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2003 m. lapkričio 5 d. Institucijos sprendimu Nr. 198/03/COL, dar nepaskelbtos. Toliau – Valstybės pagalbos gairės.

      (5)  2003 m. gruodžio 1 d. Komisijos Komunikatas C(2003) 4582 dėl profesinės paslapties valstybės pagalbos sprendimuose, 2003 m. gruodžio 9 d. paskelbtas OL C 297, p. 6.

      PRIEDAS
      9C.   PROFESINĖ PASLAPTIS VALSTYBĖS PAGALBOS SPRENDIMUOSE
      9C.1.   Įžanga

                  1)

                  Šiame komunikate nustatoma tvarka, kuria remiantis ELPA priežiūros institucija ketina nagrinėti ELPA valstybių, kurioms skiriami sprendimai valstybės pagalbos srityje, prašymus skelbiant sprendimą neatskleisti tų sprendimų dalių dėl įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį.

                  2)

                  Būtina atsižvelgti į šiuos du aspektus:

                              a)

                              informacijos, kurios negalima atskleisti dėl įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį, nustatymas ir

                              b)

                              tokių prašymų nagrinėjimo tvarka.

            9C.2.   Teisinis pagrindas

                  1)

                  EEE susitarimo 122 straipsnyje, kurio formuluotė atitinka EB sutarties 287 straipsnio formuluotę, teigiama: „Susitariančiųjų Šalių atstovai, delegatai ir ekspertai, taip pat pareigūnai ir kiti tarnautojai, kurie veikia pagal šį Susitarimą, netgi nustoję eiti savo pareigas, neturi teisės atskleisti informacijos, kurią jie yra įsipareigoję saugoti kaip tarnybinę paslaptį, ypač informacijos apie įmones, jų verslo ryšius ar sąnaudų sudedamąsias dalis“.

                  2)

                  Ši nuostata taip pat išreikšta Institucijos ir Teismo susitarimo dėl ELPA priežiūros institucijos funkcijų ir galių valstybės pagalbos srityje (1) 3 Protokolo II dalies 24 ir 25 straipsniuose.

                  3)

                  Institucijos ir Teismo susitarimo 16 straipsnyje teigiama: „ELPA priežiūros institucijos sprendimuose nurodomos priežastys, kuriomis šie sprendimai grindžiami“.

                  4)

                  Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 6 straipsnio 1 dalies 1 sakiniu dėl sprendimų pradėti oficialią tyrimo procedūrą, nurodoma: „Sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą apibendrinami atitinkami fakto ir teisės klausimai bei pridedamas preliminarus ELPA priežiūros institucijos įvertinimas dėl siūlomos priemonės pagalbos pobūdžio ir išdėstomos abejonės dėl jos suderinamumo su bendrąja rinka […]“.

            9C.3.   Informacijos, kuri gali būti neatskleidžiama dėl įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį, nustatymas

                  1)

                  EB Teisingumo Teismas nustatė, kad nors EB sutarties 287 straipsnis taikomas daugiausia iš įmonių surinktai informacijai, žodis „ypač“ rodo, kad minimas principas yra bendro pobūdžio ir yra taikomas taip pat kitai konfidencialiai informacijai (2).

                  2)

                  Tai reiškia, kad profesinė paslaptis apima tiek verslo paslaptis, tiek kitą konfidencialią informaciją.

                  3)

                  Verslo paslapties ir kitos konfidencialios informacijos sąvokos neturėtų būti suprantamos skirtingai negu antimonopolinės ir susijungimo procedūrų kontekste. Verslo paslapčių ir kitos konfidencialios informacijos nustatymo metodas turėtų būti vienodas, nežiūrint į tai, kad Institucijos sprendimai pagal antimonopolines ir susijungimo procedūras yra skirti įmonėms, o sprendimai pagal valstybės pagalbos procedūras skirti ELPA valstybėms.

            9C.3.1.   Verslo paslaptys

                  1)

                  Verslo paslaptys apima tik su verslu susijusią faktinę ar potencialiai ekonominę vertę galinčią turėti informaciją, kurios atskleidimas ir panaudojimas kitoms įmonėms duotų ekonominės naudos. Būdingi tokios informacijos pavyzdžiai: gamybos ir platinimo sąnaudų įvertinimo metodai, gamybos paslaptys (t. y. slaptas, komerciniu požiūriu vertingas planas, formulė, procesas ar prietaisas, naudojamas gaminti, ruošti, jungti ar perdirbti prekes, ir kuris gali būti laikomas galutiniu produktu, sukurtu pasitelkiant naujoves ar dedant dideles pastangas) ir procesai, tiekimo šaltiniai, pagaminamų ir parduodamų prekių kiekiai, rinkos dalys, klientų ir platintojų sąrašai, marketingo planai, savikainos struktūra, pardavimo politika, informacija apie vidaus įmonės struktūrą.

                  2)

                  Iš principo galima laikyti, kad verslo paslaptys gali būti susijusios tik su pagalbos gavėju (arba kita trečiąja šalimi) ir tik su ELPA valstybės (ar trečiosios šalies) pateikta informacija. Todėl pačios Institucijos pareiškimams (pavyzdžiui, išreikštoms abejonėms dėl restruktūrizavimo plano ekonominio pagrįstumo) negali būti taikomas profesinės paslapties išlaikymo įpareigojimas.

                  3)

                  Prielaida, kad tokios informacijos atskleidimas gali pakenkti įmonei, nėra pakankamas pagrindas manyti, kad tokia informacija turėtų būti laikoma verslo paslaptimi. Pavyzdžiui, Institucijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl restruktūrizavimo pagalbos gali sukelti abejonių dėl tam tikrų restruktūrizavimo plano aspektų, atsižvelgiant į Institucijos gautą informaciją. Toks sprendimas galėtų (vėliau) turėti įtakos tos įmonės kredito pozicijai. Tačiau nebūtinai daroma išvada, kad informacija, kuria sprendimas grindžiamas, turi būti laikoma verslo paslaptimis.

                  4)

                  Apskritai Institucija taiko šį neišsamų kriterijų, nustatančių, ar informacija gali būti laikoma verslo paslaptimis, sąrašą:

                              a)

                              informacijos prieinamumas už įmonės ribų;

                              b)

                              priemonės apsaugoti informaciją pačioje įmonėje, pavyzdžiui, su darbuotojais ir tarpininkais pasirašant susitarimus, draudžiančius atskleisti informaciją ar pereiti dirbti konkurentams;

                              c)

                              informacijos vertė įmonei ir jos konkurentams;

                              d)

                              įmonės įdėtos pastangos ar padarytos investicijos informacijai gauti;

                              e)

                              pastangos, kurias kiti turėtų dėti norėdami gauti ar nukopijuoti informaciją;

                              f)

                              tokios informacijos apsaugos lygis, numatytas atitinkamos ELPA valstybės teisės aktuose.

                  5)

                  Institucija laikosi nuomonės, kad įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį paprastai nėra taikomas šiai informacijai:

                              a)

                              viešai prieinamai informacijai, taip pat iš specializuotų informacijos paslaugų už mokestį gaunamai informacijai arba tam tikros srities specialistams visuotinai žinomai informacijai (pavyzdžiui, inžinieriams arba gydytojams žinomai informacijai). Apyvarta paprastai taip pat nėra laikoma verslo paslaptimi, nes ši suma skelbiama metinėje ataskaitoje arba kitais būdais skelbiama rinkoje. Būtina nurodyti prašymo išlaikyti viešai neskelbtų apyvartos duomenų slaptumą priežastis ir tokie prašymai turi būti nagrinėjami atskirai kiekvienu konkrečiu atveju. Jei informacija nėra viešai prieinama, tai nebūtinai reiškia, kad ji gali būti laikoma verslo paslaptimi;

                              b)

                              istorinei informacijai, ypač bent penkerių metų senumo informacijai;

                              c)

                              statistinei ar bendrai informacijai;

                              d)

                              pagalbos gavėjų pavadinimams, veiklos sritims, pagalbos tikslui ir dydžiui, ir t. t.

                  6)

                  Pateikiant prašymą išimtiniais atvejais nesilaikyti šių principų, būtina nurodyti išsamias priežastis.

            9C.3.2.   Kita konfidenciali informacija

                  1)

                  Antimonopolinėse ir susijungimo bylose konfidenciali informacija apima ir tam tikrą Institucijai perduotą informaciją, su sąlyga, kad užtikrinamas jos slaptumas (pavyzdžiui, proceso šalimi esančios įmonės užsakyti rinkos tyrimai, kurie yra įmonės nuosavybė). Panašaus požiūrio turėtų būti laikomasi ir valstybės pagalbos sprendimuose.

                  2)

                  Tačiau valstybės pagalbos srityje gali būti tam tikrų konfidencialios informacijos formų, kurios nebūtinai taikomos antimonopolinėse ir susijungimo procedūrose, ir kurios yra susijusios konkrečiai su valstybės paslaptimis arba kita konfidencialia su įmonės organizacine veikla susijusia informacija. Apskritai atsižvelgiant į Institucijos prievolę nurodyti sprendimo priežastis ir laikytis skaidrumo reikalavimo, tokios informacijos galima neatskleisti dėl įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį tik esant ypatingoms sąlygoms. Pavyzdžiui, informacija apie viešųjų paslaugų organizavimą ir sąnaudas paprastai nėra laikoma „kita konfidencialia informacija“ (nors ji gali būti laikoma verslo paslaptimi, jei tenkinami 9C. 3.1 skyriuje išdėstyti kriterijai).

            9C.4.   Taikoma tvarka
      9C.4.1.   Bendrieji principai

                  1)

                  Pagrindinė Institucijos užduotis – suderinti dvi viena kitai prieštaraujančias prievoles, grindžiamas reikalavimu nurodyti sprendimų pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 16 straipsnį, priežastis, užtikrinant, kad sprendimuose būtų išdėstytos visos juos pagrindžiančios priežastys, ir reikalavimu laikytis įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį.

                  2)

                  Be pagrindinės prievolės nurodyti sprendimus pagrindžiančias priežastis, Institucija turi atsižvelgti ir į būtinybę užtikrinti valstybės pagalbos taisyklių veiksmingą taikymą (be kita ko, suteikiant ELPA valstybėms, pagalbos gavėjams ir suinteresuotoms šalims galimybę teikti pastabas arba užginčyti jos sprendimus) bei reikalavimą užtikrinti vykdomos politikos skaidrumą. Todėl viso sprendimų turinio atskleidimas yra labai svarbus visuomenės interesams. Paprastai konfidencialaus nagrinėjimo prašymas tenkinamas tik tada, kai tai yra būtina siekiant išlaikyti verslo paslaptis arba kitą konfidencialią informaciją, kuriai taikomas tokios apsaugos reikalavimas.

                  3)

                  Verslo paslaptims ir kitai konfidencialiai informacijai nėra suteikiama absoliuti apsauga: pavyzdžiui, tokia informacija gali būti atskleidžiama, kai tai yra būtina Institucijai nurodant savo sprendimų priežastis. Tai reiškia, kad informacijai, kurios reikia pagalbos priemonei ir jos gavėjui nustatyti, paprastai taip pat netaikomas profesinės paslapties įpareigojimas. Informacijai, kurios reikia įrodyti, kad tenkinamos EEE susitarimo 61 straipsnio sąlygos, paprastai taip pat netaikomas profesinės paslapties išlaikymo įpareigojimas. Tačiau Institucija, atsižvelgdama į konkrečias bylos aplinkybes, turi nuodugniai apsvarstyti, ar informacijos paskelbimo poreikis yra svarbesnis už žalą, kurią gali patirti ELPA valstybė ar įmonė.

                  4)

                  Siekiant išlaikyti profesinę paslaptį, priimtame sprendime esanti informacija gali būti neįtraukta į Institucijos sprendimo viešąją versiją. Pastraipos negali būti perkeliamos, negalima pridėti ar keisti sakinių. Kai Institucija mano, kad tam tikros informacijos negalima atskleisti, galima pridėti išnašą, apibendrinančią neatskleistą informaciją ar nurodančią jos mastą arba dydį, jei tai padeda užtikrinti sprendimo suprantamumą ir nuoseklumą.

                  5)

                  Prašymai neatskleisti didelės dalies ar viso sprendimo teksto, jei tai trukdytų suprasti Institucijos sprendimą grindžiančias priežastis, negali būti tenkinami.

                  6)

                  Jei skundą pateikė asmuo, Institucija, pagrįsdama tam tikro priimto sprendimo priežastis, atsižvelgia į jo interesus, išvengiant būtinybės pradėti teismo procesą (3). Todėl ELPA valstybių prašymai dėl įpareigojimo išlaikyti profesinę paslaptį neatskleisti sprendimo dalių, susijusių su skundą pateikusio asmens iškeltais klausimais, turi būti ypač pagrįsti ir įtikinantys. Tačiau Institucija paprastai nebus linkusi atskleisti tos informacijos, kuriai tariamai taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, kai kyla įtarimų, kad skundas pateiktas būtent siekiant susipažinti su tokia informacija.

                  7)

                  ELPA valstybės nesutikimo pateikti informacijos Institucijai, kurią ji laiko būtina pagalbos priemonių nagrinėjimui, negali pateisinti profesine paslaptimi. Šiuo atžvilgiu daroma nuoroda į Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokole (ypač 3 protokolo II dalies 2 straipsnio 2 dalyje, 5, 10 ir 16 straipsniuose) nustatytą tvarką.

            9C.4.2.   Tvarka

                  1)

                  Institucija apie sprendimą su juo susijusią ELPA valstybę informuoja nedelsdama ir paprastai suteikia per 15 darbo dienų laikotarpį nurodyti, kokiai informacijai, valstybės nuomone, taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį. Institucijai ir konkrečiai ELPA valstybei sutarus, minėtas laikotarpis gali būti pratęstas.

                  2)

                  Kai konkreti ELPA valstybė per Institucijos paskirtą laikotarpį nenurodo, kokiai informacijai jos nuomone turėtų būti taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, paprastai skelbiamas visas sprendimo tekstas.

                  3)

                  Kai konkreti ELPA valstybė nori, kad tam tikrai informacijai būtų taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, ji privalo nurodyti tas dalis, kurioms jos manymu turėtų būti taikomas toks įpareigojimas ir nurodyti prašymo neatskleisti priežastis kiekvienos tokios dalies atžvilgiu.

                  4)

                  ELPA valstybės pateiktą prašymą Institucija nedelsdama išnagrinėja. Jei Institucija nesutinka, kad kai kurioms sprendimo dalims būtų taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, ji nurodo priežastis, kodėl jos manymu tos dalys negali būti išbrauktos iš viešai skelbiamos sprendimo versijos. ELPA valstybei nepateikus priimtino savo prašymo pagrindimo (t. y. argumentų, kurie nėra aiškiai nesvarbūs ar aiškiai netinkami), Institucija neprivalo nurodyti priežasčių, kodėl tam tikros dalys negali būti išbrauktos iš viešai skelbiamo sprendimo versijos, o tik nurodo pagrindimo nebuvimą.

                  5)

                  Jei Institucija ne visiškai sutinka su ELPA valstybės prašymu, bet nusprendžia, kad tam tikroms sprendimo dalims taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, ji ELPA valstybei pateikia naują sprendimo projektą ir nurodo, kurios dalys buvo neįtrauktos. Jei Institucija sutinka, kad ELPA valstybės nurodytoms dalims taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, sprendimo tekstas skelbiamas remiantis Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 26 straipsniu, neįtraukus tų dalių, kurioms taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį. Tokios neįtrauktos dalys nurodomos tekste (4).

                  6)

                  ELPA valstybė, gavusi Institucijos sprendimą, kuriame išdėstomos atsisakymo neskelbti tam tikrų dalių priežastis, per 15 darbo dienų gali parengti ir pateikti papildomus prašymą pagrindžiančius motyvus.

                  7)

                  Jei per Institucijos nustatytą laikotarpį atitinkama ELPA valstybė nesiima tolesnių veiksmų, Institucija paprastai paskelbia sprendimą, kuris buvo nurodytas atsakyme į ELPA valstybės pateiktą prašymą.

                  8)

                  Jei ELPA valstybė per nustatytą laikotarpį pateikia papildomus motyvus, Institucija juos nedelsdama išnagrinėja. Jei Institucija sutinka, kad ELPA valstybės nurodytoms dalims taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį, sprendimo tekstas skelbiamas laikantis pirmiau išdėstytos tvarkos.

                  9)

                  Jei nepavyksta susitarti, Institucija skelbia savo sprendimą nedelsiant pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Tokiuose sprendimuose apibendrinami atitinkami teisės ir fakto klausimai, pridedamas preliminarus siūlomos priemonės pagalbos pobūdžio įvertinimas ir išdėstomos abejonės dėl jos suderinamumo su bendrąja rinka. Žinoma, turi būti pridedama tam tikra esminė informacija, kad trečiosios šalys ir kitos ELPA valstybės galėtų pateikti naudingas pastabas. Institucijos pareiga pateikti tokią esminę informaciją paprastai yra svarbesnė už prašymą išlaikyti verslo paslaptis ar kitą konfidencialią informaciją. Be to, naudos gavėjams ir suinteresuotosioms šalims naudinga kaip galima greičiau susipažinti su tokiu sprendimu. Delsimas šiuo atveju apsunkintų valstybės pagalbos kontrolės procesą.

                  10)

                  Tuo atveju, kai neįmanoma susitarti dėl prašymų tam tikrai informacijai sprendimuose neteikti prieštaravimų ir sprendimuose užbaigti oficialią tyrimo procedūrą taikyti įpareigojimą išlaikyti profesinę paslaptį, Institucija supažindina ELPA valstybę su savo galutiniu sprendimu ir ketinamu paskelbti tekstu ir suteikia 15 darbo dienų laikotarpį imtis tolesnių veiksmų. Nesulaukusi jos manymu tinkamo atsakymo, Institucija paprastai skelbia tekstą.

                  11)

                  Šiuo metu Institucija peržiūri informavimo apie valstybės pagalbą formas. Siekiant išvengti nebūtino susirašinėjimo su ELPA valstybėmis ir sprendimų skelbimo atidėjimo, ateityje ketinama į minimą formą įtraukti klausimą, ar pranešime nėra neskelbtinos informacijos ir kokios yra jos neskelbimo priežastys. Tik tuomet, jei į šį klausimą atsakoma teigiamai, Institucija pradės susirašinėti su atitinkama ELPA valstybe dėl konkrečių atvejų. Jei Institucijai yra būtina papildoma informacija, ELPA valstybė, pateikdama tokią informaciją, privalo nurodyti, ar ji yra neskelbtina ir pagrįsti jos neskelbimo priežastis. Jei savo sprendime Institucija panaudoja informaciją, kurią ELPA valstybė laiko neskelbtina, ji praneša ELPA valstybei apie priimtą sprendimą ir, laikydamasi anksčiau išdėstytos tvarkos, nurodo priežastys, kodėl jos manymu tam tikros dalys negali būti išbrauktos iš viešai skelbiamos sprendimo versijos.

                  12)

                  Institucijai nusprendus, koks tekstas bus skelbiamas, ir pranešus ELPA valstybei apie galutinį sprendimą, ELPA valstybė nusprendžia, ar per Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 36 straipsnyje numatytą laikotarpį ji ketina pasinaudoti galimomis teisminėmis procedūromis, taip pat bet kokiomis laikinomis priemonėmis.

            9C.4.3.   Trečiosios šalys

                  1)

                  Kai trečiosios šalys, išskyrus atitinkamas ELPA valstybes (pavyzdžiui, skundą pateikiantys asmenys, kitos ELPA valstybės ar pagalbos gavėjai) pateikia su valstybės pagalbos procedūra susijusią informaciją, šios gairės taikomos mutatis mutandis.

            9C.4.4.   Taikymas laiku

                  1)

                  Šiomis gairėmis nenustatomos privalomos teisinės taisyklės ir nesistengiama to daryti. Siekiant užtikrinti deramą administravimą, šios gairės iš anksto numato, kaip Institucija ketina spręsti konfidencialumo klausimą valstybės pagalbos procedūrose. Paprastai, jei nepavyksta susitarti, Institucijos sprendimas skelbti gali būti teisminės peržiūros proceso objektas. Kadangi šios gairės yra susijusios su tik su procedūriniais klausimais (ir didžiąja dalimi išdėsto dabartinę praktiką), jos bus taikomos nedelsiant, taip pat sprendimams neteikti prieštaravimų (5), su kuriais nori susipažinti trečiosios šalys, priimtų prieš įsigaliojant Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo pakeitimams (6).

         (1)  Pažymėtina, kad Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teismo 3 protokolas, po 2001 m. gruodžio 10 d. ELPA valstybių susitarimo, iš dalies keičiančio ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 3 protokolą, įsigaliojo 2003 m. rugpjūčio 28 d. Šiais pakeitimais į 3 protokolą įtrauktas 1999 m. kovo 22 d. Tarybos Reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB sutarties buvusio 93 straipsnio taikymo taisykles.

         (2)  Byla 154/83 Adams prieš Komisiją, [1985] Rink. 3539, 34 dalis, ir Byla T-353/94 Postbank prieš Komisiją, [1996] Rink. II-921, 86 dalis.

         (3)  Byla C-367/95 P Komisija prieš Sytraval 1998 Rink. p. I-1719, 64 punktas.

         (4)  Laužtiniuose skliaustuose […] ir išnašose nurodant, kad „taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį“.

         (5)  Sprendimai pradėti oficialią tyrimo procedūrą ir galutiniai sprendimai, priimti iki šios datos, jau yra paskelbti Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje (kuris po Nicos sutarties įsigaliojimo pervadintas Europos Sąjungos oficialiuoju leidiniu), EEE dalyje. Prieš skelbiant, ELPA valstybės galėtų nurodyti, ar informacijai taikomas įpareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį.

         (6)  Žr. 1 išnašą.


title: 2011/199/ES: 2011 m. kovo 25 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136 straipsnis, kiek tai susiję su stabilumo mechanizmu, taikytinu valstybėms narėms, kurių valiuta yra euras

text:
6.4.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 91/1

         EUROPOS VADOVŲ TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. kovo 25 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136 straipsnis, kiek tai susiję su stabilumo mechanizmu, taikytinu valstybėms narėms, kurių valiuta yra euras
   (2011/199/ES)
   EUROPOS VADOVŲ TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 48 straipsnio 6 dalį,
   atsižvelgdama į pasiūlymą dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136 straipsnio peržiūrėjimo, kurį 2010 m. gruodžio 16 d. Europos Vadovų Tarybai pateikė Belgijos Vyriausybė,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   atsižvelgdama į Europos Komisijos nuomonę (2),
   gavusi Europos centrinio banko nuomonę (3),
   kadangi:

               (1)

               Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 48 straipsnio 6 dalyje Europos Vadovų Tarybai suteikiama galimybė, pasikonsultavus su Europos Parlamentu ir Komisija, taip pat tam tikrais atvejais su Europos centriniu banku, sprendžiant vieningai priimti sprendimą, iš dalies keičiantį visas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) trečiosios dalies nuostatas arba jų dalį. Toks sprendimas negali padidinti Sutartimis Sąjungai suteiktos kompetencijos; jis įsigalioja tik po to, kai jį pagal savo atitinkamas konstitucines nuostatas patvirtina valstybės narės.

               (2)

               2010 m. spalio 28 ir 29 d. Europos Vadovų Tarybos susitikime valstybių ar Vyriausybių vadovai susitarė, kad reikia, jog valstybės narės nustatytų nuolatinį krizių valdymo mechanizmą euro zonos kaip visumos finansiniam stabilumui apsaugoti, ir paprašė Europos Vadovų Tarybos pirmininko pradėti konsultacijas su Europos Vadovų Tarybos nariais dėl šiuo tikslu reikalingo nedidelio Sutarties pakeitimo.

               (3)

               2010 m. gruodžio 16 d. Belgijos Vyriausybė pagal ES sutarties 48 straipsnio 6 dalies pirmą pastraipą pateikė pasiūlymą peržiūrėti SESV 136 straipsnį papildant jį dalimi, pagal kurią valstybės narės, kurių valiuta yra euras, gali nustatyti stabilumo mechanizmą, kuris bus naudojamas kilus būtinybei euro zonos kaip visumos stabilumui apsaugoti; šioje dalyje taip pat nurodoma, kad bet kokios reikiamos finansinės paramos pagal šį mechanizmą teikimui bus taikomos griežtos sąlygos. Tuo pačiu metu Europos Vadovų Taryba priėmė išvadas dėl būsimo stabilumo mechanizmo (1–4 punktai).

               (4)

               Šis stabilumo mechanizmas bus būtina priemonė, skirta reaguoti į tokius euro zonos kaip visumos finansiniam stabilumui kylančios rizikos atvejus, su kuriais susidurta 2010 m., ir padės išsaugoti pačios Sąjungos ekonominį ir finansinį stabilumą. 2010 m. gruodžio 16 ir 17 d. susitikime Europos Vadovų Taryba susitarė, kad kadangi šis mechanizmas yra skirtas euro zonos kaip visumos finansiniam stabilumui apsaugoti, SESV 122 straipsnio 2 dalis tokiais tikslais nebebus reikalinga. Todėl valstybių ar Vyriausybių vadovai susitarė, kad ji neturėtų būti naudojama tokiais tikslais.

               (5)

               2010 m. gruodžio 16 d. Europos Vadovų Taryba nusprendė, vadovaudamasi ES sutarties 48 straipsnio 6 dalies antra pastraipa, dėl pasiūlymo konsultuotis su Europos Parlamentu ir Komisija. Ji taip pat nusprendė konsultuotis su Europos centriniu banku. Europos Parlamentas (1), Komisija (2) ir Europos centrinis bankas (3) priėmė nuomones dėl pasiūlymo.

               (6)

               Šis dalinis pakeitimas yra susijęs su SESV trečiosios dalies nuostata ir nepadidina Sutartimis Sąjungai suteiktos kompetencijos,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 136 straipsnis papildomas šia dalimi:

      „3.   Valstybės narės, kurių valiuta yra euras, gali nustatyti stabilumo mechanizmą, kuris bus naudojamas kilus būtinybei euro zonos kaip visumos stabilumui apsaugoti. Bet kokios reikiamos finansinės paramos pagal šį mechanizmą teikimui bus taikomos griežtos sąlygos.“

   2 straipsnis
   Valstybės narės nedelsdamos Tarybos Generaliniam sekretoriatui praneša apie šio sprendimo patvirtinimui pagal jų atitinkamas konstitucines nuostatas būtinų procedūrų užbaigimą.
   Šis sprendimas įsigalioja 2013 m. sausio 1 d., jeigu visi pirmoje pastraipoje nurodyti pranešimai yra gauti, arba, jei taip nepadaroma, pirmą kito mėnesio dieną po to, kai gaunamas paskutinis iš pirmoje pastraipoje nurodytų pranešimų.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 25 d.

            Europos Vadovų Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. VAN ROMPUY

      (1)  2011 m. kovo 23 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2011 m. vasario 15 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  2011 m. kovo 17 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiame leidinyje).


title: 2007/818/EB: 2007 m. lapkričio 8 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Juodkalnijos Respublikos susitarimo dėl neteisėtai gyvenančių asmenų readmisijos sudarymo

text:
19.12.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 334/25

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2007 m. lapkričio 8 d.
    dėl Europos bendrijos ir Juodkalnijos Respublikos susitarimo dėl neteisėtai gyvenančių asmenų
   readmisijos sudarymo
   (2007/818/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 63 straipsnio 3 dalies b punktą kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               Komisija Europos bendrijos vardu vedė derybas su Juodkalnijos Respublika dėl neteisėtai gyvenančių asmenų readmisijos susitarimo.

               (2)

               Šis susitarimas Europos bendrijos vardu pasirašytas 2007 m. rugsėjo 18 d. pagal 2007 m. rugsėjo 18 d. priimtą Tarybos sprendimą, atsižvelgiant į tai, kad jis gali būti sudarytas vėliau.

               (3)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas.

               (4)

               Susitarimu įsteigiamas Jungtinis readmisijos komitetas, kuris gali priimti savo darbo tvarkos taisykles. Šiuo atveju tikslinga numatyti supaprastintą Bendrijos pozicijos priėmimo procedūrą.

               (5)

               Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 3 straipsnį Jungtinė Karalystė pranešė apie savo norą dalyvauti priimant ir taikant šį sprendimą.

               (6)

               Pagal Protokolo dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius ir darant poveikio minėto protokolo 4 straipsnio taikymui, Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis jai neprivalomas ir netaikomas.

               (7)

               Pagal Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridėto prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis jai neprivalomas ir netaikomas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Juodkalnijos Respublikos susitarimas dėl neteisėtai gyvenančių asmenų readmisijos.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas turi pateikti susitarimo 22 straipsnio 2 dalyje numatytą pranešimą (2).
   3 straipsnis
   Komisija atstovauja Bendrijai pagal susitarimo 18 straipsnį įsteigtame Jungtiniame readmisijos komitete.
   4 straipsnis
   Bendrijos poziciją Jungtiniame readmisijos komitete dėl jo darbo tvarkos taisyklių priėmimo pagal susitarimo 18 straipsnio 5 dalį nustato Komisija, pasikonsultavusi su Tarybos paskirtu specialiu komitetu.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2007 m. lapkričio 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. PEREIRA

      (1)  2007 m. spalio 24 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.
   Europos bendrijos ir Juodkalnijos Respublikos
   SUSITARIMAS
   dėl neteisėtai gyvenančių asmenų readmisijos
   AUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS,
   EUROPOS BENDRIJA (toliau – Bendrija)
   ir
   JUODKALNIJOS RESPUBLIKA (toliau – Juodkalnija),
   NUSPRENDUSIOS stiprinti tarpusavio bendradarbiavimą, kuriuo siekiama veiksmingiau kovoti su nelegalia imigracija;
   SIEKDAMOS šiuo susitarimu ir savitarpiškumo pagrindu nustatyti greitą ir veiksmingą asmenų, kurie neatitinka arba nebeatitinka atvykimo, buvimo ar gyvenimo Juodkalnijos teritorijoje arba kurioje nors Europos Sąjungos valstybėje narėje sąlygų, tapatybės nustatymo ir saugaus bei tvarkingo jų grąžinimo tvarką, taip pat bendradarbiaujant palengvinti tokių asmenų tranzitą;
   PABRĖŽDAMOS, kad šiuo susitarimu nepažeidžiamos Bendrijos, Europos Sąjungos valstybių narių ir Juodkalnijos teisės, įsipareigojimai ir atsakomybė, atsirandantys iš tarptautinės teisės, ypač 1950 m. lapkričio 4 d. Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos ir 1951 m. liepos 28 d. Konvencijos dėl pabėgėlių statuso;
   ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad šio susitarimo, kuriam taikoma Europos bendrijos steigimo sutarties IV antraštinė dalis, nuostatos nėra taikomos Danijos karalystei pagal protokolą dėl Danijos pozicijos, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Apibrėžimai
   Šiame susitarime:

               a)

               Susitariančiosios Šalys – tai Juodkalnija ir Bendrija;

               b)

               Juodkalnijos pilietis – tai Juodkalnijos Respublikos pilietybę turintis asmuo, kaip nustatyta jos nacionalinės teisės aktuose;

               c)

               valstybės narės pilietis – tai bet kuris asmuo, turintis valstybės narės pilietybę, kaip nustatyta Bendrijos;

               d)

               valstybė narė – tai bet kuri Europos Sąjungos valstybė narė, išskyrus Danijos Karalystę;

               e)

               trečiosios šalies pilietis – tai bet kuris asmuo, turintis kitą nei Juodkalnijos ar vienos iš valstybių narių pilietybę;

               f)

               asmuo be pilietybės – tai bet kuris pilietybės neturintis asmuo;

               g)

               leidimas gyventi – tai Juodkalnijos arba vienos iš valstybių narių išduotas bet kokios rūšies leidimas, kuris suteikia asmeniui teisę gyventi jos teritorijoje. Tokiu leidimu nelaikomas laikinas leidimas likti jos teritorijoje, kol nagrinėjami prašymai suteikti prieglobstį arba leidimą gyventi;

               h)

               viza – Juodkalnijos arba vienos iš valstybių narių išduotas leidimas arba priimtas sprendimas, reikalingas norint atvykti į jos teritoriją arba vykti per ją tranzitu. Ji neapima oro uosto tranzitinės vizos;

               i)

               prašančioji valstybė – tai valstybė (Juodkalnija arba viena iš valstybių narių), kuri pateikia readmisijos paraišką pagal šio susitarimo 7 straipsnį arba tranzito paraišką pagal 14 straipsnį;

               j)

               prašomoji valstybė – tai valstybė (Juodkalnija arba viena iš valstybių narių), kuriai pateikiama readmisijos paraiška pagal šio susitarimo 7 straipsnį arba tranzito paraiška pagal 14 straipsnį;

               k)

               kompetentinga institucija – tai bet kuri Juodkalnijos arba vienos iš valstybių narių nacionalinės valdžios institucija, kuriai patikėta įgyvendinti šį susitarimą pagal šio susitarimo 19 straipsnio 1 dalies a punktą;

               l)

               tranzitas – tai trečiųjų šalių piliečių arba asmenų be pilietybės kelionė per prašomosios valstybės teritoriją, keliaujant iš prašančiosios valstybės į paskirties valstybę;

               m)

               readmisija – prašančioji valstybė perduoda, o prašomoji valstybė priima asmenis (prašomosios valstybės piliečius, trečiųjų šalių piliečius arba asmenis be pilietybės), kurie, remiantis šio susitarimo nuostatomis, buvo sulaikyti nelegaliai patekę, esantys arba gyvenantys prašančioje valstybėje.

         I SKIRSNIS
   JUODKALNIJOS READMISIJOS ĮSIPAREIGOJIMAI
   2 straipsnis
   Savo piliečių readmisija
   1.   Juodkalnija valstybės narės prašymu ir be jokių papildomų formalumų, išskyrus numatytus šiame susitarime, priima atgal į savo teritoriją visus asmenis, kurie netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo prašančiosios valstybės narės teritorijoje sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais pagrįstai manoma, kad tokie asmenys yra Juodkalnijos piliečiai.
   2.   Juodkalnija taip pat priima atgal:

               —

               šio straipsnio 1 dalyje minėtų asmenų nepilnamečius nesusituokusius vaikus, nepriklausomai nuo jų gimimo vietos ar pilietybės, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę apsigyventi prašančiojoje valstybėje narėje,

               —

               šio straipsnio 1 dalyje minėtų asmenų sutuoktinius, turinčius kitą pilietybę, jei jie turi teisę atvykti ir būti arba įgyja teisę atvykti ir būti Juodkalnijos teritorijoje, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę apsigyventi prašančiojoje valstybėje narėje.

         3.   Juodkalnija taip pat priima atgal asmenis, kurie, atvykę į valstybės narės teritoriją, atsisakė Juodkalnijos pilietybės arba iš kurių buvo atimta pilietybė, išskyrus atvejus, kai viena iš valstybių narių tokiems asmenims pažadėjo suteikti savo pilietybę.
   4.   Juodkalnijai patenkinus readmisijos paraišką, kompetentinga Juodkalnijos diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga nedelsdama ir ne vėliau kaip per 3 darbo dienas išduoda grąžintinam asmeniui grąžinti reikalingą kelionės dokumentą, galiojantį ne mažiau kaip 3 mėnesius. Jei dėl teisinių ar faktinių priežasčių atitinkamas asmuo iš pradžių išduoto kelionės dokumento galiojimo laikotarpiu negali būti perduotas, kompetentinga Juodkalnijos diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga per 14 kalendorinių dienų išduoda naują kelionės dokumentą, kurio galiojimo trukmė tokia pati. Jei Juodkalnija per 14 kalendorinių dienų neišdavė naujo kelionės dokumento, laikoma, kad ji pripažįsta išsiuntimui naudojamą tipinį ES kelionės dokumentą (1).
   5.   Jei grąžintinas asmuo be Juodkalnijos pilietybės turi ir trečiosios šalies pilietybę, prašančioji valstybė narė atsižvelgia į grąžintino asmens valią būti grąžintam į savo pasirinktą valstybę.
   3 straipsnis
   Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisija
   1.   Juodkalnija valstybės narės prašymu ir be jokių papildomų formalumų, išskyrus numatytus šiame susitarime, priima atgal į savo teritoriją visus trečiųjų šalių piliečius arba asmenis be pilietybės, kurie netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo prašančiosios valstybės narės teritorijoje sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais pagrįstai manoma, kad tokie asmenys:

               a)

               turi arba atvykimo metu turėjo Juodkalnijos išduotą galiojančią vizą arba galiojantį leidimą gyventi; arba

               b)

               nelegaliai ir tiesiogiai atvyko į valstybių narių teritoriją po to, kai buvo pasilikę Juodkalnijos teritorijoje arba vyko per ją tranzitu.

         2.   Šio straipsnio 1 dalyje minimas readmisijos įsipareigojimas negalioja, jei:

               a)

               trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės vyksta tik tranzitu per Juodkalnijos tarptautinį oro uostą, neišeidamas iš jo tranzitinės salės; arba

               b)

               prašančioji valstybė išdavė vizą arba leidimą gyventi trečiosios šalies piliečiui arba asmeniui be pilietybės prieš atvykstant į jos teritoriją arba į ją atvykus, išskyrus atvejus, kai:

                           —

                           tas asmuo turi Juodkalnijos išduotą vizą arba leidimą gyventi, kurio galiojimo pabaigos data vėlesnė už prašančiosios valstybės narės išduotos vizos ar leidimo gyventi galiojimo pabaigos datą, arba

                           —

                           prašančiosios valstybės narės išduota viza arba leidimas gyventi buvo gauti naudojant padirbtus ar suklastotus dokumentus arba pateikus klaidingą informaciją arba

                           —

                           tas asmuo nesilaiko jokių su vizos išdavimu susijusių sąlygų.

         3.   Juodkalnija valstybės narės prašymu taip pat priima atgal buvusius Buvusiosios Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos piliečius, kurie neįgijo jokios kitos pilietybės, ir kurių gimimo vieta bei nuolatinė gyvenamoji vieta 1992 m. balandžio 27 d. buvo Juodkalnijos teritorijoje, jei readmisijos paraiškos pateikimo metu tai gali patvirtinti Juodkalnijos valdžios institucijos.
   4.   Juodkalnijai patenkinus readmisijos paraišką, prašančioji valstybė narė asmeniui, dėl kurio readmisijos susitarta, išduoda išsiuntimui naudojamą tipinį ES kelionės dokumentą (1).
   II SKIRSNIS
   BENDRIJOS READMISIJOS ĮSIPAREIGOJIMAI
   4 straipsnis
   Savo piliečių readmisija
   1.   Valstybė narė Juodkalnijos prašymu ir be jokių papildomų formalumų, išskyrus numatytus šiame susitarime, priima atgal į savo teritoriją visus asmenis, kurie netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo Juodkalnijos teritorijoje sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais pagrįstai manoma, kad tokie asmenys yra tos valstybės narės piliečiai.
   2.   Valstybė narė taip pat priima atgal:
   šio straipsnio 1 dalyje minėtų asmenų nepilnamečius nesusituokusius vaikus, nepriklausomai nuo jų gimimo vietos ar pilietybės, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę apsigyventi Juodkalnijoje;
   šio straipsnio 1 dalyje minėtų asmenų sutuoktinius, turinčius kitą pilietybę, jei jie turi teisę atvykti ir būti arba įgyja teisę atvykti ir būti prašomosios valstybės narės teritorijoje, išskyrus atvejus, kai jie turi savarankišką teisę apsigyventi Juodkalnijoje.
   3.   Valstybė narė taip pat priima atgal asmenis, kurie, atvykę į Juodkalnijos teritoriją, atsisakė valstybės narės pilietybės arba iš kurių buvo atimta pilietybė, išskyrus atvejus, kai Juodkalnija tokiems asmenims pažadėjo suteikti savo pilietybę.
   4.   Prašomajai valstybei narei patenkinus readmisijos paraišką, kompetentinga tos valstybės narės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga nedelsdama ir ne vėliau kaip per 3 darbo dienas išduoda grąžintinam asmeniui grąžinti reikalingą kelionės dokumentą, galiojantį ne mažiau kaip 3 mėnesius. Jei dėl teisinių ar faktinių priežasčių atitinkamas asmuo iš pradžių išduoto kelionės dokumento galiojimo laikotarpiu negali būti perduotas, kompetentinga tos valstybės narės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga per 14 kalendorinių dienų išduoda naują kelionės dokumentą, kurio galiojimo trukmė tokia pati.
   5.   Jei grąžintinas asmuo be prašomosios valstybės narės pilietybės turi ir trečiosios šalies pilietybę, Juodkalnija atsižvelgia į grąžintino asmens valią būti grąžintam į savo pasirinktą valstybę.
   5 straipsnis
   Trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisija
   1.   Valstybė narė Juodkalnijos prašymu ir be jokių papildomų formalumų, išskyrus numatytus šiame susitarime, priima atgal į savo teritoriją visus trečiųjų šalių piliečius arba asmenis be pilietybės, kurie netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo Juodkalnijos teritorijoje sąlygų, jei įrodoma arba remiantis pateiktais prima facie įrodymais pagrįstai manoma, kad tokie asmenys:

               a)

               turi arba atvykimo metu turėjo prašomosios valstybės narės išduotą galiojančią vizą arba galiojantį leidimą gyventi; arba

               b)

               nelegaliai ir tiesiogiai atvyko į Juodkalnijos teritoriją po to, kai buvo pasilikę prašomosios valstybės narės teritorijoje arba vyko per ją tranzitu.

         2.   Šio straipsnio 1 dalyje minimas readmisijos įsipareigojimas negalioja, jei:

               a)

               trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės vyksta tik tranzitu per prašomosios valstybės narės tarptautinį oro uostą, neišeidamas iš jo tranzitinės salės; arba

               b)

               Juodkalnija išdavė vizą arba leidimą gyventi trečiosios šalies piliečiui arba asmeniui be pilietybės prieš atvykstant į jos teritoriją arba į ją atvykus, išskyrus atvejus, kai:

                           —

                           tas asmuo turi prašomosios valstybės narės išduotą vizą arba leidimą gyventi, kurio galiojimo pabaigos data vėlesnė už Juodkalnijos išduotos vizos ar leidimo gyventi galiojimo pabaigos datą, arba

                           —

                           Juodkalnijos išduota viza arba leidimas gyventi buvo gauti naudojant padirbtus ar suklastotus dokumentus arba pateikus klaidingą informaciją, arba

                           —

                           tas asmuo nesilaiko jokių su vizos išdavimu susijusių sąlygų.

         3.   Šio straipsnio 1 dalyje minimas įsipareigojimas dėl readmisijos taikomas valstybei narei, išdavusiai vizą arba leidimą gyventi. Jeigu vizą arba leidimą gyventi išdavė dvi ar daugiau valstybių narių, šio straipsnio 1 dalyje minimas readmisijos įsipareigojimas skiriamas ilgesnį laiką galiojantį dokumentą išdavusiai valstybei narei arba, jeigu vieno ar kelių dokumentų galiojimo laikas jau pasibaigęs – tai, kurios dokumentas dar galioja. Jeigu visų dokumentų galiojimo laikas jau yra pasibaigęs, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas yra skirtas valstybei narei, išdavusiai dokumentą, kurio galiojimo pasibaigimo data yra vėliausia. Jei tokių dokumentų pateikti neįmanoma, šio straipsnio 1 dalyje nurodytas readmisijos įsipareigojimas tenka valstybei narei, iš kurios teritorijos asmuo paskutinį kartą išvyko.
   4.   Valstybei narei patenkinus readmisijos paraišką, Juodkalnija, jei būtina, asmeniui, dėl kurio readmisijos susitarta, išduoda grąžinimui būtiną kelionės dokumentą.
   III SKIRSNIS
   READMISIJOS PROCEDŪRA
   6 straipsnis
   Principai
   1.   Pagal šio straipsnio 2 dalį prašomosios valstybės kompetentingai institucijai turi būti pateikiama readmisijos paraiška perduodant grąžintiną asmenį remiantis vienu iš 2–5 straipsniuose nurodytų įsipareigojimų.
   2.   Readmisijos paraiškos nereikės tais atvejais, kai grąžintinas asmuo turi galiojantį kelionės dokumentą ir, jei reikia, prašomosios valstybės išduotą galiojančią vizą arba galiojantį leidimą gyventi.
   7 straipsnis
   Readmisijos paraiška
   1.   Bet kurioje readmisijos paraiškoje turi būti pateikiama tokia informacija:

               a)

               išsami informacija apie atitinkamą asmenį (pvz., vardai, pavardės, gimimo data, ir – jei įmanoma – gimimo vieta, paskutinė gyvenamoji vieta) ir, tam tikrais atvejais, išsami informacija apie nepilnamečius nesusituokusius vaikus ir (arba) sutuoktinį;

               b)

               nurodytos priemonės, kuriomis bus pateikti įrodymai arba pateikti prima facie įrodymai dėl pilietybės, tranzito, trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygų, neteisėto atvykimo ir gyvenimo;

               c)

               grąžintino asmens nuotrauka.

         2.   Kiek įmanoma, readmisijos paraiškoje taip pat turėtų būti ši informacija:

               a)

               patvirtinimas, nurodantis, kad perduotinam asmeniui gali prireikti pagalbos ar priežiūros su sąlyga, kad atitinkamas asmuo aiškiai pritarė tokiam tvirtinimui;

               b)

               bet kokia kita apsaugos, saugumo priemonė arba informacija apie asmens sveikatą, kuri gali būti būtina individualaus perdavimo atveju.

         3.   Naudotina tipinė readmisijos paraiškos forma pridedama šio susitarimo 6 priede.
   8 straipsnis
   Su pilietybe susiję įrodymai
   1.   Kaip su pilietybe susijusius įrodymus pagal 2 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį galima visų pirma pateikti šio susitarimo 1 priede išvardytus dokumentus, net jei jų galiojimo laikotarpis pasibaigęs. Jeigu tokie dokumentai pateikiami, valstybės narės ir Juodkalnija abipusiškai pripažįsta pilietybę nereikalaudamos tolesnio tyrimo. Pilietybė negali būti įrodoma pateikiant suklastotus dokumentus.
   2.   Kaip prima facie įrodymus dėl pilietybės pagal 2 straipsnio 1 dalį ir 4 straipsnio 1 dalį galima visų pirma pateikti šio susitarimo 2 priede išvardytus dokumentus, net jei jų galiojimo laikotarpis pasibaigęs. Jeigu tokie dokumentai pateikiami, valstybės narės ir Juodkalnija laiko pilietybę nustatyta, išskyrus atvejus, kai jos gali įrodyti priešingai. Pilietybės prima facie įrodymais negali būti suklastoti dokumentai.
   3.   Jei nei vieno iš 1 arba 2 priede išvardytų dokumentų pateikti neįmanoma, atitinkamos prašomosios valstybės kompetentinga diplomatinė arba konsulinė atstovybė paprašius nedelsdama ir ne vėliau kaip per 5 darbo dienas nuo prašymo dienos apklausia grąžintiną asmenį siekdama nustatyti jo (jos) pilietybę.
   9 straipsnis
   Su trečiųjų šalių piliečiais ir asmenimis be pilietybės susiję įrodymai
   1.   Įrodymas, kad yra 3 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje nustatytos trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygos, gali būti visų pirma pateikiamas bent viena šio susitarimo 3 priede išvardyta įrodymo priemone; negali būti įrodoma pateikiant suklastotus dokumentus. Valstybės narės ir Juodkalnija abipusiškai pripažįsta kiekvieną tokį įrodymą nereikalaudamos tolesnio tyrimo.
   2.   Prima facie įrodymai, kad yra 3 straipsnio 1 dalyje ir 5 straipsnio 1 dalyje nustatytos trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės readmisijos sąlygos, gali būti visų pirma pateikiami šio susitarimo 4 priede išvardytomis įrodymo priemonėmis; negali būti įrodoma pateikiant suklastotus dokumentus. Jeigu tokie prima facie įrodymai pateikiami, valstybės narės ir Juodkalnija laiko sąlygas nustatytomis, jei jos negali įrodyti priešingai.
   3.   Atvykimo, buvimo arba gyvenimo neteisėtumas nustatomi remiantis atitinkamo asmens kelionės dokumentais, kuriuose trūksta prašančiosios valstybės teritorijoje reikalingos vizos ar kitokio leidimo gyventi. Prašančiosios valstybės pareiškimas, kad atitinkamas asmuo neturi reikiamų kelionės dokumentų, vizos ar leidimo gyventi, taip pat yra neteisėto atvykimo, buvimo ar gyvenimo prima facie įrodymas.
   4.   Įrodymai, kad yra 3 straipsnio 3 dalyje nustatytos buvusių Buvusiosios Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos piliečių readmisijos sąlygos, gali būti visų pirma pateikiami šio susitarimo 5a priede išvardytomis įrodymo priemonėmis; negali būti įrodoma pateikiant suklastotus dokumentus. Juodkalnija tokius įrodymus pripažįsta nereikalaudama tolesnio tyrimo, jei readmisijos paraiškos pateikimo metu Juodkalnijos valdžios institucijos gali patvirtinti nuolatinės gyvenamosios vietos 1992 m. balandžio 27 d. faktą.
   5.   Prima facie įrodymai, kad yra 3 straipsnio 3 dalyje nustatytos buvusių Buvusios Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos piliečių readmisijos sąlygos, gali būti visų pirma pateikiami šio susitarimo 5b priede išvardytomis įrodymo priemonėmis; negali būti įrodoma pateikiant suklastotus dokumentus. Jeigu tokie prima facie įrodymai pateikiami, Juodkalnija laiko sąlygas nustatytomis, jei ji negali įrodyti priešingai.
   6.   Jei nei vieno iš 5a ir 5b prieduose išvardytų dokumentų pateikti neįmanoma, Juodkalnijos kompetentinga diplomatinė arba konsulinė atstovybė paprašius nedelsdama ir ne vėliau kaip per 3 darbo dienas nuo prašymo dienos apklausia grąžintiną asmenį siekdama nustatyti jo (jos) pilietybę.
   10 straipsnis
   Terminai
   1.   Prašomosios valstybės kompetentingai institucijai readmisijos paraiška turi būti pateikta ne vėliau kaip per metus nuo tada, kai prašančiosios valstybės kompetentinga institucija gavo informaciją, kad trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo sąlygų. Jeigu yra teisinių arba faktinių kliūčių laiku pateikti paraišką, prašančiosios valstybės prašymu terminas pratęsiamas, tačiau tik iki tol, kol tų kliūčių nebelieka.
   2.   Į readmisijos paraišką turi būti atsakyta raštu per 12 kalendorinių dienų visais atvejais. Šis terminas prasideda readmisijos paraiškos gavimo dieną. Jei per šį terminą atsakymo nesulaukiama, laikoma, kad perdavimui pritarta.
   3.   Jeigu yra teisinių arba faktinių kliūčių atsakyti į paraišką per 12 kalendorinių dienų, pateikus tinkamai motyvuotą prašymą šis terminas gali būti pratęsiamas ne daugiau kaip iki 6 kalendorinių dienų. Jei per pratęstą terminą atsakymo nesulaukiama, laikoma, kad perdavimas patvirtintas.
   4.   Atsisakius patenkinti readmisijos prašymą, pateikiamos priežastys.
   5.   Pritarus perdavimui arba, tam tikrais atvejais, pasibaigus šio straipsnio 2 dalyje nustatytam terminui, atitinkamas asmuo perduodamas per tris mėnesius. Prašančiosios valstybės prašymu šis terminas gali būti pratęstas tiek, kiek reikia laiko teisinėms ar praktinėms kliūtims pašalinti.
   11 straipsnis
   Perdavimo tvarka ir vežimo būdai
   1.   Prieš perduodamos asmenį, Juodkalnijos ir atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos iš anksto sudaro susitarimus raštu dėl perdavimo datos, atvykimo vietos, galimos palydos ir kitos su perdavimu susijusios informacijos.
   2.   Gali būti naudojamasi oro, jūrų arba sausumos transportu. Perduodant oro transportu, galima naudotis ne tik Juodkalnijos arba valstybių narių nacionalinių vežėjų paslaugomis; perdavimas gali vykti naudojant tiek reguliariuosius, tiek užsakomuosius skrydžius. Jeigu perduodama su palyda, lydėti gali ne tik prašančiosios valstybės įgalioti asmenys, jei jie yra Juodkalnijos arba bet kurios kitos valstybės narės įgalioti asmenys.
   12 straipsnis
   Klaidinga readmisija
   Prašančioji valstybė priima atgal bet kokį prašomosios valstybės grąžinamą asmenį, jei per 3 mėnesius nuo atitinkamo asmens perdavimo nustatoma, kad netenkinami šio susitarimo 2–5 straipsniuose nurodyti reikalavimai.
   Tokiais atvejais procesinės šio susitarimo nuostatos taikomos mutatis mutandis ir perduodama visa turima informacija apie tikrąją priimtino atgal asmens tapatybę ir tautybę.
   IV SKIRSNIS
   TRANZITO OPERACIJOS
   13 straipsnis
   Principai
   1.   Valstybės narės ir Juodkalnija turėtų leisti trečiųjų šalių piliečiams arba asmenims be pilietybės vykti tranzitu tik tais atvejais, kai tokių asmenų negalima tiesiogiai grąžinti į paskirties valstybę.
   2.   Juodkalnija leidžia trečiųjų šalių piliečių arba asmenų be pilietybės tranzitą, jeigu to prašo valstybė narė, o valstybė narė suteikia leidimą trečiųjų šalių piliečių arba asmenų be pilietybės tranzitui, jeigu to prašo Juodkalnija, jei užtikrinama tolesnė kelionė per galimas kitas tranzito valstybes bei paskirties valstybės readmisija.
   3.   Juodkalnija arba valstybė narė gali neleisti vykti tranzitu:

               a)

               jei rizikuojama, kad paskirties valstybėje arba kitoje tranzito valstybėje trečiosios šalies pilietis arba asmuo be pilietybės gali būti kankinamas, su juo gali būti elgiamasi arba jis gali būti baudžiamas nežmoniškai ar žeminančiai, jam gali būti įvykdyta mirties bausmė arba jis gali būti persekiojamas dėl savo rasės, religijos, tautybės, priklausymo kokiai nors socialinei grupei arba dėl politinių įsitikinimų; arba

               b)

               jei prašomojoje valstybėje arba kitoje tranzito valstybėje trečiosios šalies piliečiui arba asmeniui be pilietybės bus taikomos baudžiamosios sankcijos; arba

               c)

               dėl visuomenės sveikatos, nacionalinio saugumo, viešosios tvarkos arba kitų prašomosios valstybės nacionalinių interesų.

         4.   Juodkalnija arba valstybė narė gali atšaukti bet kurį išduotą leidimą, jeigu vėliau susidaro arba išaiškėja šio straipsnio 3 dalyje minimos aplinkybės, kurios trukdo vykdyti tranzito operaciją, arba jeigu nebegali būti užtikrinta tolesnė kelionė galimose tranzito valstybėse arba paskirties valstybės readmisija. Tokiu atveju prašančioji valstybė prireikus ir nedelsdama susigrąžina trečiosios šalies pilietį arba asmenį be pilietybės.
   14 straipsnis
   Tranzito tvarka
   1.   Tranzito operacijų paraiška turi būti pateikta raštu prašomosios valstybės kompetentingai institucijai ir joje turi būti ši informacija:

               a)

               tranzito rūšis (oro, jūrų ar sausumos transportu), kitos galimos tranzito valstybės ir numatoma galutinė paskirties vieta;

               b)

               išsami informacija apie atitinkamą asmenį (pvz., vardas, pavardė, mergautinė pavardė, kiti asmens naudojami vardai (kiti vardai, kuriais asmuo žinomas) arba slapyvardžiai, gimimo data, lytis ir, jei įmanoma, gimimo vieta, pilietybė, kalba, kelionės dokumento rūšis ir numeris);

               c)

               numatoma atvykimo vieta, perdavimo laikas ir galimas palydos naudojimas;

               d)

               pareiškimas, kad prašančiosios valstybės nuomone yra laikomasi 13 straipsnio 2 dalies sąlygų ir kad nėra žinoma priežasčių, dėl kurių prašymas pagal 13 straipsnio 3 dalį galėtų būti atmestas.

         Bendra prašymo dėl tranzito forma pateikiama šio susitarimo 7 priede.
   2.   Prašomoji valstybė per 5 kalendorines dienas raštu informuoja prašančiąją valstybę apie leidimą vykdyti tranzito operaciją ir patvirtina atvykimo vietą bei numatomą priėmimo laiką, arba informuoja ją apie sprendimą neleisti vykti tranzitu bei nurodo tokio atsisakymo priežastis.
   3.   Jeigu tranzito operacija vyksta oro transportu, grąžintinas asmuo ir galima palyda atleidžiami nuo prievolės gauti oro uosto tranzitinę vizą.
   4.   Prašomosios valstybės kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į abipuses konsultacijas, dalyvauja tranzito operacijose, visų pirma prižiūrėdamos atitinkamus asmenis bei sudarydamos tam tinkamas sąlygas.
   V SKIRSNIS
   IŠLAIDOS
   15 straipsnis
   Pervežimo ir vykimo tranzitu išlaidos
   Nepažeisdama kompetentingų institucijų teisės susigrąžinti su readmisija susijusias išlaidas iš priimtino atgal asmens arba trečiųjų šalių, prašančioji valstybė apmoka visas su readmisija ir tranzito operacijomis pagal šį susitarimą susijusias transporto išlaidas iki galutinės paskirties valstybės sienos.
   VI SKIRSNIS
   DUOMENŲ APSAUGA IR ĮTAKOS NEDARYMO SĄLYGA
   16 straipsnis
   Duomenų apsauga
   Asmens duomenys pranešami tik tada, kai toks pranešimas yra būtinas tam, kad atitinkamu atveju Juodkalnijos arba valstybės narės kompetentingos institucijos įgyvendintų šį susitarimą. Asmens duomenų apdorojimą ir tvarkymą konkrečiu atveju reglamentuoja Juodkalnijos nacionalinės teisės aktai, o kai duomenų valdytojas yra valstybės narės kompetentinga institucija – Direktyvos 95/46/EB (2) ir šia direktyva vadovaujantis tos valstybės narės priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatos. Papildomai taikomi tokie principai:

               a)

               asmens duomenys turi būti tvarkomi sąžiningai ir teisėtai;

               b)

               įgyvendinant šį susitarimą, asmens duomenys turi būti renkami tiksliai nusakytu, aiškiu ir teisėtu tikslu ir nei pranešančioji, nei gaunančioji institucija negali jų tvarkyti tokiu būdu, kuris būtų nesuderinamas su tuo tikslu;

               c)

               asmens duomenys turi būti pakankami, tinkami ir jų neturi būti pernelyg daug tam tikslui, dėl kurio jie renkami ir (arba) toliau tvarkomi; visų pirma apie asmenį teikiama informacija yra tik tokia, kuri susijusi su:

                           —

                           išsamia informacija apie perduotiną asmenį (pvz., vardai, pavardės, bet kurios buvusios pavardės ir vardai, kiti asmens naudojami vardai (kiti vardai, kuriais asmuo žinomas) arba slapyvardžiai, lytis, civilinis statusas, gimimo data ir vieta, dabartinė ir ankstesnė pilietybė),

                           —

                           asmens pasu, tapatybės kortele arba vairuotojo pažymėjimu (numeris, galiojimo laikas, išdavimo data, išduodanti institucija, išdavimo vieta),

                           —

                           sustojimo vietomis ir kelionės maršrutais,

                           —

                           kita informacija, kurios reikia perduotino asmens tapatybei nustatyti arba readmisijos reikalavimams išnagrinėti pagal šį susitarimą;

               d)

               asmens duomenys turi būti tikslūs ir, kai būtina, atnaujinami;

               e)

               asmens duomenys turi būti laikomi tokia forma, kuri leistų nustatyti duomenų subjektus per ne ilgesnį nei būtina laiką, numatytą tam tikslui, dėl kurio duomenys buvo renkami arba dėl kurio jie yra toliau tvarkomi;

               f)

               pranešančioji institucija ir gaunančioji institucija imasi visų įmanomų priemonių, kad būtų atitinkamai užtikrinamas asmens duomenų taisymas, ištrynimas ar blokavimas tada, jei tvarkymas neatitiktų šio straipsnio nuostatų, o visų pirma – jei tie duomenys būtų nepakankami, netinkami, netikslūs arba tvarkymo tikslu jų būtų pernelyg daug. Tai apima pranešimą kitai šaliai apie bet kokį taisymą, trynimą ar blokavimą;

               g)

               paprašius, gaunančioji institucija praneša pranešančiajai institucijai apie perduotų duomenų panaudojimą ir apie iš jų gautus rezultatus;

               h)

               asmens duomenys gali būti perduodami tik kompetentingoms institucijoms. Perduodant toliau kitoms įstaigoms, reikia pranešančiosios institucijos išankstinio sutikimo;

               i)

               pranešančioji ir gaunančioji institucija yra įpareigotos pasirašyti raštišką protokolą apie asmens duomenų perdavimą ir gavimą.

         17 straipsnis
   Įtakos nedarymo sąlyga
   1.   Šis susitarimas nepažeidžia Bendrijos, valstybių narių ir Juodkalnijos teisių, įsipareigojimų ir atsakomybės, numatytų tarptautinėje teisėje, visų pirma:

               —

               1951 m. liepos 28 d. Konvencijoje dėl pabėgėlių statuso su pakeitimas, padarytais 1967 m. sausio 31 d. Protokolu dėl pabėgėlių statuso,

               —

               tarptautinėse konvencijose, nustatančiose valstybę, atsakingą už pateiktų paraiškų dėl prieglobsčio suteikimo svarstymą,

               —

               1950 m. lapkričio 4 d. Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje,

               —

               1984 m. gruodžio 10 d. Konvencijoje prieš kankinimą ir kitokį žiaurų, nežmonišką ar žeminantį elgesį ir baudimą;

               —

               tarptautinėse konvencijose dėl ekstradicijos ir tranzito;

               —

               daugiašalėse tarptautinėse konvencijose ir susitarimuose dėl užsienio piliečių readmisijos.

         2.   Jokia šio susitarimo nuostata negali užkirsti kelio asmens grįžimui, laikantis kitų formalių ar neformalių susitarimų nuostatų.
   VII SKIRSNIS
   ĮGYVENDINIMAS IR TAIKYMAS
   18 straipsnis
   Jungtinis readmisijos komitetas
   1.   Susitariančiosios Šalys teikia viena kitai abipusę pagalbą dėl šio susitarimo taikymo ir aiškinimo. Šiuo tikslu jos įsteigia Jungtinį readmisijos komitetą (toliau – komitetas), kurio užduotis pirmiausia bus:

               a)

               kontroliuoti, kaip taikomas šis susitarimas;

               b)

               nuspręsti dėl įgyvendinimo susitarimų, būtinų tam, kad šis susitarimas būtų taikomas vienodai;

               c)

               reguliariai keistis informacija apie įgyvendinimo protokolus, sudarytus tarp atskirų valstybių narių ir Juodkalnijos pagal 19 straipsnį;

               d)

               rekomenduoti šio susitarimo ir jo priedų pakeitimus.

         2.   Komiteto sprendimai Susitariančiosioms Šalims yra privalomi.
   3.   Komitetą sudaro Bendrijos ir Juodkalnijos atstovai; Bendrijai atstovauja Komisija.
   4.   Komitetas posėdžiauja prireikus vienos iš Susitariančiųjų Šalių prašymu.
   5.   Komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.
   19 straipsnis
   Įgyvendinimo protokolai
   1.   Valstybės narės arba Juodkalnijos prašymu Juodkalnija ir valstybė narė parengia įgyvendinimo protokolą, kuriame nustatomos taisyklės dėl:

               a)

               kompetentingų institucijų paskyrimo, sienos perėjimo punktų ir pasikeitimo informacija apie ryšių palaikymo centrus;

               b)

               asmenų grąžinimo su palyda, įskaitant trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės tranzito su palyda, sąlygų;

               c)

               priemonių ir dokumentų, kurie papildo išvardytuosius šio susitarimo 1–5 prieduose.

         2.   Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti įgyvendinimo protokolai įsigalioja tik po to, kai apie juos pranešama 18 straipsnyje nurodytam readmisijos komitetui.
   3.   Bet kurią su viena iš valstybių narių parengto įgyvendinimo protokolo nuostatą Juodkalnija sutinka taikyti ir santykiuose su bet kuria kita valstybe nare pastarajai paprašius ir jei tokia nuostata gali būti praktiškai taikoma.
   20 straipsnis
   Ryšys su valstybių narių dvišalėmis readmisijos sutartimis arba susitarimais
   Šio susitarimo nuostatos yra viršesnės už bet kurios dvišalės sutarties arba susitarimo dėl neteisėtai gyvenančių asmenų readmisijos, kuri(s) buvo sudaryta(s) arba gali būti sudaryta(s) pagal 19 straipsnį tarp atskirų valstybių narių ir Juodkalnijos, nuostatas, jei tokios sutarties ar susitarimo nuostatos nesuderinamos su šio susitarimo nuostatomis.
   VIII SKIRSNIS
   BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
   21 straipsnis
   Teritorinis taikymas
   1.   Atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalį, šis susitarimas taikomas teritorijoje, kurioje taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, ir Juodkalnijos teritorijoje.
   2.   Šis susitarimas netaikomas Danijos Karalystės teritorijoje.
   22 straipsnis
   Įsigaliojimas, trukmė ir nutraukimas
   1.   Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba patvirtina šį susitarimą, laikydamosi savo atitinkamų procedūrų.
   2.   Šis susitarimas įsigalioja pirmą antrojo mėnesio dieną nuo tos dienos, kurią Susitariančiosios Šalys viena kitai praneša apie šio straipsnio 1 dalyje minėtų procedūrų užbaigimą.
   3.   Šis susitarimas sudaromas neribotam laikotarpiui.
   4.   Kiekviena Susitariančioji Šalis gali visiškai arba iš dalies laikinai sustabdyti šio susitarimo įgyvendinimą trečiųjų šalių piliečių ir asmenų be pilietybės atžvilgiu saugumo, viešosios tvarkos užtikrinimo arba visuomenės sveikatos apsaugos sumetimais, apie tai oficialiai pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai ir iš anksto pasikonsultavusi su 18 straipsnyje minimu komitetu. Sustabdymas įsigalioja antrą dieną nuo tokio pranešimo dienos.
   5.   Kiekviena Susitariančioji Šalis gali denonsuoti šį susitarimą apie tai oficialiai pranešusi kitai Susitariančiajai Šaliai. Šis susitarimas baigiamas taikyti po šešių mėnesių nuo tokio pranešimo datos.
   23 straipsnis
   Priedai
   1–7 priedai yra sudėtinė šio susitarimo dalis.

      Priimta du tūkstančiai septintų metų rugsėjo aštuonioliktą dieną Briuselyje dviem egzemplioriais visomis oficialiosiomis šalių kalbomis; visi tekstai yra autentiški.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         Za Evropsku Zajednicu

         За Република Черна гора
         Por la República de Montenegro
         Za Republiku Ċerná Hora
         For Republikken Montenegro
         Für die Republik Montenegro
         Montenegro Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Μαυροβουνίου
         For the Republic of Montenegro
         Pour la République du Monténégro
         Per la Repubblica del Montenegro
         Melnkalnes Republikas vārdā
         Juodkalnijos Respublikos vardu
         A Montenegrói Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika ta' Montenegro
         Voor de Republiek Montenegro
         W imieniu Republiki Czarnogóry
         Pela República do Montenegro
         Pentru Republica Muntenegru
         Za Čiernohorskú republiku
         Za Republiko Črno goro
         Montenegron tasavallan puolesta
         För Republiken Montenegro
         Za Republiku Crnu Goru

      (1)  Atitinkantis 1994 m. lapkričio 30 d. ES Tarybos rekomendacijoje nurodytą formą.

      (2)  1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 281, 1995 11 23, p. 31).
   1 PRIEDAS
   DOKUMENTŲ, KURIŲ PATEIKIMAS LAIKOMAS PILIETYBĖS ĮRODYMU, SĄRAŠAS
   (2 STRAIPSNIO 1 DALIS, 4 STRAIPSNIO 1 DALIS IR 8 STRAIPSNIO 1 DALIS)
   Kai prašomoji valstybė yra valstybė narė:

               —

               bet kokios rūšies pasai (nacionaliniai pasai, diplomatiniai pasai, tarnybiniai pasai, kolektyviniai pasai ir pakaitiniai pasai, įskaitant vaikų pasus),

               —

               bet kokios rūšies asmens tapatybės kortelės (įskaitant laikinąsias),

               —

               darbo knygelės ir karinės tapatybės kortelės,

               —

               jūrininko registracijos knygelės ir kapitono darbo kortelės.

         Kai prašomoji valstybė yra Juodkalnija:

               —

               kelionės dokumentai (nacionaliniai pasai ir kolektyviniai pasai), išduoti Juodkalnijos Respublikos vidaus reikalų ministerijos po 1997 m. birželio 15 d. („mėlyni pasai“), ir kelionės dokumentai (diplomatiniai pasai ir tarnybiniai pasai), išduoti Juodkalnijos Respublikos užsienio reikalų ministerijos, taip pat kelionės dokumentai, kurie bus išduoti pagal naująjį Įstatymą dėl kelionės dokumentų,

               —

               asmens tapatybės kortelės, išduotos Juodkalnijos Respublikos vidaus reikalų ministerijos po 1994 m. gegužės 1 d., taip pat asmens tapatybės kortelės, kurios bus išduotos pagal naująjį Įstatymą dėl asmens tapatybės kortelių,

               —

               Juodkalnijos kariuomenės darbo knygelės ir karinės tapatybės kortelės,

               —

               jūrininko registracijos knygelės ir kapitono darbo kortelės.

         2 PRIEDAS
   DOKUMENTŲ, KURIŲ PATEIKIMAS LAIKOMAS PILIETYBĖS PRIMA FACIE ĮRODYMU, SĄRAŠAS
   (2 STRAIPSNIO 1 DALIS, 4 STRAIPSNIO 1 DALIS IR 8 STRAIPSNIO 2 DALIS)
   Kai prašomoji valstybė yra valstybė narė arba Juodkalnija:

               —

               bet kurių dokumentų, išvardytų šio susitarimo 1 priede, kopijos,

               —

               vairuotojo pažymėjimai arba jų kopijos,

               —

               gimimo liudijimai arba jų kopijos,

               —

               bet koks kitas prašomosios valstybės institucijų išduotas oficialus dokumentas, kuris gali padėti nustatyti atitinkamo asmens pilietybę,

               —

               pilietybės pažymėjimai ir kiti oficialūs dokumentai, kuriuose minima ar aiškiai nurodoma pilietybė.

         Kai prašomoji valstybė yra Juodkalnija:

               —

               pasai, išduoti Juodkalnijos Respublikos vidaus reikalų ministerijos iki 1997 m. birželio 15 d. („raudoni pasai“), ir jų kopijos,

               —

               asmens tapatybės kortelės, išduotos Juodkalnijos Respublikos vidaus reikalų ministerijos iki 1994 m. gegužės 1 d., ir jų kopijos.

         3 PRIEDAS
   BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIE LAIKOMI TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ IR ASMENŲ BE PILIETYBĖS READMISIJOS SĄLYGŲ ĮRODYMU, SĄRAŠAS
   (3 STRAIPSNIO 1 DALIS, 5 STRAIPSNIO 1 DALIS IR 9 STRAIPSNIO 1 DALIS)

               —

               atvykimo (išvykimo) spaudai ar panaši žyma atitinkamo asmens kelionės dokumente arba kitas atvykimo (išvykimo) įrodymas (pvz., fotografinis),

               —

               asmens vardu išduoti kelionių lėktuvu, traukiniu, autobusu ar laivu bilietai ir (arba) keleivių sąrašai, kurie įrodo atitinkamo asmens buvimą ir jo kelionės maršrutą prašomosios valstybės teritorijoje,

               —

               oficialūs parodymai, kuriuos visų pirma davė pasienio įstaigos personalas ar kiti liudininkai, galintys paliudyti, kad atitinkamas asmuo kirto sieną,

               —

               oficialūs atitinkamo asmens parodymai teisminio ar administracinio nagrinėjimo metu, kuriais nurodomas atitinkamo asmens buvimas arba jo kelionės maršrutas prašomosios valstybės teritorijoje.

         4 PRIEDAS
   BENDRAS DOKUMENTŲ, KURIE LAIKOMI TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ IR ASMENŲ BE PILIETYBĖS READMISIJOS SĄLYGŲ PRIMA FACIE ĮRODYMU, SĄRAŠAS
   (3 STRAIPSNIO 1 DALIS, 5 STRAIPSNIO 1 DALIS IR 9 STRAIPSNIO 2 DALIS)

               —

               prašančiosios valstybės atitinkamų institucijų pateikta informacija apie vietą ir aplinkybes, kurioms esant atitinkamas asmuo buvo sulaikytas po to, kai atvyko į tos valstybės teritoriją,

               —

               informacija, susijusi su asmens tapatybe ir (arba) jo buvimu, kurią pateikė tarptautinė organizacija (pvz., JTPRVK),

               —

               šeimos narių, bendrakeleivių ir t. t. pateikta (patvirtinta) informacija,

               —

               bet kokios rūšies dokumentai, pažymėjimai ir sąskaitos (pvz., viešbučių sąskaitos, paskyrimo pas gydytoją (stomatologą) talonėliai, įėjimo į viešąsias (privačias) institucijas leidimai, automobilio nuomos sutartys, kreditinės kortelės kvitai ir kt.), aiškiai rodantys, kad atitinkamas asmuo buvo apsistojęs prašomosios valstybės teritorijoje,

               —

               informacija, rodanti, kad atitinkamas asmuo naudojosi pasiuntinių ar kelionių agentūros paslaugomis.

         5 PRIEDAS
   DOKUMENTŲ, KURIE LAIKOMI BUVUSIŲ BUVUSIOS JUGOSLAVIJOS SOCIALISTINĖS FEDERACINĖS RESPUBLIKOS PILIEČIŲ READMISIJOS SĄLYGŲ ĮRODYMU ARBA PRIMA FACIE ĮRODYMU, SĄRAŠAS
   (3 STRAIPSNIO 3 DALIS, 9 STRAIPSNIO 4 DALIS IR 9 STRAIPSNIO 5 DALIS)
   5a priedas (įrodymais laikomi dokumentai)

               —

               Buvusiosios Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos išduoti gimimo liudijimai arba jų kopijos,

               —

               Juodkalnijos, Buvusiosios Jugoslavijos Federacinės Respublikos, Buvusiosios Serbijos ir Juodkalnijos valstybių sąjungos arba Buvusiosios Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos išduoti viešieji dokumentai arba jų kopijos, kuriuose nurodyta gimimo vieta ir (arba) nuolatinė gyvenamoji vieta, kaip reikalaujama 3 straipsnio 3 dalyje.

         5b priedas (prima facie įrodymais laikomi dokumentai)

               —

               kiti dokumentai arba pažymėjimai arba jų kopijos, kuriuose nurodyta gimimo vieta ir (arba) nuolatinė gyvenamoji vieta Juodkalnijos teritorijoje,

               —

               oficialūs atitinkamo asmens parodymai teisminio ar administracinio nagrinėjimo metu.

         6 PRIEDAS

   7 PRIEDAS

   BENDRA DEKLARACIJA DĖL 2 STRAIPSNIO 4 DALIES IR 4 STRAIPSNIO 4 DALIES
   Iki tol, kol ES valstybių narių teritorijoje bus įsteigtos Juodkalnijos Respublikos diplomatinės ir konsulinės atstovybės, 2 straipsnio 4 dalyje numatytus kelionės dokumentus išduos Serbijos Respublikos diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga pagal Susitarimo memorandumo tarp Juodkalnijos Respublikos ir Serbijos Respublikos 6 straipsnį, arba kitų Juodkalnijai atstovaujančių valstybių diplomatinės atstovybės arba konsulinės įstaigos.
   Jei prašomoji valstybė narė Juodkalnijos Respublikoje neturi diplomatinės atstovybės arba konsulinės įstaigos, pagal 4 straipsnio 4 dalį išduotiną kelionės dokumentą išduos tai prašomajai valstybei narei atstovaujančios valstybės narės diplomatinė atstovybė arba konsulinė įstaiga. Kelionės dokumentas išduodamas prašomosios valstybės narės vardu, jeigu yra išankstinis jos leidimas.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL 3 IR 5 STRAIPSNIŲ
   Šalys stengsis grąžinti bet kokį trečiosios šalies pilietį, kuris netenkina arba jau nebetenkina galiojančių atvykimo, buvimo arba gyvenimo jų atitinkamoje teritorijoje teisinių sąlygų, į jo kilmės šalį.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL 3 STRAIPSNIO 1 DALIES
   Šalys susitaria, kad pagal šias nuostatas asmuo laikomas tiesiogiai atvykusiu iš Juodkalnijos teritorijos, jei jis atvyko į valstybių narių teritoriją oro, sausumos ar jūrų transportu neįvažiuodamas į trečiąją tarpinę valstybę. Tranzitinis buvimas trečiosios šalies oro uoste nelaikomas įvažiavimu į kitą šalį.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL DANIJOS
   Susitariančiosios Šalys pažymi, kad šis susitarimas negalioja Danijos Karalystės teritorijoje ir netaikomas Danijos Karalystės piliečiams. Tokiomis aplinkybėmis tikslinga, kad Juodkalnija ir Danija sudarytų readmisijos susitarimą, kurio sąlygos būtų tokios pat kaip šio susitarimo.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL ISLANDIJOS IR NORVEGIJOS
   Susitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį į glaudžius Europos bendrijos ir Islandijos bei Norvegijos santykius, visų pirma pagal 1999 m. gegužės 18 d. Susitarimą dėl šių šalių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis. Tokiomis aplinkybėmis tikslinga, kad Juodkalnija su Islandija ir Norvegija sudarytų readmisijos susitarimą, kurio sąlygos būtų tokios pat kaip šio susitarimo.
   BENDRA DEKLARACIJA DĖL ŠVEICARIJOS
   Susitariančiosios Šalys pažymi, kad Europos Sąjunga, Europos bendrija ir Šveicarija pasirašė susitarimą dėl Šveicarijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis. Todėl tikslinga, kai tik įsigalios šis asociacijos susitarimas, kad Juodkalnija sudarytų readmisijos susitarimą su Šveicarija tokiomis pat kaip ir šio susitarimo sąlygomis.