title: 2002 m. spalio 3 d. Tarybos sprendimasdėl Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimo) sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002D0917

Oficialusis leidinys L 321 , 26/11/2002 p. 0011 - 0012

		Tarybos sprendimas2002 m. spalio 3 d.dėl Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimo) sudarymo(2002/917/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 71 straipsnio 1 dalį ir 93 straipsnį, kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmo punkto pirmuoju sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies antru punktu,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą [2],kadangi:(1) Remdamasi 1995 m. gruodžio 7 d. Tarybos mandatu, Komisija vedė derybas su Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Kroatija, Čekijos Respublika, Estija, Vengrija, Latvija, Lietuva, Moldavija, Lenkija, Rumunija, Slovakijos Respublika, Slovėnija ir Turkija dėl Europos susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais sudarymo.(2) 2001 m. birželio 22 d., laikantis 2001 m. birželio 18 d. Tarybos sprendimo, Susitarimas dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimas) buvo pasirašytas Bendrijos vardu.(3) 2001 m. birželio 30 d. Susitarimą buvo pasirašiusi Europos bendrija ir šios 13 šalių: Bosnija ir Hercegovina, Bulgarija, Kroatija, Čekijos Respublika, Vengrija, Latvija, Lietuva, Moldavija, Lenkija, Rumunija, Slovakijos Respublika, Slovėnija ir Turkija.(4) Interbus susitarimo sudarymas padės plėtoti transporto ryšius tarp Susitariančiųjų Šalių; tam, kad Susitarimas įsigaliotų, po pasirašymo jį turi ratifikuoti ar patvirtinti keturios Susitariančios Šalys, įskaitant Bendriją.(5) Interbus susitarimas turėtų būti patvirtintas,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisŠiuo sprendimu Bendrijos vardu patvirtinamas Susitarimo dėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais (Interbus susitarimo) sudarymas.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą Bendrijos vardu deponuoti patvirtinimo dokumentą, nurodytą Susitarimo 27 straipsnyje, kuris įpareigotų Bendriją.3 straipsnisKomisija, kuriai padeda Tarybos narių atstovai, atstovauja Bendrijai Jungtiniame komitete (toliau - Komitetas), įsteigtame pagal Susitarimo 23 straipsnį.Komiteto parengtą Bendrijos poziciją Komisijos pasiūlymu kvalifikuota balsų dauguma priima Taryba. Jeigu Komiteto siūlomas priimti sprendimas yra susijęs su Komiteto Darbo tvarkos taisyklėmis, Taryba sprendimą priima paprasta balsų dauguma.Komiteto priimti sprendimai skelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.4 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Liuksemburge, 2002 m. spalio 3 d.Tarybos varduPirmininkasF. Hansen[1] OL C 51 E, 2002 6 26, p. 193.[2] Pritarimas duotas 2002 m. liepos 2 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).--------------------------------------------------Susitarimasdėl tarptautinio nemaršrutinio keleivių vežimo tarpmiestiniais ir miesto autobusais(Interbus susitarimas)SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS,atsižvelgdamos į siekį skatinti tarptautinio transporto plėtrą Europoje, ypač palengvinti jo organizavimą ir vykdymą;atsižvelgdamos į norą palengvinti turizmą ir kultūrinius mainus tarp Susitariančiųjų Šalių;kadangi:Susitarimas dėl tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tolimojo susisiekimo ir miesto autobusais (ASOR), 1982 m. gegužės 26 d. pasirašytas Dubline, nenumato naujų šalių prisijungimo.Turėtų būti išlaikyta minėtu susitarimu pasiekta patirtis ir liberalizavimas.Pageidautina numatyti tam tikro tarptautinio vežimo nemaršrutiniais tarpmiestiniais ir miesto autobusais bei su juo susijusio tranzito suderintą liberalizavimą.Pageidautina numatyti tam tikras suderintas neliberalizuoto tarptautinio nemaršrutinio vežimo, kuriam dėl to vis dar reikalingas leidimas, darbo tvarkos taisykles.Siekiant pagerinti kelių eismo saugumą ir aplinkos apsaugą, būtina numatyti aukštą techninių sąlygų, taikomų autobusams, kuriais tarp Susitariančiųjų Šalių teikiamos tarptautinės nemaršrutinės paslaugos, suderinimo lygį.Būtina, kad Susitariančiosios Šalys taikytų vienodas priemones dėl tarpmiestinių ir miesto autobusų, kuriais teikiamos tarptautinės kelių transporto paslaugos, ekipažų darbo.Pageidautina numatyti, kad būtų suderintos leidimo verstis keleivių vežimo autotmobilių transportu veikla sąlygos.Nediskriminavimo dėl transporto operatoriaus pilietybės ar verslo įsteigimo vietos, taip pat dėl miesto ar tarpmiestinio autobuso išvykimo ar paskirties vietos principas turėtų būti laikomas pagrindine sąlyga, taikoma tarptautinio transporto paslaugų teikimui.Siekiant palengvinti ir supaprastinti tikrinimo procedūras, būtina nustatyti vienodus tokių transporto dokumentų, kaip liberalizuotų nemaršrutinių paslaugų kontrolės dokumentas, leidimo teikti neliberalizuotas paslaugas forma ir leidimo teikti neliberalizuotas paslaugas paraiškos forma, pavyzdžius.Būtina numatyti tam tikras suderintas Susitarimo vykdymo priemones, ypač dėl kontrolės procedūrų, nuobaudų ir savitarpio pagalbos.Siekiant garantuoti tinkamą šio Susitarimo įgyvendinimą ir sudaryti sąlygas jo priedų techniniam derinimui, tikslinga nustatyti tam tikrą jo valdymo tvarką.Turėtų būti sudarytos sąlygos prisijungti prie Susitarimo būsimoms Europos transporto ministrų konferencijos narėms ir kai kurioms kitoms Europos valstybėms,NUSPRENDĖ nustatyti vienodas tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tarpmiestiniais ir miesto autobusais taisykles, irSUSITARĖ:I SKYRIUSTAIKYMO SRITIS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽIMAI1 straipsnisTaikymo sritis1. Šis Susitarimas taikomas:a) tarptautiniam bet kokios pilietybės keleivių vežimui nemaršrutiniais autobusais:- tarp dviejų Susitariančiųjų Šalių teritorijų arba tos pačios Susitariančiosios Šalies teritorijoje bei prireikus teikiant tokias paslaugas tranzitu per kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją arba per Susitarime nedalyvaujančios valstybės teritoriją,- kai jį samdos pagrindais ar už atlygį vykdo Susitariančiojoje Šalyje pagal jos įstatymus įsisteigę transporto operatoriai ir kurie turi licenciją teikti tarptautinio keleivių vežimo nemaršrutiniais tarpmiestiniais ir miesto autobusais paslaugas,- miesto ir tarpmiestiniais autobusais, įregistruotais toje Susitariančiojoje Šalyje, kurioje yra įsisteigęs transporto operatorius;b) su tokiais reisais susijusioms miesto ir tarpmiestinių autobusų kelionėms be keleivių.2. Nė viena šio Susitarimo nuostata negali būti aiškinama taip, lyg numatytų galimybę transporto operatoriams, kurių verslas įregistruotas kurioje nors Susitariančiojoje Šalyje, teikti nemaršrutines vidaus transporto paslaugas kitos Susitariančiosios Šalies teritorijoje.3. Komerciniam krovinių vežimui keleiviams vežti skirtais miesto ir tarpmiestiniais autobusais šis Susitarimas netaikomas.4. Šis Susitarimas netaikomas savo poreikiams teikiamoms nemaršrutinėms transporto paslaugoms.2 straipsnisNediskriminavimasSusitariančiosios Šalys garantuoja, kad nediskriminuos dėl transporto operatoriaus pilietybės ar verslo įsteigimo vietos, taip pat dėl miesto ar tarpmiestinio autobuso išvykimo ar paskirties vietos, ypač dėl VI skyriuje nustatytų piniginių nuostatų bei IX skyriuje nustatytos kontrolės ir nuobaudų.3 straipsnisSąvokosŠiame Susitarime vartojamos šios sąvokos:1. "Miesto ir tarpmiestiniai autobusai" - transporto priemonės, kurios dėl savo konstrukcijos ir įrangos yra tinkamos vežti daugiau kaip devynis žmones, įskaitant vairuotoją, ir yra skirtos šiam tikslui.2. "Tarptautinės nemaršrutinės paslaugos" - paslaugos, teikiamos mažiausiai tarp dviejų Susitariančiųjų Šalių teritorijų, neįeinančios nei į reguliariųjų ar specialių reguliariųjų transporto paslaugų, nei į švytuoklinių paslaugų sąvoką. Tokios paslaugos gali būti teikiamos tam tikru dažnumu, nenustodamos dėl to būti nemaršrutinėmis paslaugomis.3. "Reguliariosios paslaugos" - nustatytu dažnumu ir maršrutu teikiamos keleivių vežimo paslaugos, kai keleiviai gali būti įlaipinami ar išlaipinami iš anksto numatytose sustojimo vietose. Teikiant reguliarias paslaugas, gali būti reikalaujama laikytis iš anksto nustatytų tvarkaraščių ir tarifų.4. "Specialios reguliariosios paslaugos" - vien tik nustatytų kategorijų keleivių vežimo paslaugos, nesvarbu, kas jas organizuoja, teikiamos pagal šio straipsnio 3 dalyje nustatytas sąlygas. Specialios reguliariosios paslaugos apima:- darbuotojų vežimą į darbovietę ir iš jos,- moksleivių ir studentų vežimą į mokymo įstaigą ir iš jos.Tai, kad specialios reguliariosios paslaugos gali įvairuoti, atsižvelgiant į vartotojų poreikius, įtakos jų priskyrimui reguliariųjų paslaugų kategorijai neturi.5. 1. "Švytuoklinės paslaugos" - paslaugos, kai daugkartiniais išvykstamaisiais ir grįžtamaisiais reisais iš anksto suformuotos keleivių grupės vežamos iš vienos išvykimo vietos į vieną atvykimo vietą. Kiekviena grupė, kurią sudaro išvykstamuoju reisu keliavę keleiviai, to paties transporto operatoriaus vėlesniu reisu vežama atgal į išvykimo vietą.Išvykimo ir atvykimo vieta atitinkamai reiškia vietą, kur kelionė prasideda, ir vietą, kur kelionė baigiasi, kiekvienu atveju 50 km spinduliu kartu su aplinkinėmis vietovėmis.2. Įlaipinti ir išlaipinti keleivius kelionės metu, teikiant švytuoklines paslaugas, negalima.3. Pirmas grįžtamasis reisas ir paskutinis išvykstamasis švytuoklinis reisas atliekamas be keleivių.4. Tačiau tam tikros transporto operacijos priskyrimui švytuoklinių paslaugų klasei poveikio neturi tai, kad atitinkamų Susitariančiųjų Šalių ar Šalių kompetentingų institucijų sutikimu:- nepaisant šios straipsnio dalies 1 punkto nuostatų, keleiviai grįžta su kita grupe ar kitu transporto operatoriumi,- nepaisant šios straipsnio dalies 2 punkto nuostatų, kelionės metu įlipa ir išlipa keleiviai,- nepaisant šios straipsnio dalies 3 punkto nuostatų, iš eilės švytuoklinių reisų pirmas išvykstamasis reisas ir paskutinis grįžtamasis reisas yra atliekamas be keleivių.6. "Susitariančiosios Šalys" - šį Susitarimą pasirašiusios šalys, kurios sutiko pagal jį įsipareigoti ir kurioms jis galioja.Šis Susitarimas taikomas toms teritorijoms, kuriose taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis pagal toje sutartyje nustatytas sąlygas, taip pat BOSNIJAI IR HERCEGOVINAI, BULGARIJAI, ČEKIJOS RESPUBLIKAI, ESTIJAI, KROATIJAI, LATVIJAI, LENKIJAI, LIETUVAI, MOLDOVAI, RUMUNIJAI, SLOVAKIJAI, SLOVĖNIJAI, TURKIJAI ir VENGRIJAI, jei jos yra sudariusios šį Susitarimą.7. "Kompetentingos institucijos" - institucijos, kurias Bendrijos valstybės narės ir kitos Susitariančiosios Šalys paskyrė atlikti šio Susitarimo V, VI, VII, VIII ir IX skyriuose nurodytas užduotis.8. "Tranzitas" - transporto operacijos dalis, kai Susitariančiosios Šalies teritorijoje keleiviai neįlaipinami ir neišlaipinami.II SKYRIUSKELEIVINIO KELIŲ TRANSPORTO OPERATORIAMS TAIKOMOS SĄLYGOS4 straipsnis1. Susitariančiosios Šalys, kurios dar nėra pradėjusios taikyti sąlygų, atitinkančių 1 priede nurodytos Europos bendrijos direktyvos nustatytas sąlygas, pradeda jas taikyti.2. Pirmiau nurodytos direktyvos 3 straipsnio 3 dalyje nurodytos tinkamos finansinės būklės sąlygos atžvilgiu Susitariančiosios Šalys iki 2003 m. sausio 1 d. ar net iki 2005 m. sausio 1 d. gali taikyti mažesnio dydžio minimalų turimą kapitalą ir rezervus, negu tuos, kurie yra nurodyti tos direktyvos 3 straipsnio 3 dalies c punkte, jeigu antrojo termino atveju nepažeidžiant Europos Sutarties, kuria steigiama Europos Bendrijų ir jų valstybių narių bei tam tikrų šio Susitarimo Susitariančiųjų Šalių asociacija, nuostatų Susitarimo ratifikavimo metu bus padarytas atitinkamas pareiškimas.III SKYRIUSTRANSPORTO PRIEMONĖMS TAIKOMOS TECHNINĖS SĄLYGOS5 straipsnisMiesto ir tarpmiestiniai autobusai, kuriais pagal šį Susitarimą yra teikiamos tarptautinės nemaršrutinės paslaugos, turi atitikti 2 priede nustatytus techninius standartus.IV SKYRIUSPATEKIMAS Į RINKĄ6 straipsnisLiberalizuotos nemaršrutinės paslaugosNuo reikalavimo turėti leidimą bet kurios Susitariančiosios Šalies teritorijoje, išskyrus transporto operatoriaus įsisteigimo Susitariančiąją Šalį, atleidžiamos šios nemaršrutinės paslaugos:1) uždarų durų kelionės, t. y. paslaugos, teikiamos tuo pačiu miesto ar tarpmiestiniu autobusu, kuris veža tą pačią keleivių grupę visos kelionės metu ir parveža ją į jos išvykimo vietą. Išvykimo vieta yra Susitariančiosios Šalies, kurioje įsisteigęs transporto operatorius, teritorijoje;2) paslaugos, kai išvykstama su keleiviais, o grįžtama be keleivių. Išvykimo vieta yra Susitariančiosios Šalies, kurioje įsisteigęs transporto operatorius, teritorijoje;3) paslaugos, kai išvykstama be keleivių ir visi keleiviai įlipa vienoje vietoje, jeigu įvykdoma viena iš šių sąlygų:a) keleiviai vežami grupėmis, suformuotomis Susitarime nedalyvaujančios šalies teritorijoje arba kitos Susitariančiosios Šalies, negu ta, kurioje įsisteigęs transporto operatorius arba kurioje įlaipinami keleiviai, teritorijoje vežimo sutarties, sudarytos prieš jų atvykimą į pastarosios Susitariančiosios Šalies teritoriją, pagrindu. Keleiviai vežami Susitariančiosios Šalies, kurioje yra įsisteigęs transporto operatorius, teritorija;b) jei yra šio straipsnio 2 dalyje numatytų sąlygų, pirmiausia keleiviai to paties transporto operatoriaus nuvežami į Susitariančiosios Šalies teritoriją, kur jie vėl įlaipinami ir vežami į tą Susitariančiąją Šalį, kurioje įsisteigęs transporto operatorius;c) keleiviai pakviesti keliauti į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją, o kelionės išlaidas apmoka kviečiantysis asmuo. Tokie keleiviai turi sudaryti vienalytę grupę, kuri nebuvo suformuota vien tik tai konkrečiai kelionei ir kuri nuvežama į Susitariančiosios Šalies, kurioje įsisteigęs transporto operatorius, teritoriją.Nuo reikalavimo turėti leidimą taip pat atleidžiami:4) vežimai tranzitu per Susitariančiųjų Šalių teritoriją, kurie yra susiję su nuo reikalavimo turėti leidimą atleistomis nemaršrutinėmis transporto paslaugomis;5) miesto ir tarpmiestiniai autobusai be keleivių, naudojami tik tam, kad pakeistų autobusą, kuris buvo apgadintas ar sugedo tuo metu, kai juo buvo teikiamos šio Susitarimo reglamentuojamos tarptautinės paslaugos.Transporto paslaugų, kurias teikia Europos bendrijoje įsisteigę transporto operatoriai, išvykimo ir (arba) paskirties vieta gali būti bet kurioje Europos bendrijos valstybėje narėje, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje yra įregistruotas autobusas ar įsisteigęs transporto operatorius.7 straipsnisNeliberalizuotos nemaršrutinės transporto paslaugos1. 6 straipsnyje nenurodytoms nemaršrutinėms paslaugoms teikti reikalingas leidimas, kuris išduodamas pagal 15 straipsnį.2. Transporto paslaugų, kurias teikia Europos bendrijoje įsisteigę transporto operatoriai, išvykimo ir (arba) paskirties vieta gali būti bet kurioje Europos bendrijos valstybėje narėje, nesvarbu, kurioje valstybėje narėje yra įregistruotas autobusas ar įsisteigęs transporto operatorius.V SKYRIUSSOCIALINĖS NUOSTATOS8 straipsnisŠio Susitarimo Susitariančiosios Šalys, kurios dar neprisijungė prie 1970 m. liepos 1 d. Europos šalių susitarimo dėl kelių transporto priemonių ekipažų, važinėjančių tarptautiniais maršrutais, darbo (AETR) su padarytais paskutiniais pakeitimais, prie jo prisijungia arba taiko šio Susitarimo įsigaliojimo metu galiojančius Bendrijos reglamentus (EEB) Nr. 3820/85 ir (EEB) Nr. 3821/85.VI SKYRIUSMUITINĖS IR FINANSINĖS NUOSTATOS9 straipsnis1. Miesto ir tarpmiestiniai autobusai, kuriais pagal šį Susitarimą yra vykdomos transporto operacijos, atleidžiami nuo visų transporto priemonių mokesčių ir rinkliavų, kuriais apmokestinama transporto priemonių apyvarta ar disponavimas jomis, taip pat nuo visų specialių mokesčių ir rinkliavų, kuriais apmokestinamos transporto operacijos kitų Susitariančiųjų Šalių teritorijose.Autobusai neatleidžiami nuo mokesčių ir rinkliavų už automobilių kurą, transporto paslaugų PVM, kelių mokesčių ir rinkliavų už naudojimąsi infrastruktūra.2. Susitariančiosios Šalys garantuoja, kad mokesčiai už naudojimąsi mokamais keliais ir bet kokio kito pobūdžio vartotojams taikomi mokesčiai nebus taikomi tuo pačiu metu už vienos kelio atkarpos naudojimą. Tačiau kelių tinkluose, kuriuose jų naudotojams taikomi mokesčiai, Susitariančiosios Šalys taip pat gali taikyti mokesčius už naudojimąsi tiltais, tuneliais ir kalnų perėjomis.3. Importo mokesčiais ir bet kokiais kitais mokesčiais ar rinkliavomis, taikomais kitose Susitariančiosiose Šalyse, neapmokestinamas autobusų kuras, esantis šiam tikslui gamintojo įrengtuose kuro bakuose, tačiau ne daugiau kaip 600 litrų, taip pat tepalai, kurie autobusuose laikomi vien tik jų eksploatavimo reikmėms.4. 23 straipsnyje minimas Jungtinis komitetas sudarys mokesčių, kuriais kiekvienoje Susitariančiojoje Šalyje yra apmokestinamas keleivių vežimas miesto ir tarpmiestiniais autobusais, sąrašą. Į šį sąrašą įtraukiami tie mokesčiai, kuriems taikomos šio straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos nuostatos ir kurie gali būti taikomi tik transporto priemonės registracijai Susitariančioje Šalyje. Į sąrašą taip pat įtraukiami mokesčiai, kuriems galioja šio straipsnio 1 dalies antros pastraipos nuostatos ir kurie gali būti taikomi tik kitoje nei transporto priemonės registracijos Susitariančiojoje Šalyje. Susitariančiosios Šalys, kurios pakeičia bet kurį į šį sąrašą įtrauktą mokestį kitu tos pačios ar kitos rūšies mokesčiu, informuoja Jungtinį komitetą, kad šis padarytų atitinkamus pakeitimus.5. Atsarginės dalys ir įrankiai, importuojami suremontuoti autobusą, sugedusį tuo metu, kai juo buvo teikiamos tarptautinės kelių transporto paslaugos, jų importo į kitos Susitariančiosios Šalies teritoriją metu neapmokestinami muito mokesčiu bei visais mokesčiais ir rinkliavomis pagal sąlygas, nustatytas tos Šalies nuostatose dėl tokių prekių laikino įvežimo. Pakeistos atsarginės dalys turi būti reeksportuotos arba sunaikintos prižiūrint kitos Susitariančiosios Šalies kompetentingai muitinės įstaigai.VII SKYRIUSNEMARŠRUTINIŲ TRANSPORTO PASLAUGŲ, KURIOMS NEREIKALINGI LEIDIMAI, KONTROLĖS DOKUMENTAI10 straipsnis6 straipsnyje nurodytoms paslaugoms teikti reikalingas kontrolės dokumentas, kurį išduoda Susitariančiosios Šalies, kurioje yra įsisteigęs transporto operatorius, kompetentingos institucijos ar bet kuri tinkamai įgaliota agentūra.11 straipsnis1. Kontrolės dokumentas - tai iš 25 porų atplėšiamų kelionės lapų sudaryta knyga. Kontrolės dokumentas turi atitikti šio Susitarimo 3 priede pateiktą pavyzdį.2. Kiekviena knyga ir ją sudarantys kelionės lapai turi numerius. Kelionės lapai sunumeruojami iš eilės nuo 1 iki 25.3. Užrašai ant knygos viršelio ir kelionės lapų spausdinami valstybine ar keliomis valstybinėmis Susitariančiosios Šalies, kurioje įsisteigęs transporto operatorius, kalbomis.12 straipsnis1. 11 straipsnyje nurodyta knyga išduodama transporto operatoriaus vardu; jos negalima perleisti.2. Pirmasis kelionės lapo egzempliorius laikomas transporto priemonėje visos kelionės, kuriai jis skirtas, metu.3. Transporto operatorius atsako už tinkamą ir teisingą kelionės lapų užpildymą.13 straipsnis1. Transporto operatorius kiekvieną kelionės lapą užpildo dviem egzemplioriais prieš kiekvieną kelionę.2. Keleivių pavardes transporto operatorius gali pateikti iš anksto ant atskiro lapo sudarytu sąrašu, kuris pridedamas prie kelionės lapo. Ant sąrašo ir kelionės lapo dedamas transporto operatoriaus antspaudas arba, jei reikia, sąrašą ir kelionės lapą pasirašo transporto operatorius arba autobuso vairuotojas.3. Teikiant 6 straipsnio 3 dalyje nurodytas paslaugas, kai išvykstama be keleivių, šio straipsnio 2 dalyje minėtas keleivių sąrašas gali būti sudaromas keleivių įlaipinimo metu.14 straipsnisDviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos gali susitarti, kad keleivių sąrašų sudarinėti nereikia. Šiuo atveju kontrolės dokumente nurodomas keleivių skaičius.Apie tokius susitarimus informuojamas 23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas.VIII SKYRIUSLEIDIMAS TEIKTI NELIBERALIZUOTAS NEMARŠRUTINES TRANSPORTO PASLAUGAS15 straipsnis1. Leidimą kiekvienai neliberalizuotai nemaršrutinei paslaugai, laikantis 6 straipsnio nuostatų, išduoda Susitariančiųjų Šalių, kuriose bus įlaipinami ar išlaipinami keleiviai, kompetentingos institucijos, taip pat tranzito Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos bendru susitarimu. Kai išvykimo ar paskirties vieta yra Europos bendrijos valstybėje narėje, tranzitui per kitas Bendrijos valstybes nares leidimo nereikia.2. Leidimas turi atitikti 5 priede pateiktą pavyzdį.16 straipsnisParaiška gauti leidimą1. Paraišką gauti leidimą transporto operatorius pateikia Susitariančiosios Šalies, kurios teritorijoje yra išvykimo punktas, kompetentingoms institucijoms.Paraiška turi atitikti 4 priede pateiktą pavyzdį.2. Transporto operatoriai užpildo paraiškos blanką ir prie jos prideda patvirtinimą, kad pareiškėjas turi licenciją teikti 1 straipsnio 1 dalies a punkto antroje įtraukoje nurodytas tarptautines nemaršrutines paslaugas tarpmiestiniais ir miesto autobusais.3. Susitariančiosios Šalies, kurios teritorijoje yra išvykimo vieta, kompetentingos institucijos išnagrinėja paraišką gauti leidimą teikti atitinkamą paslaugą ir, jei pritaria, perduoda ją paskirties vietos Susitariančiosios Šalies (-ių) kompetentingoms institucijoms bei tranzito Susitariančiųjų Šalių kompetentingoms institucijoms.4. Nukrypdamos nuo 15 straipsnio 1 dalies, tranzito Susitariančiosios Šalys gali nuspręsti, kad šioje dalyje numatytoms paslaugoms teikti jų sutikimas nereikalingas. Šiuo atveju apie tokį sprendimą informuojamas 23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas.5. Susitariančiosios Šalies (-ių), kurios pritarimo yra prašoma, kompetentingos institucijos, nediskriminuodamos transporto operatoriaus dėl pilietybės ar įsisteigimo vietos, leidimą išduoda per vieną mėnesį. Jei šios institucijos nesutaria dėl leidimo išdavimo terminų, jos apie nesutarimo priežastis informuoja atitinkamos Susitariančiosios Šalies (-ių) kompetentingas institucijas.17 straipsnisDviejų ar daugiau Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos gali susitarti supaprastinti leidimų išdavimo tvarką, paraiškos gauti leidimą pavyzdį ir leidimo teikti nemaršrutines paslaugas tarp šių Susitariančiųjų Šalių pavyzdį. Apie tokius susitarimus informuojamas 23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas.IX SKYRIUSKONTROLĖ, NUOBAUDOS IR SAVITARPIO PAGALBA18 straipsnis10 straipsnyje nurodyti kontrolės dokumentai ir 15 straipsnyje minėti leidimai laikomi autobuse ir pateikiami bet kurio įgalioto atlikti patikrinimą pareigūno prašymu.19 straipsnisSusitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos garantuoja, kad transporto operatoriai laikysis šio Susitarimo nuostatų.20 straipsnis1 straipsnio 1 dalies a punkto antroje įtraukoje minėtos licencijos teikti tarptautines nemaršrutines transporto paslaugas miesto ir tarpmiestiniais autobusais patvirtinta kopija laikoma autobuse ir pateikiama bet kurio įgalioto atlikti patikrinimą pareigūno prašymu.23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas informuojamas apie tokio dokumento, išduoto Susitariančiųjų Šalių kompetentingų institucijų, pavyzdžius.21 straipsnisSusitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos nustato nuobaudų už šio Susitarimo sąlygų nesilaikymą skyrimo tvarką. Numatytos nuobaudos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.22 straipsnis1. Jeigu kitos šalies transporto operatoriai padaro rimtų ar pakartotinių kelių transporto taisyklių, ypač tų taisyklių, kurios yra susijusios su vairuotojo darbo ir poilsio laiku bei kelių eismo saugumu, pažeidimų, už kuriuos gali būti atimta licencija verstis keleivinio kelių transporto operatoriaus veikla, atitinkamos Susitariančiosios Šalies kompetentingos institucijos pateikia Susitariančiosios Šalies, kurioje tas transporto operatorius yra įsisteigęs, kompetentingoms institucijoms visą jų turimą informaciją apie tuos pažeidimus bei jų paskirtas nuobaudas.2. Susitariančiosios Šalies, kurios teritorijoje buvo padaryta rimtų ar pakartotinių kelių transporto taisyklių, o ypač tų taisyklių, kurios yra susijusios su vairuotojo darbo ir poilsio laiku ir kelių eismo saugumu, pažeidimų, kompetentingos institucijos gali atitinkamam transporto operatoriui laikinai uždrausti įvažiuoti į šios Susitariančiosios Šalies teritoriją.Europos bendrijos valstybės narės kompetentinga institucija uždrausti įvažiuoti į tos valstybės narės teritoriją gali tik laikinai. Apie tokias priemones informuojamos Susitariančiosios Šalies, kurioje įsisteigęs transporto operatorius, kompetentingos institucijos ir 23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas.3. Kai transporto operatorius padaro rimtų ar pakartotinių kelių transporto taisyklių, o ypač tų taisyklių, kurios yra susijusios su vairuotojo darbo ir poilsio laiku bei kelių eismo saugumu, pažeidimų, kad būtų išvengta šių pažeidimų pasikartojimo, Susitariančiųjų Šalių, kuriose įsisteigęs transporto operatorius, kompetentingos institucijos imasi tinkamų priemonių; tokiomis priemonėmis gali būti licencijos verstis keleivinio kelių transporto operatoriaus veikla sustabdymas arba panaikinimas. Apie tokias priemones informuojamas 23 straipsnyje nurodytas Jungtinis komitetas.4. Susitariančiosios Šalys garantuoja transporto operatorių teisę apskųsti pritaikytas sankcijas.X SKYRIUSJUNGTINIS KOMITETAS23 straipsnis1. Siekiant palengvinti šio Susitarimo valdymą, sudaromas Jungtinis komitetas. Šis komitetas sudaromas iš Susitariančiųjų Šalių atstovų.2. Pirmą kartą Jungtinis komitetas renkasi per šešis mėnesius nuo šio Susitarimo įsigaliojimo.3. Jungtinis komitetas nustato savo darbo tvarkos taisykles.4. Jungtinis komitetas susirenka mažiausiai vienos Susitariančiosios Šalies prašymu.5. Jungtinis komitetas gali priimti sprendimus tik tada, kai jo posėdžiuose yra atstovaujama ne mačiau kaip 2/3 Susitariančiųjų Šalių, įskaitant Europos bendriją.6. Jungtinio komiteto sprendimai priimami atstovaujamoms Susitariančioms Šalims balsuojant vienbalsiai. Jei vienbalsiai sprendimo pasiekti negalima, vienos ar daugiau atitinkamų Susitariančiųjų Šalių prašymu atitinkamos kompetentingos institucijos per šešias savaites susirenka konsultacijų.24 straipsnis1. Jungtinis komitetas užtikrina tinkamą šio Susitarimo įgyvendinimą. Komitetas informuojamas apie visas šio Susitarimo nuostatoms įvykdyti priimtas ar rengiamas priimti priemones.2. Jungtinis komitetas, visų pirma:a) Susitariančiųjų Šalių pateiktos informacijos pagrindu sudaro Susitariančiųjų Šalių kompetentingų institucijų, atsakingų už šio Susitarimo V, VI, VII, VIII ir IX skyriuose nurodytus uždavinius, sąrašą;b) iš dalies pakeičia ar pritaiko šio Susitarimo prieduose nurodytus kontrolės dokumentus ir kitus dokumentų pavyzdžius;c) kad įtrauktų priemones, kurių bus imtasi Europos bendrijoje, iš dalies pakeičia ar pritaiko šio Susitarimo priedus dėl autobusams taikomų techninių standartų, taip pat 1 priedą dėl sąlygų, taikomų 4 straipsnyje minėtiems keleivinio kelių transporto operatoriams;d) Susitariančiųjų Šalių pateiktos informacijos pagrindu sudaro visų 9 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodytų muito mokesčių, kitų mokesčių ir rinkliavų informacinį sąrašą;e) kad įtrauktų priemones, kurių bus imtasi Europos bendrijoje, iš dalies pakeičia ar pritaiko 8 straipsnyje minėtas socialines nuostatas;f) sprendžia visus ginčus, kurie gali iškilti įgyvendinant bei aiškinant šį Susitarimą;g) rekomenduoja tolesnius žingsnius liberalizuojant tas nemaršrutines paslaugas, kurioms vis dar reikalingas leidimas.3. Laikydamosi tam tikrais atvejais savo vidinės tvarkos, Susitariančiosios Šalys imasi priemonių, kuriomis užtikrina Jungtinio komiteto priimtų sprendimų vykdymą.4. Jeigu susitarimo išspręsti ginčą pagal šio straipsnio 2 dalies f punktą nepasiekiama, atitinkamos Susitariančiosios Šalys gali perduoti ginčą arbitrų kolegijai. Kiekviena atitinkama Susitariančioji Šalis paskiria arbitrą. Jungtinis komitetas taip pat paskiria arbitrą.Arbitrų sprendimai priimami balsų dauguma.Ginče dalyvaujančios Susitariančiosios Šalys imasi reikalingų veiksmų arbitrų sprendimams įgyvendinti.XI SKYRIUSBENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS25 straipsnisDvišaliai susitarimai1. Šio Susitarimo nuostatos pakeičia Susitariančiųjų Šalių sudarytų susitarimų atitinkamas nuostatas. Europos bendrijos atžvilgiu ši nuostata taikoma susitarimams, sudarytiems tarp bet kurios valstybės narės ir Susitariančiosios Šalies.2. Europos bendrijai nepriklausančios Susitariančiosios Šalys gali susitarti netaikyti šio Susitarimo 5 straipsnio ir 2 priedo nuostatų, bet taikyti kitus techninius standartus miesto ir tarpmiestiniams autobusams, kuriais yra teikiamos nemaršrutinės paslaugos tarp šių Susitariančiųjų Šalių, įskaitant tranzitą per jų teritorijas.3. Nepaisant 2 priedo 6 straipsnio nuostatų, šio Susitarimo nuostatos pakeičia atitinkamas susitarimų, sudarytų tarp Europos bendrijos valstybių narių ir kitų Susitariančiųjų Šalių, nuostatas.Tačiau gali būti išlaikytos ir atnaujintos egzistuojančių Europos bendrijos valstybių narių ir kitų Susitariančiųjų Šalių dvišalių susitarimų nuostatos, pagal kuriuos 7 straipsnyje minimos nemaršrutinės paslaugos yra atleidžiamos nuo reikalavimo turėti leidimą. Šiuo atveju atitinkamos Susitariančiosios Šalys nedelsdamos informuoja 23 straipsnyje nurodytą Jungtinį komitetą.26 straipsnisPasirašymasŠis Susitarimas pateikiamas pasirašyti nuo 2000 m. balandžio 14 d. iki 2000 m. gruodžio 31 d. Briuselyje Europos Sąjungos Tarybos Generaliniame Sekretoriate, kuris yra šio Susitarimo depozitarijus.27 straipsnisSusitarimo ratifikavimas arba patvirtinimas ir depozitarijusŠį Susitarimą pasirašančios šalys patvirtina arba ratifikuoja pagal jose galiojančią tvarką. Susitariančiosios Šalys patvirtinimo ar ratifikavimo dokumentus deponuoja Europos Sąjungos Tarybos Generaliniame Sekretoriate, kuris apie tai praneša visoms kitoms šį Susitarimą pasirašiusioms šalims.28 straipsnisĮsigaliojimas1. Šis Susitarimas jį patvirtinusioms ar ratifikavusioms Susitariančiosioms Šalims įsigalioja tada, kai keturios Susitariančiosios Šalys, įskaitant Europos bendriją, jį patvirtina arba ratifikuoja, pirmą trečio mėnesio dieną nuo tos dienos, kai buvo deponuotas ketvirtas patvirtinimo ar ratifikavimo dokumentas, arba net pirmą šešto mėnesio dieną, tuo atveju, jei Susitarimo ratifikavimo metu bus padarytas atitinkamas pareiškimas.2. Šis Susitarimas kiekvienai Susitariančiajai Šaliai, kuri jį ratifikuos ar patvirtins po jo įsigaliojimo pagal šio straipsnio 1 dalį, įsigalioja pirmą trečio mėnesio dieną nuo tos dienos, kai atitinkama Susitariančioji Šalis deponuoja savo patvirtinimo ar ratifikavimo dokumentus.29 straipsnisSusitarimo galiojimas - Susitarimo funkcionavimo įvertinimas1. Šis Susitarimas sudaromas penkeriems metams, skaičiuojant nuo jo įsigaliojimo datos.2. Šio Susitarimo galiojimas automatiškai pratęsiamas dar penkeriems metams toms Susitariančiosioms Šalims, kurios nepareiškia, kad tam nepritaria. Pastaruoju atveju atitinkama Susitariančioji Šalis pagal 31 straipsnį praneša depozitarijui apie savo ketinimą.3. Prieš baigiantis kiekvienam penkerių metų laikotarpiui, Jungtinis komitetas įvertina šio Susitarimo funkcionavimą.30 straipsnisPrisijungimas1. Šiam Susitarimui įsigaliojus, prie jo prisijungti gali tos šalys, kurios yra Europos transporto ministrų konferencijos (ETMK) nuolatinės narės. Jei prie šio Susitarimo prisijungia šalys, Europos ekonominės erdvės susitarimo narės, tai tarp Europos ekonominės erdvės susitarimo Susitariančių Šalių šis Susitarimas netaikomas.2. Prie šio Susitarimo taip pat gali prisijungti San Marino Respublika, Andoros Kunigaikštystė ir Monako Kunigaikštystė.3. Kiekvienai valstybei, prisijungiančiai prie šio Susitarimo po 28 straipsnyje numatyto jo įsigaliojimo, šis Susitarimas įsigalioja pirmą trečio mėnesio dieną po to, kai ši valstybė deponuoja prisijungimo dokumentą.4. Kiekvienai valstybei, prisijungiančiai prie šio Susitarimo po 28 straipsnyje numatyto jo įsigaliojimo, kad perimtų 1 priede nurodytą direktyvą atitinkančias nuostatas, gali būti suteikiamas daugiausia trejų metų laikotarpis. Jungtiniam komitetui pranešama apie visas priimtas tokio pobūdžio priemones.31 straipsnisDenonsavimasKiekviena Susitariančioji Šalis gali vienašališkai šį Susitarimą denonsuoti pranešusi apie tai prieš vienerius metus ir per Susitarimo depozitarijų tuo pat metu informavusi kitas Susitariančiąsias Šalis. Be to, Jungtiniam komitetui pranešama apie denonsavimo priežastis. Tačiau Susitarimas negali būti denonsuotas per pirmuosius ketverius metus nuo jo įsigaliojimo pagal 28 straipsnį.Jei šį Susitarimą denonsuoja viena ar daugiau Susitariančiųjų Šalių, ir Susitariančiųjų Šalių skaičius tampa mažesnis negu tas, kurio reikia Susitarimui įsigalioti pagal 28 straipsnį, jis lieka galioti, jeigu Jungtinis komitetas, kurį sudaro likusios Susitariančiosios Šalys, nenusprendžia kitaip.32 straipsnisPasibaigimasĮ Europos Sąjungą įstojusi Susitariančioji Šalis nuo įstojimo dienos Susitariančiąja Šalimi nebelaikoma.33 straipsnisPriedaiŠio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.34 straipsnisKalbosŠis Susitarimas, sudarytas anglų, prancūzų ir vokiečių kalbomis, kuriomis parengti tekstai yra autentiški, deponuojamas Europos Sąjungos Tarybos Generalinio Sekretoriato, kuris perduoda patvirtintas kopijas kiekvienai Susitariančiajai Šaliai, archyve.Kiekviena Susitariančioji Šalis garantuoja tinkamą šio Susitarimo vertimą į jos valstybinę kalbą ar valstybines kalbas. Vertimo kopija deponuojama Europos Sąjungos Tarybos Generalinio Sekretoriato archyve.Kiekvienai Susitariančiajai Šaliai depozitarijus pateikia visų Susitarimo ir jo priedų vertimų kopijas.TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti įgalioti atstovai pasirašo šį Susitarimą.Open for signature in Brussels between 14 April 2000 and 30 June 2001Ouvert à la signature à Bruxelles entre le 14 avril 2000 et le 30 juin 2001Liegt zwischen dem 14. April 2000 und 30. Juni 2001 in Brüssel zur Unterzeichnung aufFor the European CommunityPour la Communauté européenneFür die Europäische Gemeinschaft+++++ TIFF +++++For Bosnia-HerzegovinaPour la Bosnie-HerzégovineFür Bosnien-Herzegowina+++++ TIFF +++++For the Republic of BulgariaPour la République de BulgarieFür die Republik Bulgarien+++++ TIFF +++++For the Republic of CroatiaPour la République de CroatieFür die Republik Kroatien+++++ TIFF +++++For the Czech RepublicPour la République tchèqueFür die Tschechische Republik+++++ TIFF +++++For the Republic of EstoniaPour la République d'EstonieFür die Republik EstlandFor the Republic of HungaryPour la République de HongrieFür die Republik Ungarn+++++ TIFF +++++For the Republic of LatviaPour la République de LettonieFür die Republik Lettland+++++ TIFF +++++For the Republic of LithuaniaPour la République de LituanieFür die Republik Litauen+++++ TIFF +++++For the Republic of MoldovaPour la République de MoldovaFür die Republik Moldau+++++ TIFF +++++For the Republic of PolandPour la République de PologneFür die Republik Polen+++++ TIFF +++++For RomaniaPour la RoumanieFür Rumänien+++++ TIFF +++++For the Slovak RepublicPour la République slovaqueFür die Slowakische Republik+++++ TIFF +++++For the Republic of SloveniaPour la République de SlovénieFür die Republik Slowenien+++++ TIFF +++++For the Republic of TurkeyPour la République de TurquieFür die Republik Türkei+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2007/368/EB,Euratomas: 2007 m. gegužės 23 d. Valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimas dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo teisėjo skyrimo

text:
31.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 139/32

      VALSTYBIŲ NARIŲ VYRIAUSYBIŲ ATSTOVŲ SPRENDIMAS

   2007 m. gegužės 23 d.
   dėl Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo teisėjo skyrimo
   (2007/368/EB, Euratomas)
   EUROPOS BENDRIJŲ VALSTYBIŲ NARIŲ VYRIAUSYBIŲ ATSTOVAI,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 224 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 140 straipsnį,
   kadangi:
   Pagal Sutarčių nuostatas kas treji metai iš dalies atnaujinama Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sudėtis, paskiriant naujus narius šešerių metų kadencijai. Be 2007 m. balandžio 25 d. paskirtų dvylikos teisėjų, laikotarpiui nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. iki 2013 m. rugpjūčio 31 d. valstybių narių Vyriausybės turi paskirti dar vieną teisėją,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Santiago SOLDEVILA FRAGOSO skiriamas Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo teisėju laikotarpiui nuo 2007 m. rugsėjo 1 d. iki 2013 m. rugpjūčio 31 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. gegužės 23 d.

            Pirmininkas

         W. SCHÖNFELDER


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005DP0268(03)

Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo ginti Umberto Bossi imunitetą ir privilegijas (2004/2101(IMM))

Oficialusis leidinys 157 E , 06/07/2006 p. 0071 - 0071

		2.Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo ginti Umberto Bossi imunitetą ir privilegijas (2004/2101(IMM))Europos Parlamentas,- atsižvelgdamas į 2004 m. liepos 22 d. plenariniame posėdyje paskelbtą 2004 m. gegužės 7 d. Umberto Bossi atstovaujančio advokato pateiktą prašymą ginti Umberto Bossi parlamentinį imunitetą Brescia apygardos teisme nagrinėjamoje baudžiamojoje byloje,- atsižvelgdamas į 1965 m. balandžio 8 d. protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 9 ir 10 straipsnius ir į 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl Europos Parlamento narių rinkimo remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 6 straipsnio 2 dalį,- atsižvelgdamas į 1964 m. gegužės 12 d. ir 1986 m. liepos 10 d. Europos Bendrijų Teisingumo Teismo sprendimus [1],- atsižvelgdamas į EP Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 3 dalį ir 7 straipsnį,- atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą (A6-0210/2005),A. kadangi Umberto Bossi buvo Europos Parlamento narys ketvirtosios kadencijos metu (įgaliojimų pradžia - 1994 m. liepos 19 d., įgaliojimai patvirtinti 1994 m. lapkričio 15 d., įgaliojimai baigėsi 1999 m. liepos 19 d.) bei penktosios kadencijos metu (įgaliojimų pradžia - 1999 m. liepos 20 d., įgaliojimai patvirtinti 1999 m. gruodžio 15 d., įgaliojimai baigėsi 2001 m. birželio 10 d. dėl nesuderinamumo),B. kadangi Europos Parlamento nariai negali būti apklausiami, sulaikomi ar traukiami atsakomybėn dėl einant savo pareigas pareikštos nuomonės ar balsavimo [2],1. nusprendžia ginti Umberto Bossi imunitetą ir privilegijas;2. siūlo, remiantis aukščiau paminėto protokolo 9 straipsniu, bei atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės procedūras, pareikšti, kad minimų procedūrų nereikėtų tęsti; todėl ragina teismą padaryti atitinkamas išvadas;3. paveda EP Pirmininkui nedelsiant perduoti šį sprendimą ir atsakingo komiteto pranešimą Brescia apygardos teismui.[1] Byla 101/63, Wagner prieš Fohrmann ir Krier, 1964 m., Rink., p. 195, ir byla 149/85, Wybot prieš Faure ir kiti, 1986 m., Rink., p. 2391.[2] Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 9 straipsnis.--------------------------------------------------


title: 1998 m. liepos 29 d. Tarybos sprendimas dėl Susitarimo memorandumo tarp Europos bendrijos ir Dominikos Respublikos dėl pieno miltelių importo į Dominikos Respubliką patvirtinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998D0486

Oficialusis leidinys L 218 , 06/08/1998 p. 0045 - 0045

		Tarybos sprendimas1998 m. liepos 29 d.dėl Susitarimo memorandumo tarp Europos bendrijos ir Dominikos Respublikos dėl pieno miltelių importo į Dominikos Respubliką patvirtinimo(98/486/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį, siejant su 228 straipsnio 2 dalies 1 sakiniu,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi Dominikos Respublika pagal Marakešo sutartį, įsteigiančią Pasaulio prekybos organizaciją, kreipėsi dėl 8 tarifinių gaminių sąrašą pakoregavimo,kadangi tik vienas iš šių gaminių, pieno milteliai, yra Bendrijos ekonominis interesas,kadangi Dominikos Respublika pasiūlė 32000 tonų tarifinę kvotą, iš kurių 70 % būtų rezervuota Bendrijai,kadangi Bendrija jai skirtą tarifinės kvotos dalį administruos pagal eksporto licencijos mechanizmą, kaip nustatyta Bendrijos nuostatose,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo memorandumas tarp Europos bendrijos ir Dominikos Respublikos dėl pieno miltelių importo į Dominikos Respubliką apsaugos yra patvirtinamas Bendrijos vardu,Susitarimo memorandumo tekstas yra pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisSiekiant įpareigoti Bendriją, Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti įgaliotą asmenį pasirašyti Susitarimo memorandumą.3 straipsnisKomisija pagal 1968 m. birželio 27 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 804/68 dėl bendro pieno ir pieno produktų rinkos organizavimo [1] 30 straipsnyje nustatytą tvarką priima išsamias 1 straipsnyje nurodyto Susitarimo memorandumo 3 dalies įgyvendinimo taisykles.4 straipsnisŠis sprendimas paskelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 1998 m. liepos 29 d.Tarybos varduPirmininkasW. Schüssel[1] OL L 148, 1968 6 28, p. 13. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1587/96 (OL L 206, 1996 8 16, p. 21).--------------------------------------------------


title: 2014/614/ES: 2014 m. balandžio 3 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos policijos biuro 2012 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
5.9.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 266/295

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2014 m. balandžio 3 d.
   dėl Europos policijos biuro 2012 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2014/614/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos policijos biuro 2012 finansinių metų galutines metines finansines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos policijos biuro 2012 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Biuro atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2014 m. vasario 18 d. rekomendaciją (05849/2014 – C7–0054/2014),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimą 2009/371/TVR dėl Europos policijos biuro (Europolo) įsteigimo (4), ypač į jo 43 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 208 straipsnyje (6), ypač į jo 108 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A7–0179/2014),

               1.

               pritaria Europos policijos biuro 2012 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos policijos biuro direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 365, 2013 12 13, p. 236.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 121, 2009 5 15, p. 37.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (6)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.


title: 2004/597/EB: 2004 m. liepos 19 d. Tarybos sprendimas, patvirtinantis Europos bendrijos prisijungimą prie Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos, peržiūrėtos ir patvirtintos 1997 m. lapkričio mėn. dvidešimt devintojoje Maisto ir žemės ūkio organizacijos konferencijos sesijoje priimta rezoliucija 12/97

text:
14.8.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 267/39

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2004 m. liepos 19 d.
   patvirtinantis Europos bendrijos prisijungimą prie Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos, peržiūrėtos ir patvirtintos 1997 m. lapkričio mėn. dvidešimt devintojoje Maisto ir žemės ūkio organizacijos konferencijos sesijoje priimta rezoliucija 12/97
   (2004/597/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ir ypač į jos 37 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               Tarptautinė augalų apsaugos konvencija (toliau – TAAK) 1951 m. buvo priimta MŽŪO konferencijoje ir įsigaliojo kitais metais. Ji vėliau buvo pakeista 1979 m. MŽŪO konferencijoje ir šie pakeitimai įsigaliojo 1991 m.

               (2)

               1997 m. įvyko dar viena TAAK peržiūra, siekiant ją suderinti su Urugvajaus raundo baigiamojo dokumento Sutartimi dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo, užtikrinti jos suderinamumą su tarptautinių standartų rengimo TAAK srityje nauja sistema ir leisti MŽŪO organizacijoms narėms tapti jos Susitariančiosiomis Šalimis. Peržiūrėtas tekstas buvo patvirtintas 1997 m. lapkričio mėn. MŽŪO konferencijos rezoliucija 12/97.

               (3)

               Peržiūrėto teksto pakeitimai įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų po to, kai du trečdaliai Susitariančiųjų Šalių juos priima. Nuo tos dienos Europos bendrija turės teisę tapti TAAK konvencijos šalimi. Šiuo metu 43 šalys, iš kurių keturios valstybės narės, yra priėmusios peržiūrėtą tekstą.

               (4)

               Vienas iš pagrindinių TAAK konvencijos tikslų yra užtikrinti „bendrus ir efektyvius veiksmus, kad būtų užkirsti keliai augalų ir augalų produktų kenkėjams plisti ir jiems įvežti bei skatinti atitinkamas jų kontrolės priemones“.

               (5)

               Bendrijos kompetencija sudaryti arba prisijungti prie tarptautinių susitarimų ar sutarčių kyla ne tik ją aiškiai suteikiant Sutartimi, bet taip pat gali kilti iš kitų Sutarties nuostatų bei Bendrijos institucijų pagal tas nuostatas priimtų aktų.

               (6)

               TAAK konvencijos dalykas taip pat patenka į esamų Bendrijos reglamentų taikymo sritį.

               (7)

               Todėl TAAK konvencijos dalykas yra ir Bendrijos, ir jos valstybių narių reikalas.

               (8)

               Bendrija turėtų prisijungti prie TAAK konvencijos, kiek tai susiję su į jos kompetencijos sritį patenkančiais klausimais.

               (9)

               Tarybos pirmininkas turėtų būti įgaliotas deponuoti Bendrijos prisijungimo dokumentą,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   1.   Europos bendrija pateikia prisijungimo, kiek tai susiję su į jos kompetencijos sritį patenkančiais klausimais, prie Tarptautinės augalų apsaugos konvencijos prašymą.
   2.   Peržiūrėtas TAAK konvencijos tekstas, kuris patvirtintas 1997 m. lapkričio mėn. 29-oje MŽŪO konferencijos sesijoje priimta rezoliucija 12/97, išdėstytas I priede.
   2 straipsnis
   1.   Tarybos pirmininkas įgaliojamas prisijungimo dokumentą deponuoti Jungtinių Tautų maisto ir žemės ūkio organizacijos (toliau – MŽŪO) generaliniam direktoriui.
   2.   II priede išdėstyta deklaracija paskelbiama prisijungimo dokumente.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. liepos 19 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. VEERMAN

      (1)  Nuomonė pareikšta 2003 m. lapkričio 8 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).
   I PRIEDAS

      INTERNATIONAL PLANT PROTECTION CONVENTION
      New revised text approved by Resolution 12/97 of the 29th Session of the FAO Conference in November 1997
      The Contracting Parties,

                  —

                  recognising the necessity for international cooperation in controlling pests of plants and plant products and in preventing their international spread, and especially their introduction into endangered areas,

                  —

                  recognising that phytosanitary measures should be technically justified, transparent and should not be applied in such a way as to constitute either a means of arbitrary or unjustified discrimination or a disguised restriction, particularly on international trade,

                  —

                  desiring to ensure close coordination of measures directed to these ends,

                  —

                  desiring to provide a framework for the development and application of harmonised phytosanitary measures and the elaboration of international standards to that effect,

                  —

                  taking into account internationally approved principles governing the protection of plant, human and animal health, and the environment, and

                  —

                  noting the agreements concluded as a result of the Uruguay Round of Multilateral Trade Negotiations, including the Agreement on the Application of Sanitary and Phytosanitary Measures,

            HAVE AGREED AS FOLLOWS:
      Article I
      Purpose and responsibility
      1.   With the purpose of securing common and effective action to prevent the spread and introduction of pests of plants and plant products, and to promote appropriate measures for their control, the Contracting Parties undertake to adopt the legislative, technical and administrative measures specified in this Convention and in supplementary agreements pursuant to Article XVI.
      2.   Each Contracting Party shall assume responsibility, without prejudice to obligations assumed under other international agreements, for the fulfilment within its territories of all requirements under this Convention.
      3.   The division of responsibilities for the fulfilment of the requirements of this Convention between Member Organisations of FAO and their Member States that are Contracting Parties shall be in accordance with their respective competencies.
      4.   Where appropriate, the provisions of this Convention may be deemed by Contracting Parties to extend, in addition to plants and plant products, to storage places, packaging, conveyances, containers, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading plant pests, particularly where international transportation is involved.
      Article II
      Use of terms
      1.   For the purpose of this Convention, the following terms shall have the meanings hereunder assigned to them:
      ‘Area of low pest prevalence’— an area, whether all of a country, part of a country, or all or parts of several countries, as identified by the competent authorities, in which a specific pest occurs at low levels and which is subject to effective surveillance, control or eradication measures;
      ‘Commission’— the Commission on Phytosanitary Measures established under Article XI;
      ‘Endangered area’— an area where ecological factors favour the establishment of a pest whose presence in the area will result in economically important loss;
      ‘Establishment’— perpetuation, for the foreseeable future, of a pest within an area after entry;
      ‘Harmonised phytosanitary measures’— phytosanitary measures established by Contracting Parties based on international standards;
      ‘International standards’— international standards established in accordance with Article X, paragraphs 1 and 2;
      ‘Introduction’— the entry of a pest resulting in its establishment;
      ‘Pest’— any species, strain or biotype of plant, animal or pathogenic agent injurious to plants or plant products;
      ‘Pest risk analysis’— the process of evaluating biological or other scientific and economic evidence to determine whether a pest should be regulated and the strength of any phytosanitary measures to be taken against it;
      ‘Phytosanitary measure’— any legislation, regulation or official procedure having the purpose to prevent the introduction and/or spread of pests;
      ‘Plant products’— unmanufactured material of plant origin (including grain) and those manufactured products that, by their nature or that of their processing, may create a risk for the introduction and spread of pests;
      ‘Plants’— living plants and parts thereof, including seeds and germplasm;
      ‘Quarantine pest’— a pest of potential economic importance to the area endangered thereby and not yet present there, or present but not widely distributed and being officially controlled;
      ‘Regional standards’— standards established by a regional plant protection organisation for the guidance of the members of that organisation;
      ‘Regulated article’— any plant, plant product, storage place, packaging, conveyance, container, soil and any other organism, object or material capable of harbouring or spreading pests, deemed to require phytosanitary measures, particularly where international transportation is involved;
      ‘Regulated non-quarantine pest’— a non-quarantine pest whose presence in plants for planting affects the intended use of those plants with an economically unacceptable impact and which is therefore regulated within the territory of the importing Contracting Party;
      ‘Regulated pest’— a quarantine pest or a regulated non-quarantine pest;
      ‘Secretary’— Secretary of the Commission appointed pursuant to Article XII;
      ‘Technically justified’— justified on the basis of conclusions reached by using an appropriate pest risk analysis or, where applicable, another comparable examination and evaluation of available scientific information.
      2.   The definitions set forth in this Article, being limited to the application of this Convention, shall not be deemed to affect definitions established under domestic laws or regulations of Contracting Parties.
      Article III
      Relationship with other international agreements
      Nothing in this Convention shall affect the rights and obligations of the Contracting Parties under relevant international agreements.
      Article IV
      General provisions relating to the organisational arrangements for national plant protection
      1.   Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for an official national plant protection organisation with the main responsibilities set out in this Article.
      2.   The responsibilities of an official national plant protection organisation shall include the following:

                  (a)

                  the issuance of certificates relating to the phytosanitary regulations of the importing Contracting Party for consignments of plants, plant products and other regulated articles;

                  (b)

                  the surveillance of growing plants, including both areas under cultivation (inter alia fields, plantations, nurseries, gardens, greenhouses and laboratories) and wild flora, and of plants and plant products in storage or in transportation, particularly with the object of reporting the occurrence, outbreak and spread of pests, and of controlling those pests, including the reporting referred to under Article VIII paragraph 1(a);

                  (c)

                  the inspection of consignments of plants and plant products moving in international traffic and, where appropriate, the inspection of other regulated articles, particularly with the object of preventing the introduction and/or spread of pests;

                  (d)

                  the disinfestation or disinfection of consignments of plants, plant products and other regulated articles moving in international traffic, to meet phytosanitary requirements;

                  (e)

                  the protection of endangered areas and the designation, maintenance and surveillance of pest-free areas and areas of low pest prevalence;

                  (f)

                  the conduct of pest risk analyses;

                  (g)

                  to ensure through appropriate procedures that the phytosanitary security of consignments after certification regarding composition, substitution and reinfestation is maintained prior to export; and

                  (h)

                  training and development of staff.

            3.   Each Contracting Party shall make provision, to the best of its ability, for the following:

                  (a)

                  the distribution of information within the territory of the Contracting Party regarding regulated pests and the means of their prevention and control;

                  (b)

                  research and investigation in the field of plant protection;

                  (c)

                  the issuance of phytosanitary regulations; and

                  (d)

                  the performance of such other functions as may be required for the implementation of this Convention.

            4.   Each Contracting Party shall submit a description of its official national plant protection organisation and of changes in such organisation to the Secretary. A Contracting Party shall provide a description of its organisational arrangements for plant protection to another Contracting Party, upon request.
      Article V
      Phytosanitary certification
      1.   Each Contracting Party shall make arrangements for phytosanitary certification, with the objective of ensuring that exported plants, plant products and other regulated articles and consignments thereof are in conformity with the certifying statement to be made pursuant to paragraph 2(b) of this Article.
      2.   Each Contracting Party shall make arrangements for the issuance of phytosanitary certificates in conformity with the following provisions:

                  (a)

                  Inspection and other related activities leading to issuance of phytosanitary certificates shall be carried out only by or under the authority of the official national plant protection organisation. The issuance of phytosanitary certificates shall be carried out by public officers who are technically qualified and duly authorised by the official national plant protection organisation to act on its behalf and under its control with such knowledge and information available to those officers that the authorities of importing Contracting Parties may accept the phytosanitary certificates with confidence as dependable documents.

                  (b)

                  Phytosanitary certificates, or their electronic equivalent where accepted by the importing Contracting Party concerned, shall be as worded in the models set out in the Annex to this Convention. These certificates should be completed and issued taking into account relevant international standards.

                  (c)

                  Uncertified alterations or erasures shall invalidate the certificates.

            3.   Each Contracting Party undertakes not to require consignments of plants or plant products or other regulated articles imported into its territories to be accompanied by phytosanitary certificates inconsistent with the models set out in the Annex to this Convention. Any requirements for additional declarations shall be limited to those technically justified.
      Article VI
      Regulated pests
      1.   Contracting Parties may require phytosanitary measures for quarantine pests and regulated non-quarantine pests, provided that such measures are:

                  (a)

                  no more stringent than measures applied to the same pests, if present within the territory of the importing Contracting Party; and

                  (b)

                  limited to what is necessary to protect plant health and/or safeguard the intended use and can be technically justified by the Contracting Party concerned.

            2.   Contracting Parties shall not require phytosanitary measures for non-regulated pests.
      Article VII
      Requirements in relation to imports
      1.   With the aim of preventing the introduction and/or spread of regulated pests into their territories, Contracting Parties shall have sovereign authority to regulate, in accordance with applicable international agreements, the entry of plants and plant products and other regulated articles and, to this end, may:

                  (a)

                  prescribe and adopt phytosanitary measures concerning the importation of plants, plant products and other regulated articles, including, for example, inspection, prohibition on importation, and treatment;

                  (b)

                  refuse entry or detain, or require treatment, destruction or removal from the territory of the Contracting Party, of plants, plant products and other regulated articles or consignments thereof that do not comply with the phytosanitary measures prescribed or adopted under subparagraph (a);

                  (c)

                  prohibit or restrict the movement of regulated pests into their territories;

                  (d)

                  prohibit or restrict the movement of biological control agents and other organisms of phytosanitary concern claimed to be beneficial into their territories.

            2.   In order to minimise interference with international trade, each Contracting Party, in exercising its authority under paragraph 1 of this Article, undertakes to act in conformity with the following:

                  (a)

                  Contracting Parties shall not, under their phytosanitary legislation, take any of the measures specified in paragraph 1 of this Article unless such measures are made necessary by phytosanitary considerations and are technically justified.

                  (b)

                  Contracting Parties shall, immediately upon their adoption, publish and transmit phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions to any Contracting Party or parties that they believe may be directly affected by such measures.

                  (c)

                  Contracting Parties shall, on request, make available to any Contracting Party the rationale for phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions.

                  (d)

                  If a Contracting Party requires consignments of particular plants or plant products to be imported only through specified points of entry, such points shall be so selected as not to unnecessarily impede international trade. The Contracting Party shall publish a list of such points of entry and communicate it to the Secretary, any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member, all Contracting Parties which the Contracting Party believes to be directly affected, and other Contracting Parties upon request. Such restrictions on points of entry shall not be made unless the plants, plant products or other regulated articles concerned are required to be accompanied by phytosanitary certificates or to be submitted to inspection or treatment.

                  (e)

                  Any inspection or other phytosanitary procedure required by the plant protection organisation of a Contracting Party for a consignment of plants, plant products or other regulated articles offered for importation, shall take place as promptly as possible with due regard to their perishability.

                  (f)

                  Importing Contracting Parties shall, as soon as possible, inform the exporting Contracting Party concerned or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, of significant instances of non-compliance with phytosanitary certification. The exporting Contracting Party or, where appropriate, the re-exporting Contracting Party concerned, should investigate and, on request, report the result of its investigation to the importing Contracting Party concerned.

                  (g)

                  Contracting Parties shall institute only phytosanitary measures that are technically justified, consistent with the pest risk involved and represent the least restrictive measures available, and result in the minimum impediment to the international movement of people, commodities and conveyances.

                  (h)

                  Contracting Parties shall, as conditions change, and as new facts become available, ensure that phytosanitary measures are promptly modified or removed if found to be unnecessary.

                  (i)

                  Contracting Parties shall, to the best of their ability, establish and update lists of regulated pests, using scientific names, and make such lists available to the Secretary, to regional plant protection organisations of which they are members and, on request, to other Contracting Parties.

                  (j)

                  Contracting Parties shall, to the best of their ability, conduct surveillance for pests and develop and maintain adequate information on pest status in order to support categorisation of pests, and for the development of appropriate phytosanitary measures. This information shall be made available to Contracting Parties, on request.

            3.   A Contracting Party may apply measures specified in this Article to pests which may not be capable of establishment in its territories but, if they gained entry, cause economic damage. Measures taken against these pests must be technically justified.
      4.   Contracting Parties may apply measures specified in this Article to consignments in transit through their territories only where such measures are technically justified and necessary to prevent the introduction and/or spread of pests.
      5.   Nothing in this Article shall prevent importing Contracting Parties from making special provision, subject to adequate safeguards, for the importation, for the purpose of scientific research, education, or other specific use, of plants and plant products and other regulated articles, and of plant pests.
      6.   Nothing in this Article shall prevent any Contracting Party from taking appropriate emergency action on the detection of a pest posing a potential threat to its territories or the report of such a detection. Any such action shall be evaluated as soon as possible to ensure that its continuance is justified. The action taken shall be immediately reported to Contracting Parties concerned, the Secretary, and any regional plant protection organisation of which the Contracting Party is a member.
      Article VIII
      International cooperation
      1.   The Contracting Parties shall cooperate with one another to the fullest practicable extent in achieving the aims of this Convention, and shall in particular:

                  (a)

                  cooperate in the exchange of information on plant pests, particularly the reporting of the occurrence, outbreak or spread of pests that may be of immediate or potential danger, in accordance with such procedures as may be established by the Commission;

                  (b)

                  participate, in so far as is practicable, in any special campaigns for combating pests that may seriously threaten crop production and need international action to meet the emergencies; and

                  (c)

                  cooperate, to the extent practicable, in providing technical and biological information necessary for pest risk analysis.

            2.   Each Contracting Party shall designate a contact point for the exchange of information connected with the implementation of this Convention.
      Article IX
      Regional plant protection organisations
      1.   The Contracting Parties undertake to cooperate with one another in establishing regional plant protection organisations in appropriate areas.
      2.   The regional plant protection organisations shall function as the coordinating bodies in the areas covered, shall participate in various activities to achieve the objectives of this Convention and, where appropriate, shall gather and disseminate information.
      3.   The regional plant protection organisations shall cooperate with the Secretary in achieving the objectives of the Convention and, where appropriate, cooperate with the Secretary and the Commission in developing international standards.
      4.   The Secretary will convene regular Technical Consultations of representatives of regional plant protection organisations to:

                  (a)

                  promote the development and use of relevant international standards for phytosanitary measures; and

                  (b)

                  encourage inter-regional cooperation in promoting harmonised phytosanitary measures for controlling pests and in preventing their spread and/or introduction.

            Article X
      Standards
      1.   The Contracting Parties agree to cooperate in the development of international standards in accordance with the procedures adopted by the Commission.
      2.   International standards shall be adopted by the Commission.
      3.   Regional standards should be consistent with the principles of this Convention; such standards may be deposited with the Commission for consideration as candidates for international standards for phytosanitary measures if more broadly applicable.
      4.   Contracting Parties should take into account, as appropriate, international standards when undertaking activities related to this Convention.
      Article XI
      Commission on Phytosanitary Measures
      1.   Contracting Parties agree to establish the Commission on Phytosanitary Measures within the framework of the Food and Agriculture Organisation of the United Nations (FAO).
      2.   The functions of the Commission shall be to promote the full implementation of the objectives of the Convention and, in particular, to:

                  (a)

                  review the state of plant protection in the world and the need for action to control the international spread of pests and their introduction into endangered areas;

                  (b)

                  establish and keep under review the necessary institutional arrangements and procedures for the development and adoption of international standards, and to adopt international standards;

                  (c)

                  establish rules and procedures for the resolution of disputes in accordance with Article XIII;

                  (d)

                  establish such subsidiary bodies of the Commission as may be necessary for the proper implementation of its functions;

                  (e)

                  adopt guidelines regarding the recognition of regional plant protection organisations;

                  (f)

                  establish cooperation with other relevant international organisations on matters covered by this Convention;

                  (g)

                  adopt such recommendations for the implementation of the Convention as necessary; and

                  (h)

                  perform such other functions as may be necessary to the fulfilment of the objectives of this Convention.

            3.   Membership in the Commission shall be open to all Contracting Parties.
      4.   Each Contracting Party may be represented at sessions of the Commission by a single delegate who may be accompanied by an alternate, and by experts and advisers. Alternates, experts and advisers may take part in the proceedings of the Commission but may not vote, except in the case of an alternate who is duly authorised to substitute for the delegate.
      5.   The Contracting Parties shall make every effort to reach agreement on all matters by consensus. If all efforts to reach consensus have been exhausted and no agreement is reached, the decision shall, as a last resort, be taken by a two-thirds majority of the Contracting Parties present and voting.
      6.   A Member Organisation of FAO that is a Contracting Party and the Member States of that Member Organisation that are Contracting Parties shall exercise their membership rights and fulfil their membership obligations in accordance, mutatis mutandis, with the Constitution and General Rules of FAO.
      7.   The Commission may adopt and amend, as required, its own Rules of Procedure, which shall not be inconsistent with this Convention or with the Constitution of FAO.
      8.   The Chairperson of the Commission shall convene an annual regular session of the Commission.
      9.   Special sessions of the Commission shall be convened by the Chairperson of the Commission at the request of at least one-third of its members.
      10.   The Commission shall elect its Chairperson and no more than two Vice-Chairpersons, each of whom shall serve for a term of two years.
      Article XII
      Secretariat
      1.   The Secretary of the Commission shall be appointed by the Director-General of FAO.
      2.   The Secretary shall be assisted by such secretariat staff as may be required.
      3.   The Secretary shall be responsible for implementing the policies and activities of the Commission and carrying out such other functions as may be assigned to the Secretary by this Convention and shall report thereon to the Commission.
      4.   The Secretary shall disseminate:

                  (a)

                  international standards to all Contracting Parties within 60 days of adoption;

                  (b)

                  to all Contracting Parties, lists of points of entry under Article VII paragraph 2(d) communicated by Contracting Parties;

                  (c)

                  lists of regulated pests whose entry is prohibited or referred to in Article VII paragraph 2(i) to all Contracting Parties and regional plant protection organisations;

                  (d)

                  information received from Contracting Parties on phytosanitary requirements, restrictions and prohibitions referred to in Article VII paragraph 2(b), and descriptions of official national plant protection organisations referred to in Article IV paragraph 4.

            5.   The Secretary shall provide translations in the official languages of FAO of documentation for meetings of the Commission and international standards.
      6.   The Secretary shall cooperate with regional plant protection organisations in achieving the aims of the Convention.
      Article XIII
      Settlement of disputes
      1.   If there is any dispute regarding the interpretation or application of this Convention, or if a Contracting Party considers that any action by another Contracting Party is in conflict with the obligations of the latter under Articles V and VII of this Convention, especially regarding the basis of prohibiting or restricting the imports of plants, plant products or other regulated articles coming from its territories, the Contracting Parties concerned shall consult among themselves as soon as possible with a view to resolving the dispute.
      2.   If the dispute cannot be resolved by the means referred to in paragraph 1, the Contracting Party or parties concerned may request the Director-General of FAO to appoint a committee of experts to consider the question in dispute, in accordance with rules and procedures that may be established by the Commission.
      3.   This Committee shall include representatives designated by each Contracting Party concerned. The Committee shall consider the question in dispute, taking into account all documents and other forms of evidence submitted by the Contracting Parties concerned. The Committee shall prepare a report on the technical aspects of the dispute for the purpose of seeking its resolution. The preparation of the report and its approval shall be according to rules and procedures established by the Commission, and it shall be transmitted by the Director-General to the Contracting Parties concerned. The report may also be submitted, upon its request, to the competent body of the international organisation responsible for resolving trade disputes.
      4.   The Contracting Parties agree that the recommendations of such a committee, while not binding in character, will become the basis for renewed consideration by the Contracting Parties concerned of the matter out of which the disagreement arose.
      5.   The Contracting Parties concerned shall share the expenses of the experts.
      6.   The provisions of this Article shall be complementary to and not in derogation of the dispute settlement procedures provided for in other international agreements dealing with trade matters.
      Article XIV
      Substitution of prior agreements
      This Convention shall terminate and replace, between Contracting Parties, the International Convention respecting measures to be taken against the Phylloxera vastatrix of 3 November 1881, the additional Convention signed at Berne on 15 April 1889 and the International Convention for the Protection of Plants signed at Rome on 16 April 1929.
      Article XV
      Territorial application
      1.   Any Contracting Party may at the time of ratification or adherence or at any time thereafter communicate to the Director-General of FAO a declaration that this Convention shall extend to all or any of the territories for the international relations of which it is responsible, and this Convention shall be applicable to all territories specified in the declaration as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
      2.   Any Contracting Party which has communicated to the Director-General of FAO a declaration in accordance with paragraph 1 of this Article may at any time communicate a further declaration modifying the scope of any former declaration or terminating the application of the provisions of the present Convention in respect of any territory. Such modification or termination shall take effect as from the 30th day after the receipt of the declaration by the Director-General.
      3.   The Director-General of FAO shall inform all Contracting Parties of any declaration received under this Article.
      Article XVI
      Supplementary agreements
      1.   The Contracting Parties may, for the purpose of meeting special problems of plant protection which need particular attention or action, enter into supplementary agreements. Such agreements may be applicable to specific regions, to specific pests, to specific plants and plant products, to specific methods of international transportation of plants and plant products, or otherwise supplement the provisions of this Convention.
      2.   Any such supplementary agreements shall come into force for each Contracting Party concerned after acceptance in accordance with the provisions of the supplementary agreements concerned.
      3.   Supplementary agreements shall promote the intent of this Convention and shall conform to the principles and provisions of this Convention, as well as to the principles of transparency, non-discrimination and the avoidance of disguised restrictions, particularly on international trade.
      Article XVII
      Ratification and adherence
      1.   This Convention shall be open for signature by all States until 1 May 1952 and shall be ratified at the earliest possible date. The instruments of ratification shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall give notice of the date of deposit to each of the signatory states.
      2.   As soon as this Convention has come into force in accordance with Article XXII it shall be open for adherence by non-signatory States and Member Organisations of FAO. Adherence shall be effected by the deposit of an instrument of adherence with the Director-General of FAO, who shall notify all Contracting Parties.
      3.   When a Member Organisation of FAO becomes a Contracting Party to this Convention, the Member Organisation shall, in accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, as appropriate, notify at the time of its adherence such modifications or clarifications to its declaration of competence submitted under Article II(5) of the FAO Constitution as may be necessary in light of its acceptance of this Convention. Any Contracting Party to this Convention may, at any time, request a Member Organisation of FAO that is a Contracting Party to this Convention to provide information as to which, as between the Member Organisation and its Member States, is responsible for the implementation of any particular matter covered by this Convention. The Member Organisation shall provide this information within a reasonable time.
      Article XVIII
      Non-Contracting Parties
      The Contracting Parties shall encourage any State or Member Organisation of FAO, not a party to this Convention, to accept this Convention, and shall encourage any non-Contracting Party to apply phytosanitary measures consistent with the provisions of this Convention and any international standards adopted hereunder.
      Article XIX
      Languages
      1.   The authentic languages of this Convention shall be all official languages of FAO.
      2.   Nothing in this Convention shall be construed as requiring Contracting Parties to provide and to publish documents or to provide copies of them other than in the language(s) of the Contracting Party, except as stated in paragraph 3 below.
      3.   The following documents shall be in at least one of the official languages of FAO:

                  (a)

                  information provided according to Article IV paragraph 4;

                  (b)

                  cover notes giving bibliographical data on documents transmitted according to Article VII paragraph 2(b);

                  (c)

                  information provided according to Article VII(2)(b), (d), (i) and (j);

                  (d)

                  notes giving bibliographical data and a short summary of relevant documents on information provided according to Article VIII(1)(a);

                  (e)

                  requests for information from contact points as well as replies to such requests, but not including any attached documents;

                  (f)

                  any document made available by Contracting Parties for meetings of the Commission.

            Article XX
      Technical assistance
      The Contracting Parties agree to promote the provision of technical assistance to Contracting Parties, especially those that are developing Contracting Parties, either bilaterally or through the appropriate international organisations, with the objective of facilitating the implementation of this Convention.
      Article XXI
      Amendment
      1.   Any proposal by a Contracting Party for the amendment of this Convention shall be communicated to the Director-General of FAO.
      2.   Any proposed amendment of this Convention received by the Director-General of FAO from a Contracting Party shall be presented to a regular or special session of the Commission for approval and, if the amendment involves important technical changes or imposes additional obligations on the Contracting Parties, it shall be considered by an advisory committee of specialists convened by FAO prior to the Commission.
      3.   Notice of any proposed amendment of this Convention, other than amendments to the Annex, shall be transmitted to the Contracting Parties by the Director-General of FAO not later than the time when the agenda of the session of the Commission at which the matter is to be considered is dispatched.
      4.   Any such proposed amendment of this Convention shall require the approval of the Commission and shall come into force as from the 30th day after acceptance by two-thirds of the Contracting Parties. For the purpose of this Article, an instrument deposited by a Member Organisation of FAO shall not be counted as additional to those deposited by Member States of such an organisation.
      5.   Amendments involving new obligations for Contracting Parties, however, shall come into force in respect of each Contracting Party only on acceptance by it and as from the 30th day after such acceptance. The instruments of acceptance of amendments involving new obligations shall be deposited with the Director-General of FAO, who shall inform all Contracting Parties of the receipt of acceptance and the entry into force of amendments.
      6.   Proposals for amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall be sent to the Secretary and shall be considered for approval by the Commission. Approved amendments to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention shall become effective 90 days after their notification to the Contracting Parties by the Secretary.
      7.   For a period of not more than 12 months from an amendment to the model phytosanitary certificates set out in the Annex to this Convention becoming effective, the previous version of the phytosanitary certificates shall also be legally valid for the purpose of this Convention.
      Article XXII
      Entry into force
      As soon as this Convention has been ratified by three signatory States it shall come into force among them. It shall come into force for each State or Member Organisation of FAO ratifying or adhering thereafter from the date of deposit of its instrument of ratification or adherence.
      Article XXIII
      Denunciation
      1.   Any Contracting Party may at any time give notice of denunciation of this Convention by notification addressed to the Director-General of FAO. The Director-General shall at once inform all Contracting Parties.
      2.   Denunciation shall take effect one year from the date of receipt of the notification by the Director-General of FAO.

   PRIEDAS PRIE I PRIEDO

   II PRIEDAS
   Declaration by the European Community on the exercise of competence according to Article XVII(3) of the International Plant Protection Convention
   In accordance with the provisions of Article II(7) of the FAO Constitution, the European Community hereby declares that its declaration of competence submitted to FAO under Article II(5) of the FAO Constitution still applies in the light of its adherence to the International Plant Protection Convention.


title: 2004/750/EB:2004 m. spalio 21 d. Tarybos sprendimas, pradėti derybas dėl susitarimo, susijusio su piniginiais santykiais su Andoros Kunigaikštyste

text:
6.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 332/15

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2004 m. spalio 21 d.
   pradėti derybas dėl susitarimo, susijusio su piniginiais santykiais su Andoros Kunigaikštyste
   (2004/750/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2004 m. gegužės 11 d. Tarybos sprendimą 2004/548/EB dėl pozicijos, kurios turi laikytis Bendrija dėl susitarimo, susijusio su piniginiais santykiais su Andoros Kunigaikštyste (1), ypač į jo 8 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją (2),
   atsižvelgdama į Europos centrinio banko nuomonę (3),
   kadangi:

               (1)

               Derybos su Andoros Kunigaikštyste (toliau – Andora) dėl susitarimo dėl piniginių reikalų turėtų būti pradėtos tik įvykdžius būtinas sąlygas. Anksčiau abiejų šalių inicijuotas susitarimas dėl pajamų iš santaupų apmokestinimo ir Andoros įsipareigojimas ratifikuoti tokį susitarimą iki su Bendrija suderintos datos turėtų būti tokių sąlygų dalis.

               (2)

               Andora ir Komisija 2004 m. liepos 1 d. inicijavo susitarimą, numatantį priemones, lygiavertes nustatytosioms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (4).

               (3)

               2004 m. liepos 1 d. Andoros ambasadorės Bendrijoje verbaline nota Andora įsipareigojo tokį susitarimą ratifikuoti iki 2005 m. balandžio 30 d. Ši data Bendrijai yra priimtina.

               (4)

               Jeigu Andora iki sutartos datos neratifikuotų susitarimo dėl pajamų iš santaupų apmokestinimo, derybos dėl piniginio susitarimo būtų sustabdytos iki to susitarimo ratifikavimo,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Būtinos sąlygos pradėti derybas su Andoros Kunigaikštyste dėl susitarimo dėl piniginių reikalų, nustatytos Sprendimo 2004/548/EB dėl pozicijos, kurios turi laikytis Bendrija dėl susitarimo, susijusio su piniginiais santykiais su Andoros Kunigaikštyste, 8 straipsnyje, buvo įvykdytos.
   Komisija informuos Andoros Kunigaikštystę apie Bendrijos pasirengimą sudaryti susitarimą dėl piniginių reikalų ir pasiūlys pradėti derybas dėl to susitarimo.

      Priimta Liuksemburge, 2004 m. spalio 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. ZALM

      (1)  OL L 244, 2004 7 16, p. 47.

      (2)  OL C 244, 2004 10 1, p. 19.

      (3)  OL C 256, 2004 10 16, p. 9.

      (4)  OL L 157, 2003 6 26, p. 38.