title: 2005 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendimas 2005/387/TVR, dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės

text:
20.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 127/32

      TARYBOS SPRENDIMAS 2005/387/TVR
   2005 m. gegužės 10 d.
   dėl keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas, jų rizikos įvertinimo ir kontrolės
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį, 31 straipsnio 1 dalies e punktą ir 34 straipsnio 2 dalies c punktą,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               Dėl ypatingo pavojaus, kurį kelia psichoaktyvių medžiagų kūrimas, būtini skubūs valstybių narių veiksmai.

               (2)

               Jei psichoaktyvios medžiagos neįtraukiamos į baudžiamosios teisės taikymo sritį visose valstybėse narėse, valstybių narių teisminių institucijų ir teisėsaugos žinybų bendradarbiavimui gali iškilti problemų dėl to, kad už atitinkamą nusikaltimą ar nusikaltimus nebūtų baudžiama ir pagal prašančiosios, ir pagal prašomosios valstybės įstatymus.

               (3)

               2000–2004 m. Europos Sąjungos kovos su narkotikais veiksmų planas numato, kad Komisija organizuoja 1997 m. birželio 16 d. bendrųjų veiksmų dėl keitimosi informacija apie naujus sintetinius narkotikus, jų pavojų įvertinimo ir kontrolės (2) (toliau – bendrieji veiksmai) įvertinimą atsižvelgiant į Europos narkotikų ir narkomanijos stebėsenos centro (toliau – ENNSC) užsakytą nepriklausomą išankstinio įspėjimo sistemos reikiamą įvertinimą. Įvertinimas parodė, kad bendrieji veiksmai pateisino lūkesčius. Vis dėlto įvertinimo rezultatai parodė, kad bendruosius veiksmus būtina sustiprinti ir perorientuoti. Visų pirma reikėtų iš naujo apibrėžti jų pagrindinį tikslą, išaiškinti procedūras ir sąvokų apibrėžimus, veikimo skaidrumą ir taikymo srities aktualumą. Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai dėl ES kovos su narkotikais veiksmų plano (2000–2004 m.) vidurio laikotarpio įvertinimo nurodoma, kad siekiant išplėsti kovos su sintetiniais narkotikais veiksmus turėtų būti įtraukti teisės aktų pakeitimai. Todėl reikėtų pritaikyti bendruosiuose veiksmuose nustatytą mechanizmą.

               (4)

               Naujos psichoaktyvios medžiagos gali būti kenksmingos sveikatai.

               (5)

               Naujoms psichoaktyvioms medžiagoms, kurioms taikomas šis sprendimas, gali būti priskiriami 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (3), ir 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (4), apibrėžti vaistai.

               (6)

               Pasitvirtino keitimosi informacija pagal išankstinio įspėjimo sistemą, nustatytą bendruosiuose veiksmuos, nauda valstybėms narėms.

               (7)

               Nė viena šio sprendimo nuostata neturėtų trukdyti valstybėms narėms naudojantis Europos narkotikų ir narkomanijos informaciniu tinklu (toliau – Reitox tinklas) keistis informacija apie naujas esamų psichoaktyvių medžiagų, kurios gali kelti pavojų visuomenės sveikatai, vartojimo tendencijas bei informacija apie galimas su visuomenės sveikata susijusias priemones pagal ENNSC įgaliojimus ir tvarką.

               (8)

               Šiuo sprendimu negali būti leidžiami pažeidimai, susiję su žmonių sveikatos apsaugos ar veterinarijos kokybe. Todėl medžiagoms, kurių medicininė vertė yra nustatyta ir pripažinta, netaikomos šiuo sprendimu pagrįstos kontrolės priemonės. Medžiagoms, kurių medicininė vertė yra nustatyta ir pripažinta, tačiau kurios yra vartojamos netinkamai, turėtų būti taikomos atitinkamos norminės ir su visuomenės sveikata susijusios priemonės.

               (9)

               Be to, kas numatyta pagal farmakologinio budrumo sistemas, apibrėžtas Direktyvoje 2001/82/EB ir Direktyvoje 2001/83/EB, būtina sustiprinti keitimąsi informacija apie piktnaudžiavimą psichoaktyviomis medžiagomis ar netinkamą jų vartojimą ir užtikrinti reikiamą bendradarbiavimą su Europos vaistų kontrolės tarnyba (toliau – EVKT). Jungtinių Tautų Narkotinių medžiagų komisijos (toliau – NMK) rezoliucijoje 46/7 „Priemonės, skirtos keistis informacija apie naujus narkotikų vartojimo modelius ir vartojamas psichoaktyvias medžiagas“ numatytas naudingas pagrindas valstybių narių veiksmams.

               (10)

               Galutinių terminų įvedimas kiekviename šiuo sprendimu nustatytame procedūros etape turėtų užtikrinti, kad priemonė gali skubiai reaguoti, ir toks įvedimas didina galimybę pateikti greito atsako mechanizmą.

               (11)

               ENNSC mokslinis komitetas vaidina svarbų vaidmenį vertinant riziką, susijusią su nauja psichoaktyvia medžiaga, šiam sprendimui taikyti jis bus išplėstas įtraukiant Komisijos, Europolo ir EVKT ekspertus bei tų mokslo sričių, kurioms neatstovaujama ar atstovaujama nepakankamai, ekspertus.

               (12)

               Išplėstas mokslinis komitetas, kuris vertina riziką, susijusią su naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, turėtų likti vientisa technine ekspertų įstaiga, sugebančia veiksmingai įvertinti įvairaus pobūdžio riziką, susijusią su nauja psichoaktyvia medžiaga. Todėl išplėstas mokslinis komitetas turėtų likti valdomo dydžio.

               (13)

               Kadangi siūlomo veiksmo tikslų, pirmiausia keitimosi informacija, mokslinio komiteto atliekamo rizikos įvertinimo ir naujų medžiagų kontrolės ES lygio procedūros, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomų veiksmų masto arba poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šis sprendimas neviršija būtinų priemonių nurodytiems tikslams pasiekti.

               (14)

               Laikantis Sutarties 34 straipsnio 2 dalies c punkto, šiuo sprendimu pagrįstos priemonės gali būti tvirtinamos kvalifikuota balsų dauguma, kadangi šios priemonės yra būtinos šiam sprendimui įgyvendinti.

               (15)

               Šiame sprendime gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi Sutarties 6 straipsnyje pripažintų ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje atspindėtų principų,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   Šiame sprendime nustatomas greito keitimosi informacija apie naujas psichoaktyvias medžiagas mechanizmas. Jame atkreipiamas dėmesys į informaciją apie įtariamas nepageidaujamas reakcijas, kuri turi būti perduota pagal Direktyvos 2001/83/EB IX dalyje nustatytą farmakologinio budrumo sistemą.
   Šis sprendimas taip pat numato rizikos, susijusios su šiomis naujomis psichoaktyviomis medžiagomis, įvertinimą siekiant leisti narkotikų ir psichotropinių medžiagų kontrolės priemones, taikomas valstybėse narėse, taikyti ir naujoms psichoaktyvioms medžiagoms.
   2 straipsnis
   Taikymo sritis
   Šis sprendimas taikomas medžiagoms, kurios šiuo metu nėra išvardytos nė viename iš sąrašų, pridėtų prie:

               a)

               1961 m. Jungtinių Tautų bendrosios narkotinių medžiagų konvencijos, kurios gali kelti palyginti didelį pavojų visuomenės sveikatai kaip medžiagos, išvardytos konvencijos I, II ar IV sąrašuose; ir

               b)

               1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencijos, kurios gali kelti palyginti didelį pavojų visuomenės sveikatai kaip medžiagos, išvardytos konvencijos I, II, III ar IV sąrašuose.

         Šis sprendimas siejamas su galutiniais produktais, kurie atskiriami nuo pirmtakų, kuriems taikomas 1990 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 3677/90 nustatančiame priemones, kurių reikia imtis siekiant užkirsti kelią panaudoti tam tikras medžiagas neteisėtai narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai (5), ir 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 273/2004 dėl narkotinių medžiagų pirmtakų (prekursorių) (6) numatytas Bendrijos režimas.
   3 straipsnis
   Sąvokų apibrėžimai
   Šiame sprendime taikomi šie sąvokų apibrėžimai:

               a)

               „nauja psichoaktyvi medžiaga“ – tai grynos formos ar ruošiamas naujas narkotikas ar naujas psichotropinis narkotikas;

               b)

               „naujas narkotikas“ – tai grynos formos ar ruošiama medžiaga, kuri nėra įtraukta į 1961 m. Jungtinių Tautų bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją ir kuri gali kelti pavojų visuomenės sveikatai panašiai kaip medžiagos, išvardytos I, II ar IV sąrašuose;

               c)

               „naujas psichotropinis narkotikas“ – tai grynos formos ar ruošiama medžiaga, kuri nėra įtraukta į 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją ir kuri gali kelti pavojų visuomenės sveikatai panašiai kaip medžiagos, išvardytos I, II, III ar IV sąrašuose;

               d)

               „leidimas prekiauti“ – tai valstybės narės kompetentingos institucijos išduotas leidimas pateikti vaistą į rinką, kaip nustatyta Direktyvos 2001/83/EB III dalyje (žmonėms skirtų vaistų atveju) arba Direktyvos 2001/82/EB III dalyje (veterinarinių vaistų atveju) ar pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 726/2004, nustatančio Bendrijos leidimų dėl žmonėms skirtų ir veterinarinių vaistų išdavimo ir priežiūros tvarką ir įsteigiantis Europos vaistų agentūrą, (7) 3 straipsnį Europos Komisijos išduotas leidimas prekiauti;

               e)

               „Jungtinių Tautų sistema“ – tai Pasaulio sveikatos organizacija (PSO), Narkotinių medžiagų komisija (NMK) ir (arba) Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, veikiantys atitinkamose savo kompetencijos srityse, kaip apibrėžta 1961 m. Jungtinių Tautų bendrosios narkotinių medžiagų konvencijos 3 straipsnyje arba 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencijos 2 straipsnyje;

               f)

               „preparatas“ – mišinys, kurio sudėtyje yra „naujos psichoaktyvios medžiagos“;

               g)

               „pranešimo forma“ – struktūriškai apibrėžta pranešimo apie naują psichoaktyvią medžiagą ir (arba) preparatą, kurio sudėtyje yra naujos psichoaktyvios medžiagos, forma, kurią suderino ENNSC/Europolas ir jų atitinkami tinklai valstybėse narėse – Reitox bei Europolo nacionaliniai padaliniai.

         4 straipsnis
   Keitimasis informacija
   1.   Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad Europolo nacionalinis padalinys ir jos atstovas Reitox tinkle Europolui ir ENNSC, atsižvelgdami į atitinkamus šių dviejų organų įgaliojimus, teiktų informaciją apie naujų psichoaktyvių medžiagų ir preparatų, kurių sudėtyje yra naujų psichoaktyvių medžiagų, gamybą, prekybą jais ir jų vartojimą, įskaitant papildomą informaciją apie galimą jų vartojimą medicinoje.
   Europolas ir ENNSC surenka valstybių narių pranešimo formoje pateiktą informaciją ir nedelsiant šią informaciją perduoda vienas kitam bei Europolo nacionaliniams padaliniams ir valstybių narių atstovams Reitox tinkle, Komisijai ir EVKT.
   2.   Jei, Europolo ir ENNSC nuomone, valstybių narių perduota informacija apie naują psichoaktyvią medžiagą nėra vertinga, kad ją reikėtų perduoti 1 dalyje nurodyta tvarka, apie tai jie nedelsdami informuoja pranešusiąją valstybę narę. Europolas ir ENNSC per šešias savaites Tarybai pateikia savo sprendimo motyvus.
   5 straipsnis
   Bendra ataskaita
   1.   Jei Europolas ir ENNSC arba Taryba, spręsdama savo narių dauguma, mano, kad valstybės narės pateikta informacija apie naują psichoaktyvią medžiagą yra vertinga, kad būtų toliau renkama informacija, šią informaciją surenka bei pateikia Europolas ir ENNSC parengdami bendrą ataskaitą (toliau – bendra ataskaita). Bendra ataskaita pateikiama Tarybai, EVKT ir Komisijai.
   2.   Bendroje ataskaitoje nurodoma:

               a)

               cheminis ir fizinis aprašymas, įskaitant pavadinimą, kuriuo nauja psichoaktyvi medžiaga yra žinoma, ir, jei yra, mokslinis pavadinimas (Tarptautinis nepatentuotas pavadinimas);

               b)

               informacija apie naujos psichoaktyvios medžiagos aptikimo dažnumą, aplinkybes ir (arba) kiekius bei informaciją apie naujos psichoaktyvios medžiagos gamybos priemones ir metodus;

               c)

               informacija apie organizuotų nusikalstamų grupuočių dalyvavimą naujos psichoaktyvios medžiagos gamyboje ar prekyboje ja;

               d)

               pirmieji rizikos, susijusios su nauja psichoaktyvia medžiaga, požymiai, įskaitant pavojų sveikatai ir socialinio pobūdžio pavojų, bei vartotojų savybės;

               e)

               informacija apie tai, ar šiuo metu atliekamas naujos medžiagos vertinimas, ar ji įvertinta pagal JT sistemą;

               f)

               pranešimo data, nurodyta pranešimo apie naują psichoaktyvią medžiagą ENNSC ar Europolui formoje;

               g)

               informacija apie tai, ar naujai psichoaktyviai medžiagai jau taikomos kontrolės priemonės nacionaliniu lygiu valstybėje narėje;

               h)

               jei įmanoma, pateikiama informacija apie:

                           i)

                           cheminius pirmtakus, kurie, kaip žinoma, buvo panaudoti medžiagos gamybai,

                           ii)

                           nustatyto ar numanomo naujos medžiagos vartojimo būdą ir sritį,

                           iii)

                           kitą naujos psichoaktyvios medžiagos vartojimą ir tokio vartojimo mastą, su naujos psichoaktyvios medžiagos vartojimu susijusią riziką, įskaitant pavojų sveikatai ir socialinio pobūdžio pavojų.

         3.   EVKT Europolui ir ENNSC pateikia šią informaciją apie tai, ar Europos Sąjungoje ar valstybėse narėse:

               a)

               yra išduotas leidimas prekiauti nauja psichoaktyvia medžiaga;

               b)

               dėl naujos psichoaktyvios medžiagos yra paduota paraiška leidimui prekiauti gauti;

               c)

               išduotas leidimas prekiauti nauja psichoaktyvia medžiaga yra sustabdytas.

         Kai ši informacija yra susijusi su valstybių narių išduotais leidimais prekiauti, šios valstybės narės, gavę EVKT prašymą, pateikia jai šią informaciją.
   4.   Valstybės narės 2 dalyje nurodytą informaciją pateikia per šešias savaites nuo pranešimo dienos, nurodytos pranešimo formoje, kaip nustatyta 4 straipsnio 1 dalyje.
   5.   Bendra ataskaita pateikiama ne vėliau kaip per keturias savaites nuo valstybės narės ir EVKT informacijos gavimo dienos. Ataskaitą atitinkamai pateikia Europolas arba ENNSC pagal 5 straipsnio 1 ir 2 dalis.
   6 straipsnis
   Rizikos įvertinimas
   1.   Taryba, atsižvelgdama į Europolo ir ENNSC rekomendacijas ir spręsdama savo narių dauguma, gali paprašyti atlikti rizikos, įskaitant pavojų sveikatai ir socialinio pobūdžio pavojų, kurį kelia naujos psichotropinės medžiagos vartojimas, gamyba ir prekyba ja, organizuotų nusikalstamų grupuočių dalyvavimo ir galimų kontrolės priemonių padarinių įvertinimą 2–4 dalyse nustatyta tvarka, jei ne mažiau kaip ketvirtadalis Komisijos narių raštu informuoja Tarybą apie pritarimą tokiam įvertinimui. Valstybės narės ar Komisija nedelsiant, tačiau bet kurio atveju per keturias savaites nuo bendros ataskaitos gavimo apie tai informuoja Tarybą. Tarybos Generalinis Sekretoriatas nedelsdamas šią informaciją perduoda ENNSC.
   2.   Siekdamas atlikti įvertinimą, ENNSC sušaukia specialų mokslinio komiteto remiamą posėdį. Be to, šiam posėdžiui mokslinis komitetas gali būti išplėstas pakviečiant ne daugiau kaip penkis ekspertus, kuriuos, remdamasis mokslinio komiteto pirmininko rekomendacija, turi paskirti ENNSC direktorius iš valstybių narių pasiūlytos ekspertų grupės, kurią kas trejus metus tvirtina ENNSC valdyba. Paskiriami moksliniame komitete neatstovaujamų ar nepakankamai atstovaujamų mokslo sričių ekspertai, kurių įnašas yra būtinas suderintam ir tinkamam galimos rizikos, įskaitant pavojų sveikatai ir socialinio pobūdžio pavojų, įvertinimui. Be to, Komisijos, Europolo ir EVKT prašoma paskirti ne daugiau kaip du ekspertus.
   3.   Rizikos įvertinimas atliekamas remiantis informacija, kurią moksliniam komitetui turi pateikti valstybės narės, ENNSC, Europolas ir EVKT atsižvelgdami į visus veiksnius, kurie pagal 1961 m. Jungtinių Tautų bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją ar 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją turėtų garantuoti tarptautinę medžiagos kontrolę.
   4.   Užbaigus rizikos įvertinimą, mokslinis komitetas parengia ataskaitą (toliau – rizikos įvertinimo ataskaita). Rizikos įvertinimą sudaro turimos mokslinės ir teisėsaugos informacijos analizė, jame atsispindi visos Komiteto narių pareikštos nuomonės. Rizikos įvertinimo ataskaitą Komiteto vardu Komisijai ir Tarybai pateikia jo pirmininkas per dvylika savaičių nuo Tarybos Generalinio Sekretoriato pranešimo pateikimo ENNSC, nurodyto 1 dalyje.
   Rizikos įvertinimo ataskaitoje nurodoma:

               a)

               fizinis ir cheminis naujos psichoaktyvios medžiagos aprašymas ir jos veikimo mechanizmai, įskaitant jos medicininę vertę,

               b)

               su nauja psichoaktyvia medžiaga susijęs pavojus sveikatai,

               c)

               su nauja psichoaktyvia medžiaga susijęs socialinio pobūdžio pavojus,

               d)

               informacija apie organizuotų nusikalstamų grupuočių dalyvavimo mastą ir informacija apie institucijų konfiskuotą ir (arba) aptiktą naują psichoaktyvią medžiagą bei jos gamybą,

               e)

               informacija apie naujos psichoaktyvios medžiagos įvertinimą Jungtinių Tautų sistemoje,

               f)

               kontrolės priemonių, atitinkamais atvejais taikomų naujai psichoaktyviai medžiagai valstybėse narėse, aprašymas,

               g)

               kontrolės priemonių pasirinkimas ir galimi kontrolės priemonių padariniai, bei

               h)

               cheminiai pirmtakai, naudojami medžiagos gamybai.

         7 straipsnis
   Aplinkybės, kuriomis rizikos įvertinimas neatliekamas
   1.   Rizikos įvertinimas neatliekamas tais atvejais, kai Europolas ir ENNSC neparengia bendros ataskaitos. Rizikos įvertinimas taip pat neatliekamas, kai pasiekiamas atitinkamos naujos psichoaktyvios medžiagos įvertinimo pagal Jungtinių Tautų sistemą tolesnis etapas, t. y., PSO narkomanijos ekspertų komitetas paskelbia savo kritinę apžvalgą bei rašytinę rekomendaciją, išskyrus atvejus, kai gaunama reikšmingos naujos informacijos, kuri yra svarbi pagal šį sprendimą.
   2.   Kai atliekamas naujos psichoaktyvios medžiagos įvertinimas Jungtinių Tautų sistemoje, nepriėmus sprendimo įtraukti naują psichoaktyvią medžiagą į 1961 m. Jungtinių Tautų bendrąją narkotinių medžiagų konvencijos ar 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvencijos sąrašą, rizikos įvertinimas atliekamas tik tuo atveju, kai gaunama reikšmingos naujos informacijos, kuri yra svarbi pagal šį sprendimą.
   3.   Naujos psichoaktyvios medžiagos rizikos įvertinimas neatliekamas, jei:

               a)

               nauja psichoaktyvi medžiaga naudojama vaisto, kuriam buvo išduotas leidimas prekiauti, gamybai; arba,

               b)

               nauja psichoaktyvi medžiaga naudojama vaisto, dėl kurio pateikta paraiška leidimui prekiauti gauti, gamybai, arba

               c)

               nauja psichoaktyvi medžiaga naudojama vaisto, kuriam išduotą leidimą prekiauti sustabdė kompetentinga institucija, gamybai.
               Kai nauja psichoaktyvi medžiaga priskiriama vienai iš pirmojoje pastraipoje nurodytų kategorijų, Komisija, remdamasi ENNSC ir Europolo surinktais duomenimis, kartu su EVKT įvertina poreikį imtis tolesnių veiksmų glaudžiai bendradarbiaudama su ENNSC ir laikydamasi ENNSC įgaliojimų ir tvarkos.
               Komisija informuoja Tarybą apie rezultatus.

         8 straipsnis
   Konkrečių naujų psichoaktyvių medžiagų kontrolės tvarka
   1.   Per šešias savaites nuo rizikos įvertinimo ataskaitos gavimo dienos Komisija pateikia Tarybai iniciatyvą dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviai medžiagai. Jei Komisija mano, kad iniciatyva dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviai medžiagai nėra būtina, per šešias savaites nuo rizikos įvertinimo ataskaitos gavimo dienos Komisija pateikia Tarybai pranešimą, kuriame paaiškina savo motyvus.
   2.   Jei Komisija mano, kad iniciatyva dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviai medžiagai nėra būtina, tokią iniciatyvą Tarybai gali pateikti viena ar kelios valstybės narės, pageidautina ne vėliau kaip per šešias savaites nuo Komisijos pranešimo pateikimo Tarybai dienos.
   3.   Taryba kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimą dėl pagal 1 ar 2 dalį pateiktos iniciatyvos dėl kontrolės priemonių taikymo naujai psichoaktyviai medžiagai, remdamasi Sutarties 34 straipsnio 2 dalies c punktu.
   9 straipsnis
   Valstybių narių taikomos kontrolės priemonės
   1.   Jei Taryba nusprendžia naujai psichoaktyviai medžiagai taikyti kontrolės priemones, valstybės narės deda pastangas, kad kuo greičiau, tačiau ne vėliau kaip per metus nuo to sprendimo priėmimo, būtų imtasi būtinų priemonių pagal nacionalinę teisę, kad:

               a)

               naujam psichotropiniam narkotikui būtų taikomos kontrolės priemonės ir su juo susijusios baudžiamosios sankcijos, numatytos pagal jų teisės aktus, laikantis įsipareigojimų pagal 1971 m. Jungtinių Tautų psichotropinių medžiagų konvenciją;

               b)

               naujam narkotikui būtų taikomos kontrolės priemonės ir su juo susijusios baudžiamosios sankcijos, numatytos pagal jų teisės aktus, laikantis įsipareigojimų pagal 1961 m. Jungtinių Tautų bendrąją narkotinių medžiagų konvenciją.

         2.   Nedelsiant, priėmus atitinkamą sprendimą, valstybės narės Tarybai ir Komisijai pateikia ataskaitą apie priemones, kurių buvo imtasi. Vėliau ši informacija perduodama ENNSC, Europolui, EVKT ir Europos Parlamentui.
   3.   Nė viena šio sprendimo nuostata nedraudžia valstybei narei, aptikus naują psichoaktyvią medžiagą, savo teritorijoje toliau taikyti jos nuomone būtinas nacionalines kontrolės priemones ar jų imtis.
   10 straipsnis
   Metinė ataskaita
   ENNSC ir Europolas kasmet Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai pateikia atskaitą apie šio sprendimo įgyvendinimą. Ataskaitoje atsižvelgiama į visus šiuo sprendimu sukurtos sistemos veiksmingumo ir pasiekimų įvertinimui būtinus aspektus. Į ataskaitą visų pirma įtraukiama patirtis, įgyta derinant šiame sprendime išdėstytą sistemą ir farmakologinio budrumo sistemą.
   11 straipsnis
   Farmakologinio budrumo sistema
   Valstybės narės ir EVKT užtikrina reikiamą keitimąsi informacija naudojantis šiuo sprendimu sukurtu mechanizmu ir farmakologinio budrumo sistemomis, apibrėžtomis ir sukurtomis pagal Direktyvos 2001/82/EB VII dalį ir Direktyvos 2001/83/EB IX dalį.
   12 straipsnis
   Panaikinimas
   1997 m. birželio 16 d. Bendrieji veiksmai dėl naujų sintetinių narkotikų panaikinami. Tarybos sprendimai, priimti remiantis tų bendrųjų veiksmų 5 straipsniu, lieka teisiškai galioti.
   13 straipsnis
   Paskelbimas ir įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gegužės 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. KRECKÉ

      (1)  2004 m. sausio 13 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL L 167, 1997 6 25, p. 1.

      (3)  OL L 311, 2001 11 28, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/28/EB (OL L 136, 2004 4 30, p. 58).

      (4)  OL L 311, 2001 11 28, p. 67. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2004/27/EB (OL L 136, 2004 4 30, p. 34).

      (5)  OL L 357, 1990 12 20, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1232/2002 (OL L 180, 2002 7 10, p. 5).

      (6)  OL L 47, 2004 2 18, p. 1.

      (7)  OL L 136, 2004 4 30, p. 1.


title: 2004/489/EC, Euratomas:Europos sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų sprendimas 2004 m. gegužės 1 d. dėl Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjų paskyrimo

text:
1.5.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 169/22

      EUROPOS SĄJUNGOS VALSTYBIŲ NARIŲ VYRIAUSYBIŲ ATSTOVŲ SPRENDIMAS

   2004 m. gegužės 1 d.
   dėl Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjų paskyrimo
   (2004/489/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS VALSTYBIŲ NARIŲ VYRIAUSYBIŲ ATSTOVAI,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 223 straipsnį,
   atsižvelgdami į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 139 straipsnį,
   atsižvelgdami į Aktą dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (2003 m. Stojimo aktas), ypač į jo 46 straipsnio 1 dalį ir 2 dalies a punktą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. Stojimo akto 46 straipsnio 1 dalimi ir 2 dalies a punktu numatoma paskirti dešimt Teisingumo Teismo teisėjų. Penkių šių teisėjų kadencija baigiasi 2006 m. spalio 6 d. Šie teisėjai parenkami burtais. Kitų teisėjų kadencija baigiasi 2009 m. spalio 6 d.

               (2)

               Todėl, remiantis pirmiau nurodytu straipsniu ir ištraukus burtus, kaip nustatyta tame straipsnyje, reikia paskirti dešimt papildomų Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjų,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   2004 m. gegužės 1 d.–2006 m. spalio 6 d. laikotarpiui Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjais skiriami:

               Jiří MALENOVSKÝ

               George ARESTIS

               Egils LEVITS

               Pranas KŪRIS

               Anthony BORG-BARTHET

         2 straipsnis
   2004 m. gegužės 1 d.–2009 m. spalio 6 d. laikotarpiui Europos Bendrijų Teisingumo Teismo teisėjais skiriami:

               Uno LÕHMUS

               Endre JUHÁSZ

               Jerzy MAKARCZYK

               Marko ILEŠIČ

               Ján KLUČKA

         3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2004 m. gegužės 1 d.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. gegužės 1 d.

         A. ANDERSON

            Pirmininkas


title: Teisingumo Teismo pirmininko sprendimas, skelbiantis Europos Sąjungos tarnautojų teismo įkūrimą pagal teisės aktus

text:
12.12.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 325/1

      TEISINGUMO TEISMO PIRMININKO SPRENDIMAS, SKELBIANTIS EUROPOS SĄJUNGOS TARNAUTOJŲ TEISMO ĮKŪRIMĄ PAGAL TEISĖS AKTUS

   TEISINGUMO TEISMO PIRMININKAS,
   atsižvelgdamas į Europos bendrijos steigimo sutarties 225a straipsnį,
   atsižvelgdamas į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 140b straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2004 m. lapkričio 2 d. Tarybos sprendimą 2004/752/EB, Euratomas, įsteigiantį Europos Sąjungos tarnautojų teismą (1), ypač į jo 4 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Tarnautojų teismo teisėjai, paskirti 2005 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimu 2005/577/EB, Euratomas dėl Europos Sąjungos tarnautojų teismo teisėjų skyrimo (2), prisiekė Teisingumo Teismui.

               (2)

               Pagal Sprendimo 2005/577/EB, Euratomas 3 straipsnį skiriant pirmąjį Tarnautojų teismo pirmininką taikoma Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto I priedo 4 straipsnio 1 dalyje numatyta tvarka.

               (3)

               Taikant šią procedūrą Tarnautojų teismo teisėjai išrinko šio teismo pirmininką.

               (4)

               Tarnautojų teismas paskyrė savo sekretorių, kuris davė numatytą priesaiką.

               (5)

               Dėl to Tarnautojų teismas gali vykdyti jam patikėtas teismines funkcijas,

         NUSPRENDĖ:
   Tarnautojų teismas yra teisėtai įsteigtas.
   Protokolo dėl Teisingumo Teismo statuto I priedo 1 straipsnis įsigalioja šio sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. gruodžio 2 d.

            Teisingumo Teismo pirmininkas

      (1)  OL L 333, 2004 11 9, p. 7.

      (2)  OL L 197, 2005 7 28, p. 28.


title: 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB

text:
3.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 132/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 445/2014/ES
   2014 m. balandžio 16 d.
   kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 167 straipsnio 5 dalies pirmą įtrauką,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomones (1),
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
   kadangi:

               (1)

               Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) siekiama kuo glaudesnės Europos tautų sąjungos, o Sąjungai pavedama, inter alia, prisidėti prie valstybių narių kultūrų klestėjimo gerbiant jų nacionalinę bei regioninę įvairovę ir kartu išskiriant bendrą kultūros paveldą. Šiuo atžvilgiu prireikus Sąjunga remia ir papildo valstybių narių veiksmus siekiant skatinti geriau pažinti ir skleisti Europos tautų kultūrą ir istoriją;

               (2)

               2007 m. gegužės 10 d. Komisijos komunikate apie Europos kultūros globalizuotame pasaulyje darbotvarkę, kurį Taryba patvirtino 2007 m. lapkričio 16 d. rezoliucija (3), o Europos Parlamentas – savo 2008 m. balandžio 10 d. rezoliucija (4), nustatyti būsimos Sąjungos veiklos kultūros srityje tikslai. Ta veikla turėtų būti skatinama kultūrų įvairovė ir kultūrų dialogas, propaguojama kultūra kaip kūrybiškumo katalizatorius, įgyvendinant ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo strategiją, ir kultūra kaip vienas svarbiausių Sąjungos tarptautinių santykių elementų;

               (3)

                  UNESCO konvencija dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo, kuri įsigaliojo 2007 m. kovo 18 d. ir kurios šalis yra Sąjunga, siekiama saugoti ir skatinti kultūrų įvairovę, puoselėti kultūrų sąveiką ir didinti informuotumą apie kultūrų įvairovės vertę vietos, nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis;

               (4)

               Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1622/2006/EB (5) buvo nustatyti veiksmai dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m.;

               (5)

               Europos kultūros sostinių veiksmų įvertinimai ir viešų konsultacijų dėl tų veiksmų ateities po 2019 m. rezultatai rodo, kad jie palaipsniui tapo viena iš plačiausio užmojo kultūrinių iniciatyvų Europoje ir viena iš labiausiai Europos piliečių vertinamų iniciatyvų. Todėl turėtų būti nustatyti nauji veiksmai, kurie apimtų 2020–2033 m. laikotarpį;

               (6)

               miestai, kuriems suteiktas Europos kultūros sostinės vardas (toliau – vardas), pradinius Europos kultūros sostinių iniciatyvos tikslus – pabrėžti Europos kultūrų turtingumą ir įvairovę bei toms kultūroms būdingus bendrus bruožus ir skatinti didesnį Europos piliečių tarpusavio supratimą – laipsniškai papildė nauju aspektu – naudojantis kultūros sostinės vardo sverto poveikiu skatinti miesto bendresnio pobūdžio vystymąsi vadovaujantis savo atitinkamomis strategijomis ir prioritetais;

               (7)

               šiuo sprendimu nustatytų veiksmų tikslai visapusiškai atitinka programos „Kūrybiška Europa“, sukurtos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1295/2013 (6), kuria siekiama apsaugoti, plėtoti ir skatinti Europos kultūrų ir kalbų įvairovę, populiarinti Europos kultūros paveldą ir didinti Europos kultūros ir kūrybos sektorių – pirmiausia audiovizualinio sektoriaus – konkurencingumą siekiant remti pažangų, tvarų ir integracinį augimą, tikslus. Siekiant tų tikslų taip pat turėtų būti padedama stiprinti priklausomumo bendrai kultūros erdvei jausmą bei skatinti kultūrų dialogą ir tarpusavio supratimą;

               (8)

               norint pasiekti tokius tikslus, svarbu, kad miestai, kuriems suteiktas Europos kultūros sostinės vardas, siektų plėtoti, viena vertus, savo kultūros ir kūrybos sektorių ryšius ir, kita vertus, švietimo, mokslinių tyrimų, aplinkos, miestų plėtros ar kultūrinio turizmo sektorių ryšius. Kalbant konkrečiai, ankstesni pavyzdžiai rodo, kad Europos kultūros sostinės gali atlikti vietos vystymosi ir kultūrinio turizmo katalizatoriaus vaidmenį, kaip akcentuojama 2010 m. birželio 30 d. Komisijos komunikate „Turistų lankomiausias žemynas – Europa. Nauja turizmo politika“, kurį savo 2010 m. spalio 12 d. išvadose palankiai įvertino Taryba ir kuriam savo 2011 m. rugsėjo 27 d. rezoliucijoje (7) pritarė Europos Parlamentas;

               (9)

               taip pat svarbu, kad miestai, kuriems suteiktas Europos kultūros sostinės vardas, siektų skatinti socialinę įtrauktį bei lygias galimybes ir dėtų visas įmanomas pastangas, kad užtikrintų kuo didesnį visų pilietinės visuomenės narių dalyvavimą rengiant ir įgyvendinant kultūros programą, ypač daug dėmesio skirdami jaunimui, į užribį nustumtų ir palankių sąlygų neturinčių asmenų grupėms;

               (10)

               įvertinimai ir viešų konsultacijų rezultatai taip pat įtikinamai parodė, kad Europos kultūros sostinių veiksmai gali duoti daug naudos, jei jie kruopščiai planuojami. Visų pirma jie ne tik toliau lieka kultūrine iniciatyva, bet gali atnešti ir nemažos socialinės bei ekonominės naudos, ypač tais atvejais, kai jie yra įtraukiami į ilgalaikę kultūra grindžiamą susijusio miesto vystymosi strategiją;

               (11)

               be to, Europos kultūros sostinių veiksmai – nelengvas uždavinys. Vienų metų trukmės kultūrinės veiklos programos parengimas reikalauja daug išteklių ir kai kuriems vardą turintiems miestams savo potencialą yra pavykę išnaudoti geriau nei kitiems. Taigi reikėtų stiprinti tuos veiksmus, kad visiems miestams būtų padedama kuo geriau išnaudoti vardo potencialą;

               (12)

               vardas ir toliau turėtų būti suteikiamas tik miestams, neatsižvelgiant į jų dydį, tačiau siekiant, kad renginiuose dalyvautų daugiau žmonių ir būtų padidintas veiklos poveikis, atitinkamiems miestams ir toliau turėtų būti suteikta galimybė į veiklą įtraukti savo aplinkinį regioną;

               (13)

               vardas ir toliau turėtų būti suteikiamas remiantis konkrečiai skirta kultūros programa, kurioje turėtų būti pabrėžiamas stiprus europinis aspektas. Ta kultūrinė programa turėtų būti integruota į ilgesnio laikotarpio strategiją, turinčią tvarų poveikį vietos ekonominiam, kultūriniam ir socialiniam vystymuisi;

               (14)

               pasitvirtino, kad dviejų etapų atrankos procesas, grindžiamas chronologiniu valstybių narių sąrašu, kurį vykdo nepriklausomų ekspertų grupė, yra sąžiningas ir skaidrus. Vykdant šį procesą miestai, remdamiesi tos grupės pateiktomis ekspertų rekomendacijomis, galėjo patobulinti savo paraiškas tarp išankstinės ir atrankos etapų ir buvo užtikrintas teisingas vardo pasiskirstymas visose valstybėse narėse. Be to, kad būtų užtikrintas Europos kultūros sostinių veiksmų tęstinumas ir išvengta patirties bei praktinių žinių praradimo – taip atsitiktų visus grupės ekspertus pakeitus vienu metu – ekspertai turėtų būti keičiami etapais;

               (15)

               turėtų būti ir toliau užtikrinamos nacionalinės ekspertinės žinios įgalinant valstybes nares skirti daugiausia du ekspertus į grupę, atliekančią atrankos ir stebėsenos procedūras;

               (16)

               turėtų būti parengti aiškesni atrankos kriterijai, kad miestai kandidatai būtų geriau informuoti apie tikslus ir reikalavimus, kuriuos jie turi atitikti, kad jiems būtų suteiktas vardas. Tie atrankos kriterijai turėtų būti lengviau įvertinami, kad grupei būtų paprasčiau atrinkti ir stebėti miestus. Šiuo požiūriu ypač daug dėmesio turėtų būti skiriama miestų kandidatų planams, susijusiems su veiklos tęstinumu, numatytu ilgalaikėje kultūros politikos strategijoje, nes taip gali būti užtikrinamas tvarus kultūrinis, ekonominis ir socialinis poveikis;

               (17)

               prireikus miestai kandidatai turėtų pasidomėti galimybe kreiptis dėl pasinaudojimo finansine parama, teikiama pagal Sąjungos programas ir iš jos fondų;

               (18)

               parengiamasis etapas nuo kultūros sostinės vardo suteikimo iki pačių kultūros sostinės metų yra ypač svarbus Europos kultūros sostinių veiksmų sėkmei užtikrinti. Suinteresuotieji subjektai iš esmės sutaria dėl to, kad papildomos priemonės, nustatytos Sprendimu Nr. 1622/2006/EB, atitinkamiems miestams yra labai naudingos. Tokias priemones reikėtų toliau plėtoti, visų pirma dažniau rengiant stebėsenos posėdžius ir ekspertų grupės vizitus į miestus, taip pat dar labiau stiprinant buvusių, esamų ir būsimų miestų, kuriems suteiktas vardas, bei miestų kandidatų keitimąsi patirtimi. Miestai, kuriems buvo suteiktas vardas, taip pat gali toliau plėtoti ryšius su kitais miestais, kuriems buvo suteiktas vardas;

               (19)

               Melinos Mercouri apdovanojimas, nustatytas Sprendimu Nr. 1622/2006/EB, įgijo didelę simbolinę vertę, kuri yra gerokai svarbesnė už faktinę sumą, kurią gali skirti Komisija. Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad miestai, kuriems suteiktas Europos kultūros sostinės vardas, vykdytų savo įsipareigojimus, reikėtų nustatyti griežtesnes ir aiškesnes piniginio apdovanojimo išmokėjimo sąlygas;

               (20)

               svarbu, kad atitinkami miestai visoje komunikacinėje medžiagoje aiškiai nurodytų, kad šiuo sprendimu nustatyti veiksmai yra Sąjungos veiksmai;

               (21)

               Komisijos atliktuose ankstesnių Europos kultūros sostinių veiklos rezultatų įvertinimuose, grindžiamuose vietos lygmeniu surinktais duomenimis, nebuvo galima pateikti pirminių duomenų apie šio vardo poveikį. Todėl vertinimo procese svarbiausias vaidmuo turėtų tekti patiems miestams;

               (22)

               iš ankstesnės patirties matyti, kad šalių kandidačių dalyvavimas gali jas labiau priartinti prie Sąjungos išryškinant bendrus Europos kultūrų aspektus. Todėl po 2019 m. šalys kandidatės bei potencialios šalys kandidatės turėtų būti vėl kviečiamos dalyvauti veiksmuose, nustatytuose šiuo sprendimu;

               (23)

               vis dėlto, laikotarpiu, kuriuo taikomas šis sprendimas, t. y. nuo 2020–2033 m., siekiant taikyti tokias pačias sąlygas, kaip ir valstybių narių miestams, miestams šalyse kandidatėse ar potencialiose kandidatėse turėtų būti leidžiama dalyvauti tik viename konkurse dėl vardo suteikimo. Be to, taip pat siekiant taikyti tokias pačias sąlygas, kaip ir valstybėms narėms, teisė gauti vardą kiekvienai šaliai kandidatei ir potencialiai šaliai kandidatei turėtų būti suteikiama tik vieną kartą;

               (24)

               Sprendimas Nr. 1622/2006/EB turėtų būti panaikintas. Vis dėlto minėto sprendimo nuostatos iki 2019 m. turėtų būti toliau taikomos visiems miestams, kuriems šis vardas jau yra arba netrukus bus suteiktas metams iki 2019 m.;

               (25)

               kadangi šio sprendimo tikslų, t. y. saugoti ir skatinti kultūrų įvairovę Europoje, pabrėžti joms būdingus bendrus bruožus ir puoselėti kultūros įnašą į ilgalaikį miestų vystymąsi, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl poreikio visų pirma nustatyti bendrus, aiškius ir skaidrius atrankos ir stebėsenos kriterijus bei procedūras ir tvirtai koordinuoti valstybių narių veiksmus, ir kadangi dėl veiksmų masto ir tikėtino poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Veiksmų nustatymas
   Šiuo sprendimu nustatomi 2020–2033 m. Sąjungos veiksmai „Europos kultūros sostinės“ (toliau – veiksmai).
   2 straipsnis
   Tikslai
   1.   Šiais veiksmais siekiama šių bendrų tikslų:

               a)

               saugoti ir skatinti kultūrų įvairovę Europoje ir pabrėžti joms būdingus bendrus bruožus, taip pat stiprinti piliečių priklausomumo bendrai kultūrinei erdvei jausmą;

               b)

               puoselėti kultūros įnašą į ilgalaikį miestų vystymąsi vadovaujantis jų atitinkamomis strategijomis ir prioritetais.

         2.   Šiais veiksmais siekiama šių specialių tikslų:

               a)

               miestuose didinti kultūros pasiūlos mastą, įvairovę ir europinį aspektą, be kita ko, vykdant tarpvalstybinį bendradarbiavimą;

               b)

               plėsti prieigos prie kultūros galimybes ir dalyvavimą kultūros veikloje;

               c)

               didinti kultūros sektoriaus pajėgumus ir stiprinti jo sąsajas su kitais sektoriais;

               d)

               kultūros priemonėmis didinti tarptautinį miestų žinomumą.

         3 straipsnis
   Galimybė dalyvauti veiksmuose
   1.   Konkurse dėl vardo gali dalyvauti tie miestai, kurie gali įtraukti savo aplinkinį regioną.
   2.   Tais pačiais metais (vardo metai) gali būti paskirti ne daugiau kaip trys miestai, kuriems būtų suteiktas toks vardas.
   Vardas kasmet suteikiamas ne daugiau kaip vienam kiekvienos iš dviejų valstybių narių, nurodytų priede pateiktame kalendoriuje (toliau – kalendorius), miestui, o atitinkamais metais – vienam šalies kandidatės arba potencialios kandidatės miestui arba vienam į Sąjungą įstosiančios šalies miestui 5 dalyje nurodytomis aplinkybėmis.
   3.   Valstybių narių miestams suteikiama teisė vieniems metams pagal tai, kaip valstybės narės yra išvardintos kalendoriuje, gauti tokį vardą.
   4.   Šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestai, kurie 10 straipsnio 2 dalyje nurodyto kvietimo teikti paraiškas paskelbimo dieną dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ ar vėlesnėse Sąjungos programose, pagal kurias remiama kultūra, gali pateikti paraišką vardui gauti vieniems metams dalyvaudami atvirame konkurse, kuris pagal kalendorių rengiamas kas trejus metus.
   Šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestams 2020–2033 m. laikotarpiu leidžiama dalyvauti tik viename konkurse.
   2020–2033 m. laikotarpiu teisė gauti vardą kiekvienai šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei suteikiama tik vieną kartą.
   5.   Šaliai, kuri į Sąjungą įstoja po 2014 m. gegužės 4 d., tačiau iki 2027 m. sausio 1 d., teisė gauti vardą suteikiama po septynerių metų po jos įstojimo, laikantis taisyklių ir procedūrų, kurios taikomos valstybėms narėms. Kalendorius atitinkamai atnaujinamas. Šalis, kuri į Sąjungą įstoja 2027 m. sausio 1 d. arba po šios datos, neturi teisės dalyvauti veiksmuose kaip valstybė narė.
   Tačiau tais metais, kai pagal kalendorių jau yra paskirti trys miestai, kuriems suteiktas vardas, teisė gauti vardą pirmoje pastraipoje nurodytiems šalių miestams suteikiama tik kitais kalendoriuje nurodytais neužimtais metais laikantis tų šalių stojimo eilės.
   Jei pirmoje pastraipoje nurodytos šalies miestas anksčiau yra dalyvavęs šalims kandidatėms ir potencialioms kandidatėms skirtame konkurse, jis negali dalyvauti jokiame vėlesniame valstybėms narėms skirtame konkurse. Jei tokios šalies miestui 2020–2033 m. laikotarpiu buvo suteiktas vardas, kaip nurodyta 4 dalyje, po jos įstojimo ta šalis nebeturi teisės organizuoti konkursą kaip valstybė narė tuo laikotarpiu.
   Jei tą pačią dieną į Sąjungą įstoja daugiau negu viena šalis ir jei tos šalys nėra susitarusios dėl dalyvavimo įgyvendinant šiuos veiksmus eilės tvarkos, Taryba organizuoja burtų traukimą.
   4 straipsnis
   Taikymas
   1.   Komisija parengia bendrą paraiškos formą, grindžiamą 5 straipsnyje nustatytais kriterijais, kurią naudoja visi miestai kandidatai.
   Kai miestas kandidatas įtraukia savo aplinkinį regioną, paraiška teikiama to miesto vardu.
   2.   Visos paraiškos grindžiamos kultūros programa, kurioje pabrėžiamas stiprus europinis aspektas.
   Kultūros programa įgyvendinama vienus vardo suteikimo metus ir ji parengiama konkrečiai vardui gauti, vadovaujantis 5 straipsnyje nustatytais kriterijais.
   5 straipsnis
   Kriterijai
   Paraiškų vertinimo kriterijai (toliau – kriterijai) skirstomi į kategorijas: įnašas į ilgalaikę strategiją, europinis aspektas, kultūrinis ir meninis turinys, įgyvendinimo pajėgumai, informavimo veikla ir valdymas:

               1.

               vertinant įnašo į ilgalaikę strategiją kategoriją, atsižvelgiama į šiuos veiksnius:

                           a)

                           tai, kad paraiškos teikimo metu būtų parengta miesto kandidato kultūros strategija, kuri apimtų veiksmus ir įtrauktų planus toliau vykdyti kultūros veiklą kultūros sostinės vardo metams pasibaigus;

                           b)

                           kultūros ir kūrybos sektorių pajėgumų stiprinimo planus, įskaitant ilgalaikių miesto kandidato kultūros, ekonomikos ir socialinio sektorių sąsajų plėtojimą;

                           c)

                           numatomą ilgalaikį kultūrinį, socialinį ir ekonominį poveikį, įskaitant miesto plėtrą, kurį miestui kandidatui darytų toks vardas;

                           d)

                           kultūros sostinės vardo poveikio miestui kandidatui stebėsenos ir vertinimo, taip pat įvertinimo rezultatų sklaidos planus;

               2.

               vertinant europinį aspektą, įvertinami šie veiksniai:

                           a)

                           Europos kultūrų įvairovės, kultūrų dialogo ir didesnio Europos piliečių tarpusavio supratimo skatinimo veiklos mastas ir kokybė;

                           b)

                           veiklos, kuria pabrėžiami bendri Europos kultūrų, paveldo ir istorijos aspektai, Europos integracija ir šiuo metu Europai aktualios temos, mastas ir kokybė;

                           c)

                           veiklos, kuria populiarinami Europos menininkai, bendradarbiaujama su įvairių šalių subjektais ar miestais, atitinkamais atvejais įskaitant miestus, kuriems suteiktas vardas, plėtojama tarpvalstybinė partnerystė, mastas ir kokybė;

                           d)

                           Europos ir tarptautinės plačiosios visuomenės dėmesio pritraukimo strategija;

               3.

               vertinant kultūrinio ir meninio turinio kategoriją, įvertinami šie veiksniai:

                           a)

                           aiški ir nuosekli kultūros programos meninė vizija ir strategija;

                           b)

                           vietos menininkų ir kultūros organizacijų įtraukimas į kultūros programos sumanymo ir įgyvendinimo veiklą;

                           c)

                           siūlomos veiklos spektras bei įvairovė ir jos bendra meninė kokybė;

                           d)

                           gebėjimas derinti vietos kultūros paveldą ir tradicines meno formas su nauja, novatoriška ir eksperimentine kultūros raiška;

               4.

               įgyvendinimo pajėgumų kategorija vertinama pagal miestų kandidatų įrodymus, kad:

                           a)

                           paraiška yra visapusiškai ir tvirtai remiama politiniu lygmeniu ir jos atžvilgiu yra tvirtai įsipareigojusios vietos, regioninės ir nacionalinės valdžios institucijos;

                           b)

                           miestas kandidatas turi ar turės tinkamą ir perspektyvią infrastruktūrą kultūros sostinės veiklai vykdyti;

               5.

               vertinant informavimo veiklos kategoriją, įvertinami šie veiksniai:

                           a)

                           vietos gyventojų ir pilietinės visuomenės dalyvavimas rengiant paraišką ir vykdant veiklą;

                           b)

                           naujų ir tvarių galimybių lankytis kultūros renginiuose ar dalyvauti kultūros veikloje sudarymas įvairioms piliečių grupėms, visų pirma jaunimui, savanoriams ir į užribį nustumtiems bei palankių sąlygų neturintiems asmenims, įskaitant mažumas, itin daug dėmesio skiriant neįgalių asmenų ir vyresnio amžiaus asmenų galimybėms dalyvauti toje veikloje;

                           c)

                           bendra auditorijos formavimo strategija, visų pirma sąsajos su švietimu ir mokyklų dalyvavimu;

               6.

               vertinant valdymo kategoriją, įvertinami šie veiksniai:

                           a)

                           lėšų rinkimo strategijos ir siūlomo biudžeto pagrįstumas, kuris apima atitinkamais atvejais planus prašyti pagal Sąjungos programas ir iš jos fondų teikiamos finansinės paramos bei parengiamąjį etapą, pačius kultūros sostinės metus, įvertinimą ir su veiklos tęstinumu, taip pat su nenumatytų atvejų planavimu susijusias lėšas;

                           b)

                           numatyta veiklos įgyvendinimo valdymo ir realizavimo struktūra, kuri, inter alia, apima tinkamo vietos valdžios institucijos ir realizavimo padalinio, įskaitant už meno sprendimus atsakingus darbuotojus, bendradarbiavimo užtikrinimą;

                           c)

                           generalinio direktoriaus ir meno vadovo skyrimo tvarka ir jų veiklos sritys;

                           d)

                           išsami rinkodaros ir komunikacijos strategija, kurioje pabrėžiama, kad veiksmai yra Sąjungos veiksmai;

                           e)

                           tai, kad realizavimo padalinyje dirba tinkamos kvalifikacijos personalas, turintis patirties, reikalingos vardo metų kultūros programai planuoti, valdyti ir įgyvendinti.

         6 straipsnis
   Ekspertų grupė
   1.   Sudaroma nepriklausomų ekspertų grupė (toliau – grupė), kuri vykdys atrankos ir stebėsenos procedūras.
   2.   Grupę sudaro 10 ekspertų, kuriuos pagal 3 dalį paskiria Sąjungos institucijos ir įstaigos (toliau – Europos ekspertai).
   3.   Surengusi atvirą kvietimą pareikšti susidomėjimą, Komisija pasiūlo potencialių Europos ekspertų grupės narių sąrašą.
   Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija pasirenka po tris ekspertus iš to sąrašo ir paskiria juos savo nustatyta tvarka.
   Regionų komitetas iš to sąrašo pasirenka vieną ekspertą ir tą ekspertą paskiria pagal savo tvarką.
   Kiekviena iš tų Sąjungos institucijų ir įstaigų, atrinkdama Europos ekspertus, siekia visoje sudarytoje grupėje užtikrinti kompetencijos papildomumą, subalansuotą geografinį pasiskirstymą ir lyčių pusiausvyrą.
   4.   Be to, vykdant miesto atranką ir stebėseną valstybėje narėje, atitinkamai valstybei narei suteikiama teisė pagal savo tvarką ir pasikonsultavus su Komisija į grupę skirti ne daugiau kaip du ekspertus.
   5.   Visi ekspertai turi:

               a)

               būti Sąjungos piliečiai;

               b)

               būti nepriklausomi ekspertai;

               c)

               būti sukaupę daug patirties ir ekspertinių žinių šiose srityse:

                           i)

                           kultūros sektoriaus;

                           ii)

                           miestų kultūrinio vystymosi ar

                           iii)

                           Europos kultūros sostinės renginių arba panašios aprėpties ir masto tarptautinių kultūros renginių organizavimo;

               d)

               turėti galimybę darbui grupėje skirti tinkamą skaičių darbo dienų per metus.

         6.   Grupė paskiria savo pirmininką.
   7.   Europos ekspertai skiriami trejų metų laikotarpiui.
   Nepaisant pirmos pastraipos, pirmą kartą sudarant grupę Europos Parlamentas savo ekspertus skiria trejiems metams, Komisija – dvejiems, o Taryba ir Regionų komitetas – vieniems metams.
   8.   Visi ekspertai praneša apie bet kokį su konkrečiu miestu kandidatu susijusį faktinį arba potencialų interesų konfliktą. Jeigu padaromas toks pranešimas arba jeigu toks interesų konfliktas išaiškėja, atitinkamas ekspertas atsistatydina ir atitinkama Sąjungos institucija ar įstaiga arba valstybė narė tą ekspertą likusiam kadencijos laikotarpiui pakeičia kitu, laikantis atitinkamos tvarkos.
   7 straipsnis
   Paraiškų teikimas valstybėse narėse
   1.   Už savo miestų atrankos organizavimą, vadovaujantis kalendoriumi, atsako pačios valstybės narės.
   2.   Likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų atitinkamos valstybės narės paskelbia kvietimą teikti paraiškas.
   Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, valstybės narės, kurioms suteikta teisė paskirti miestą, kuriam būtų suteiktas vardas 2020 m., tokį kvietimą paskelbia kuo skubiau po 2014 m. gegužės 4 d.
   Į visus kvietimus teikti paraiškas įtraukiama paraiškos forma, nurodyta 4 straipsnio 1 dalyje.
   Galutinis paraiškų, kurias miestai kandidatai turi pateikti pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas, pateikimo terminas – ne anksčiau kaip po 10 mėnesių nuo kvietimo paskelbimo dienos.
   3.   Atitinkamos valstybės narės apie paraiškas informuoja Komisiją.
   8 straipsnis
   Išankstinė atranka valstybėse narėse
   1.   Kiekviena atitinkama valstybė narė ne vėliau kaip penkerius metus iki kultūros sostinės metų sušaukia grupę į išankstinės atrankos posėdį, kuriame dalyvauja ir miestų kandidatų atstovai.
   Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, valstybės narės, kurioms suteikta teisė skirti miestus, kuriems būtų suteiktas vardas 2020 m., gali pratęsti šį terminą daugiausiai vienais metais.
   2.   Grupė, įvertinusi paraiškas pagal kriterijus, susitaria dėl galutinio miestų kandidatų sąrašo ir parengia išankstinės atrankos ataskaitą apie visas paraiškas, pateikdama, inter alia, rekomendacijas į galutinį sąrašą įtrauktiems miestams kandidatams.
   3.   Grupė pateikia išankstinės atrankos ataskaitą atitinkamoms valstybėms narėms ir Komisijai.
   4.   Kiekviena atitinkama valstybė narė, remdamasi grupės ataskaita, oficialiai patvirtina galutinį sąrašą.
   9 straipsnis
   Atranka valstybėse narėse
   1.   Į galutinį sąrašą įtraukti miestai kandidatai užbaigia ir patikslina savo paraiškas, kad jos atitiktų kriterijus ir kad būtų atsižvelgta į išankstinės atrankos ataskaitoje pateiktas rekomendacijas, ir pateikia jas atitinkamai valstybei narei, kuri tuomet perduoda jas Komisijai.
   2.   Kiekviena atitinkama valstybė narė praėjus ne daugiau kaip devyniems mėnesiams po išankstinės atrankos posėdžio sušaukia grupę į atrankos posėdį, kuriame dalyvauja ir į galutinį sąrašą įtrauktų miestų kandidatų atstovai.
   Prireikus atitinkama valstybė narė, pasikonsultavusi su Komisija, gali pratęsti devynių mėnesių galutinį terminą pagrįstam laikotarpiui.
   3.   Grupė įvertina užpildytas ir patikslintas paraiškas.
   4.   Grupė parengia paraiškų atrankos ataskaitą apie atrinktų miestų kandidatų galutinį sąrašą ir rekomendaciją dėl ne daugiau kaip vieno atitinkamos valstybės narės miesto paskyrimo.
   Atrankos ataskaitoje taip pat pateikiama rekomendacijų atitinkamam miestui dėl pažangos, kurią reikia padaryti iki kultūros sostinės metų.
   Grupė pateikia atrankos ataskaitą atitinkamai valstybei narei ir Komisijai.
   5.   Nepaisant 4 dalies, jei nė vienas miestas kandidatas neatitinka visų kriterijų, grupė gali rekomenduoti tais metais vardo nesuteikti.
   10 straipsnis
   Išankstinė atranka ir atranka šalyse kandidatėse ir potencialiose kandidatėse
   1.   Už šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestų atrankos organizavimą atsako Komisija.
   2.   Likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbia kvietimą teikti paraiškas.
   Į visus kvietimus teikti paraiškas įtraukiama paraiškos forma, nurodyta 4 straipsnio 1 dalyje.
   Galutinis paraiškų, kurias miestai kandidatai turi pateikti pagal kiekvieną kvietimą teikti paraiškas, pateikimo terminas – ne anksčiau kaip po 10 mėnesių nuo kvietimo paskelbimo dienos.
   3.   Išankstinę miestų atranką likus ne mažiau kaip penkeriems metams iki kultūros sostinės metų vykdo grupė, remdamasi jų atitinkamomis paraiškomis. Posėdis su miestų kandidatų atstovais nerengiamas.
   Grupė, įvertinusi paraiškas pagal kriterijus, susitaria dėl galutinio miestų kandidatų sąrašo ir parengia išankstinės atrankos ataskaitą apie visas paraiškas, pateikdama, inter alia, rekomendacijas į galutinį sąrašą įtrauktiems miestams kandidatams.
   Grupė pateikia išankstinės atrankos ataskaitą Komisijai.
   4.   Į galutinį sąrašą įtraukti miestai kandidatai užbaigia ir patikslina savo paraiškas, kad jos atitiktų kriterijus ir kad būtų atsižvelgta į išankstinės atrankos ataskaitoje pateiktas rekomendacijas, ir pateikia jas Komisijai.
   Praėjus ne daugiau kaip devyniems mėnesiams po išankstinės atrankos posėdžio Komisija sušaukia grupę į atrankos posėdį, kuriame dalyvauja ir į galutinį sąrašą įtrauktų miestų atstovai.
   Prireikus Komisija gali pratęsti devynių mėnesių galutinį terminą pagrįstam laikotarpiui.
   5.   Grupė įvertina užpildytas ir patikslintas paraiškas.
   6.   Grupė parengia į galutinį sąrašą įtrauktų miestų kandidatų paraiškų atrankos ataskaitą ir rekomendaciją dėl ne daugiau kaip vieno šalies kandidatės ar potencialios šalies kandidatės miesto atrinkimo.
   Atrankos ataskaitoje taip pat pateikiama rekomendacijų atitinkamam miestui dėl pažangos, kurią reikia padaryti iki kultūros sostinės metų.
   Grupė pateikia atrankos ataskaitą Komisijai.
   7.   Nepaisant 6 dalies, jei nė vienas miestas kandidatas neatitinka visų kriterijų, grupė gali rekomenduoti tais metais vardo nesuteikti.
   11 straipsnis
   Vardo suteikimas
   1.   Kiekviena atitinkama valstybė narė, remdamasi grupės atrankos ataskaitoje pateikta rekomendacija, suteikia vienam miestui vardą ir praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai ir Regionų komitetui ne vėliau kaip likus ketveriems metams iki kultūros sostinės metų.
   Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, valstybės narės, kurioms suteikta teisė skirti 2020 m. miestus, kuriems būtų suteiktas vardas, gali pratęsti šį terminą daugiausiai vienais metais.
   2.   Šalių kandidačių ir potencialių kandidačių atveju Komisija, remdamasi grupės atrankos ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis, atitinkamais metais suteikia vienam miestui vardą ir praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui ne vėliau kaip likus ketveriems metams iki vardo suteikimo.
   3.   Kartu su 1 ir 2 dalyse nurodytais pranešimais apie vardo suteikimą pateikiami argumentai dėl pasirinkto miesto, grindžiami grupės ataskaitomis.
   4.   Jei miestas įtraukia aplinkinį regioną, kultūros sostinės vardas suteikiamas tik miestui.
   5.   Per du mėnesius nuo pranešimų apie vardo suteikimą Komisija Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje paskelbia miestų, kuriems suteiktas Europos kultūros sostinės vardas, sąrašą.
   12 straipsnis
   Miestų, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas, bendradarbiavimas
   Miestai, kuriems kultūros sostinės vardai suteikti tais pačiais metais, siekia plėtoti savo kultūros programų sąsajas ir gali apsvarstyti galimybę bendradarbiauti vykdant 13 straipsnyje nustatytą stebėsenos procedūrą.
   13 straipsnis
   Stebėsena
   1.   Grupė stebi išrinktų miestų, kuriems bus suteiktas vardas, pasiruošimą vardo suteikimo metams ir nuo vardo suteikimo iki kultūros sostinės metų pradžios teikia jiems paramą ir gaires.
   2.   Tuo tikslu Komisija sušaukia tris stebėsenos posėdžius, kuriuose dalyvauja grupė ir išrinkti miestai, kurie surengiami:

               a)

               likus trejiems metams iki kultūros sostinės metų;

               b)

               likus 18 mėnesių iki kultūros sostinės metų;

               c)

               likus dviem mėnesiams iki kultūros sostinės metų.

         Atitinkama valstybė narė, šalis kandidatė ar potenciali kandidatė gali paskirti stebėtoją, kuris dalyvautų tuose posėdžiuose.
   Likus šešioms savaitėms iki kiekvieno stebėsenos posėdžio išrinkti miestai pateikia Komisijai pažangos ataskaitas.
   Stebėsenos posėdžiuose grupė įvertina išrinktų miestų pasirengimą ir pataria jiems, kad miestai galėtų parengti kokybiškas kultūros programas ir veiksmingas strategijas. Grupė itin daug dėmesio skiria rekomendacijoms, pateiktoms atrankos ataskaitoje ir ankstesnėse stebėsenos ataskaitose, nurodytose 3 dalyje.
   3.   Po kiekvieno stebėsenos posėdžio grupė parengia stebėsenos ataskaitą apie pasirengimo būklę ir veiksmus, kurių turi būti imamasi.
   Stebėsenos ataskaitas grupė perduoda Komisijai, taip pat atitinkamiems miestams, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas, ir valstybei narei ar šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei.
   4.   Prireikus Komisija gali rengti ne tik stebėsenos posėdžius, bet ir grupės vizitus į miestus, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas.
   14 straipsnis
   Apdovanojimas
   1.   Miestams, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas, Komisija gali skirti piniginį Melinos Mercouri vardo apdovanojimą (toliau – apdovanojimas), jei atitinkamoje daugiametėje finansinėje programoje tam skirta lėšų.
   Teisiniai ir finansiniai šio apdovanojimo aspektai įgyvendinami pagal atitinkamas Sąjungos kultūros rėmimo programas.
   2.   Piniginis apdovanojimas išmokamas ne vėliau kaip iki metų, kuriais miestas yra kultūros sostinė, kovo mėn. pabaigos, su sąlyga, kad atitinkamas išrinktas miestas laikosi įsipareigojimų, prisiimtų teikiant paraišką, atitinka kriterijus ir atsižvelgia į atrankos ir stebėsenos ataskaitose pateiktas rekomendacijas.
   Laikoma, kad miestas, kuriam suteiktas kultūros sostinės vardas, įvykdė teikiant paraišką prisiimtus įsipareigojimus, jeigu nuo paraiškos pateikimo iki kultūros sostinės metų nepadaryta esminių programos ir strategijos pakeitimų, visų pirma:

               a)

               išlaikytas tokio dydžio biudžetas, kad galima vykdyti kokybišką kultūros programą laikantis paraiškos ir kriterijų;

               b)

               buvo tinkamai užtikrintas už meninius sprendimus atsakingų darbuotojų nepriklausomumas;

               c)

               galutinėje kultūros programos versijoje išlaikytas pakankamai stiprus europinis aspektas;

               d)

               miesto, kuriam suteiktas kultūros sostinės vardas, rinkodaros bei komunikacijos strategijoje ir komunikacinėje medžiagoje aiškiai nurodyta, kad veiksmai yra Sąjungos veiksmai;

               e)

               vykdomi suteikto kultūros sostinės vardo poveikio stebėsenos ir vertinimo planai.

         15 straipsnis
   Praktiniai aspektai
   Komisija visų pirma:

               a)

               užtikrina bendrą veiksmų nuoseklumą;

               b)

               užtikrina valstybių narių ir grupės veiklos koordinavimą;

               c)

               atsižvelgdama į tikslus, nurodytus 2 straipsnyje, bei kriterijus ir glaudžiai bendradarbiaudama su grupe, nustato gaires, kad būtų padedama vykdyti atrankos bei stebėsenos procedūras;

               d)

               teikia techninę pagalbą grupei;

               e)

               paskelbia savo interneto puslapyje visus grupės pranešimus;

               f)

               skelbia visą atitinkamą informaciją ir prisideda prie šių veiksmų viešinimo Europos ir tarptautiniu lygmeniu;

               g)

               skatina buvusių, esamų ir būsimų miestų, kuriems suteiktas vardas, bei miestų kandidatų keitimąsi patirtimi ir geros praktikos pavyzdžiais ir skatina platesnę miestų įvertinimo ataskaitų bei įgytos patirties sklaidą.

         16 straipsnis
   Vertinimas
   1.   Kiekvienas atitinkamas miestas yra atsakingas už savo kaip Europos kultūros sostinės metų rezultatų vertinimą.
   Komisija atitinkamiems miestams nustato bendras gaires ir rodiklius, grindžiamus tikslais, nurodytais 2 straipsnyje, ir kriterijais, kad būtų užtikrintas nuoseklus požiūris į vertinimo procedūrą.
   Atitinkami miestai parengia įvertinimo ataskaitas ir jas nusiunčia Komisijai ne vėliau kaip iki kitų metų po kultūros sostinės metų gruodžio 31 d.
   Komisija skelbia įvertinimo ataskaitas savo interneto svetainėje.
   2.   Komisija užtikrina, kad būtų vertinami ne tik miestai, bet ir reguliariai atliekamas išorės ir nepriklausomas iniciatyvos rezultatų vertinimas.
   Atliekant išorės ir nepriklausomą vertinimą itin daug dėmesio skiriama visų buvusių Europos kultūros sostinių sąsajoms su europiniu kontekstu, kad būsimos Europos kultūros sostinės ir visi Europos miestai galėtų palyginti patirtį ir padaryti naudingas išvadas. Atliekant tuos vertinimus taip pat įvertinami veiksmai apskritai, įskaitant jų vykdymo procesų veiksmingumą, poveikį ir tobulinimo galimybes.
   Komisija Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui pateikia toliau nurodytas tais įvertinimais pagrįstas ataskaitas ir prireikus pateikia atitinkamus pasiūlymus:

               a)

               pirminę tarpinę ataskaitą – ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 31 d.;

               b)

               antrą tarpinę ataskaitą – ne vėliau kaip 2029 m. gruodžio 31 d.;

               c)

                  ex-post ataskaitą – ne vėliau kaip 2034 m. gruodžio 31 d.

         17 straipsnis
   Panaikinimas ir pereinamasis laikotarpis
   Sprendimas Nr. 1622/2006/EB panaikinamas. Tačiau jis toliau taikomas tiems miestams, kuriems 2013–2019 m. Europos kultūros sostinės vardas jau yra arba netrukus bus suteiktas.
   18 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. KOURKOULAS

      (1)  OL C 113, 2012 4 18, p. 17 ir OL C 17, 2013 1 19, p. 97.

      (2)  2013 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2014 m. kovo 24 d. Tarybos pozicija, priimta per pirmąjį svarstymą (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2014 m. balandžio 15 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (3)  OL C 287, 2007 11 29, p. 1.

      (4)  OL C 247 E, 2009 10 15, p. 32.

      (5)  2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1622/2006/EB, nustatantis Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m.

      (6)  (OL L 304, 2006 11 3, p. 1). 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1295/2013, kuriuo sukuriama programa „Kūrybiška Europa“ (2014–2020 m.) ir panaikinami sprendimai Nr. 1718/2006/EB, Nr. 1855/2006/EB ir Nr. 1041/2009/EB (OL L 347, 2013 12 20, p. 221).

      (7)  OL C 56 E, 2013 2 26, p. 41.

      PRIEDAS
      KALENDORIUS

                  2020

                  Kroatija

                  Airija

                  2021

                  Rumunija

                  Graikija

                  Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                  2022

                  Lietuva

                  Liuksemburgas

                  2023

                  Vengrija

                  Jungtinė Karalystė

                  2024

                  Estija

                  Austrija

                  Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                  2025

                  Slovėnija

                  Vokietija

                  2026

                  Slovakija

                  Suomija

                  2027

                  Latvija

                  Portugalija

                  Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                  2028

                  Čekijos Respublika

                  Prancūzija

                  2029

                  Lenkija

                  Švedija

                  2030

                  Kipras

                  Belgija

                  Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė

                  2031

                  Мalta

                  Ispanija

                  2032

                  Bulgarija

                  Danija

                  2033

                  Nyderlandai

                  Italija

                  Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė


title: 2017 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2017/742 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (EGF/2017/000 TA 2017 – Komisijos iniciatyva teikiama techninė pagalba)

text:
28.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 111/8

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/742
   2017 m. balandžio 5 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (EGF/2017/000 TA 2017 – Komisijos iniciatyva teikiama techninė pagalba)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006 (1), ypač į jo 11 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (2), ypač į jo 13 punktą,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (EGF) įsteigtas teikti paramą atleistiems iš darbo darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių veikla nutrūko dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, kilusių dėl besitęsiančios pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 546/2009 (3), arba dėl naujos pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF didžiausia metinė suma negali viršyti 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (4) 12 straipsnyje;

               (3)

               Reglamente (ES) Nr. 1309/2013 nustatyta, kad kiekvienais metais techninei pagalbai Komisijos iniciatyva gali būti skiriama daugiausia 0,5 % EGF paramos didžiausios metinės sumos;

               (4)

               todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuotos, kad Komisijos iniciatyva būtų suteikta 310 000 EUR dydžio techninės pagalbos suma,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2017 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 310 000 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2017 m. balandžio 5 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         A. TAJANI

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         I. BORG

      (1)  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

      (2)  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

      (3)  2009 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 546/2009, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (OL L 167, 2009 6 29, p. 26).

      (4)  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).


title: 1986 m. lapkričio 3 d. Tarybos sprendimas dėl Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo pasikeičiant raštais dėl Viduržemio jūros valstybėms taikomų preferencijų, citrusų ir tešlos gaminių sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31987D0149

Oficialusis leidinys L 062 , 05/03/1987 p. 0022 - 0022 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 11 p. 0395  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 11 p. 0395

		Tarybos sprendimas1986 m. lapkričio 3 d.dėl Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo pasikeičiant raštais dėl Viduržemio jūros valstybėms taikomų preferencijų, citrusų ir tešlos gaminių [1] sudarymo(87/149/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,kadangi turėtų būti rastas Bendrijos ir Jungtinių Valstijų prekybos ginčo dėl citrusų ir tešlos gaminių sprendimas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisBendrijos vardu patvirtinamas Europos ekonominės bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas pasikeičiant raštais dėl Viduržemio jūros valstybėms taikomų preferencijų, citrusų ir tešlos gaminių.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, turintį teisę pasirašyti Bendriją įpareigojantį Susitarimą.Priimta Briuselyje, 1986 m. lapkričio 3 d.Tarybos varduPirmininkasA. Clark[1] Su 1987 m. vasario 24 d. pataisymais.--------------------------------------------------


title: 2009/197/EB: 2008 m. balandžio 22 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo 2006 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
31.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 88/93

         2008 m. balandžio 22 d.
   EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo 2006 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2009/197/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2006 finansinių metų Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo galutines metines ataskaitas (1),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo 2006 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Fondo atsakymais (2),
   atsižvelgdamas į 2008 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendaciją (5843/2008 – C6–0084/2008),
   atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 1975 m. gegužės 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1365/75 dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo įsteigimo (4), ir ypač į jo 16 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A6–0111/2008),

               1.

               patvirtina Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo direktoriui, kad fondo 2006 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Harald RØMER

      (1)  OL C 261, 2007 10 31, p. 60.

      (2)  OL C 309, 2007 12 19, p. 116.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 139, 1975 5 30, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 88/94

         2008 m. balandžio 22 d.
   EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo 2006 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į 2006 finansinių metų Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo galutines metines ataskaitas (1),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo 2006 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Fondo atsakymais (2),
   atsižvelgdamas į 2008 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendaciją (5843/2008 – C6–0084/2008),
   atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 1975 m. gegužės 26 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1365/75 dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo įsteigimo (4), ir ypač į jo 16 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A6–0111/2008),

               A.

               kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog 2006 finansinių metų metinės ataskaitos yra patikimos ir vykdytos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos,

               B.

               kadangi 2007 m. balandžio 24 d. Parlamentas priėmė sprendimą dėl Europos gyvenimo ir darbo sąlygų gerinimo fondo direktoriui suteikiamo patvirtinimo, kad fondo 2005 finansinių metų biudžetas įvykdytas (6), ir savo prie biudžeto įvykdymo patvirtinimo pridėtoje rezoliucijoje, inter alia,:

                           —

                           paragino fondą atkreipti didesnį dėmesį į tai, kad ir 2005 m. į kitus finansinius metus perkelta daug įsipareigojimų, susijusių su administravimo (II antraštinė dalis) ir veiklos (III antraštinė dalis) išlaidomis (atitinkamai 37 % ir 44 %);

                           —

                           paragino fondą pateikti darbo programą, kurioje atsispindėtų įvertinamas jo indėlis atsižvelgiant į vykdomą veiklą;

                           —

                           išreiškė susirūpinimą, kad 2005 m. nepateikta išsamaus dokumento, kuriame būtų analizuojama rizika, susijusi su fondo veiklos finansiniais ir vykdymo aspektais, taip pat nepateiktas procedūrų, kurias pradėjo taikyti įgaliotieji pareigūnai, siekdami užtikrinti finansinės informacijos, jų siunčiamos apskaitos pareigūnams, tikslumą ir išsamumą, patvirtinimas, išskyrus aspektus, susijusius su duomenų tvarkymu;

         Bendrosios dalys, susijusios su ES agentūrų horizontaliaisiais klausimais ir svarbios atliekant kiekvienos konkrečios agentūros biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą

               1.

               pažymi, kad Audito Rūmų audituotų 24 agentūrų ir kitų decentralizuotų įstaigų biudžetas 2006 m. iš viso buvo 1 080,5 milijonų eurų (Europos rekonstrukcijos agentūros 271 milijono eurų biudžetas buvo didžiausias, o Europos policijos koledžo (CEPOL) 5 milijonų eurų biudžetas – mažiausias);

               2.

               atkreipia dėmesį į tai, kad į ES išorės įstaigų, kurias reikia audituoti ir kurių biudžeto įvykdymą reikia patvirtinti, grupę dabar įeina ne tik įprastos reguliavimo agentūros, bet ir vykdomosios agentūros, įsteigtos specialiosioms programoms įgyvendinti, o netrukus į šią grupę taip pat įeis bendrosios įmonės, įsteigtos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės pagrindu (bendros technologijų iniciatyvos);

               3.

               atkreipia dėmesį į tai, kad, kiek tai susiję su Parlamentu, agentūrų, kurioms taikoma biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, skaičius padidėjo, pvz., 2000 finansiniais metais jų buvo 8, 2001 m. – 10, 2002 m. – 11, 2003 m. – 14, 2004 m. – 14, 2005 m. – 16, o 2006 m. jau buvo 20 reguliavimo agentūrų ir 2 vykdomosios agentūros (neįskaitant 2 agentūrų, kurias audituoja Audito Rūmai, bet kurioms taikoma vidinė biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra);

               4.

               todėl daro išvadą, kad auditavimo (biudžeto įvykdymo patvirtinimo) procedūra tapo sudėtinga ir neproporcinga, palyginti su santykiniu agentūrų (decentralizuotų įstaigų) biudžetų dydžiu; paveda savo kompetentingam komitetui, atsižvelgiant į vis didėjantį įstaigų, kurioms skirtus atskirus pranešimus dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo reikės rengti ateinančiais metais, skaičių, atlikti plataus masto agentūrų ir decentralizuotų įstaigų biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros persvarstymą siekiant sukurti paprastesnį ir racionalesnį metodą;

         Esminiai klausimai

               5.

               prašo Komisiją prieš steigiant naują arba reformuojant jau veikiančią agentūrą pateikti aiškių paaiškinimų dėl šių aspektų: agentūros tipo, jos tikslų, vidaus valdymo struktūros, produktų, paslaugų, svarbiausių procedūrų, tikslinės grupės, agentūros klientų ir suinteresuotų šalių, oficialių santykių su išorės veikėjais, atsakomybės už biudžetą, finansų planavimo ir personalo bei įdarbinimo politikos;

               6.

               prašo, kad kiekviena agentūra būtų valdoma pagal metinį veiklos susitarimą, kurį parengia agentūra ir atsakingas GD ir kuriame turėtų būti nurodyti ateinančių metų tikslai, finansinė programa ir aiškūs veiklos vertinimo rodikliai;

               7.

               prašo, kad Audito Rūmai arba kita nepriklausoma audito įstaiga reguliariai (ir ad hoc) atliktų agentūrų veiklos auditą; mano, kad auditas neturėtų apsiriboti tradiciniais finansų valdymo ir tinkamo viešųjų lėšų valdymo elementais, bet turėtų apimti administravimo rezultatyvumą ir efektyvumą bei turėtų būti nustatomas kiekvienos agentūros finansų valdymo reitingas;

               8.

               mano, kad agentūrų, kurios nuolat pateikia padidintas biudžeto reikmių sąmatas, atveju formalų sumažinimą reikėtų daryti mažinant laisvų etatų skaičių; mano, kad šitaip ilgainiui sumažėtų agentūroms asignuotų įplaukų, taigi ir administracinių išlaidų;

               9.

               pažymi, jog didelių sunkumų kyla dėl to, kad daug agentūrų kritikuojamos dėl viešųjų pirkimų taisyklių, Finansinio reglamento, Pareigūnų tarnybos nuostatų ir kt. nesilaikymo; mano, kad visų pirma tokia padėtis susidarė todėl, kad dauguma reglamentų ir Finansinis reglamentas skirti didesnėms institucijoms, o dauguma mažų agentūrų yra pernelyg mažos, kad galėtų laikytis šių reglamentų reikalavimų; dėl šios priežasties prašo Komisiją kuo greičiau ieškoti sprendimo siekiant padidinti efektyvumą, panaudojant įvairių agentūrų administracinių funkcijų grupavimo metodą, kuris suteiktų joms galimybę burtis į didesnį vienetą (atsižvelgiant į būtinus pagrindinių reglamentų, pagal kuriuos reglamentuojama agentūrų veikla ir jų finansinis savarankiškumas, pakeitimus), arba skubiai parengti taisykles, skirtas specialiai agentūroms (ypač įgyvendinimo taisykles agentūroms), kurių jos galėtų tinkamai laikytis;

               10.

               reikalauja, kad Komisija, rengdama preliminarų biudžeto projektą, atsižvelgtų į pavienių agentūrų biudžeto įgyvendinimo ankstesniais metais, ypač n-1 metais, rezultatus ir atitinkamai patikslintų tam tikros agentūros prašomą biudžetą; ragina savo kompetentingą komitetą atkreipti dėmesį į šį patikslinimą ir, jei Komisija jo neatliko, ragina minėtąjį komitetą patikslinti aptariamą biudžetą iki tikrojo lygio, atitinkančio šios agentūros gebėjimą panaudoti ir įgyvendinti biudžetą;

               11.

               primena savo sprendimą dėl 2005 finansinių metų biudžeto įvykdymo, pagal kurį Parlamentas paskatino Komisiją kas penkeri metai pateikti visų veikiančių agentūrų sukuriamos pridėtinės vertės tyrimą; ragina visas susijusias institucijas tuo atveju, kai nustatoma, kad agentūra nesukuria pridėtinės vertės, imtis reikiamų veiksmų siekiant iš naujo nustatyti tos agentūros įpareigojimus arba nutraukti jos veiklą; pažymi, kad 2007 m. Komisija neatliko nė vieno vertinimo; primygtinai reikalauja, kad Komisija, prieš priimant sprendimą dėl 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo, pateiktų bent 5 tokius vertinimus, visų pirma seniausiai įsteigtų agentūrų;

               12.

               mano, kad reikia nedelsiant atsižvelgti į Audito Rūmų rekomendacijas ir agentūroms mokamų subsidijų sumas suderinti su tikraisiais pinigų poreikiais; be to, mano, kad bendrojo Finansinio reglamento pakeitimus reikėtų įtraukti į agentūrų bendrąjį finansinį reglamentą ir į įvairius specialiuosius finansinius reglamentus;

         Duomenų pateikimas

               13.

               pažymi, kad agentūros neturi standartinio požiūrio, kaip pateikti savo veiklą atitinkamais finansiniais metais, į sąskaitas ir pranešimus apie biudžeto ir finansų valdymą, taip pat į klausimą, ar patikinimo pareiškimą turėtų parengti agentūros direktorius; pastebi, kad ne visos agentūros aiškiai skiria a) agentūros veiklos pristatymą visuomenei ir b) technines biudžeto ir finansų valdymo ataskaitas;

               14.

               pažymi, kad nors galiojančiose Komisijos veiklos ataskaitų rengimo instrukcijose nėra aiškiai reikalaujama, kad agentūra parengtų patikinimo pareiškimą, daugelis direktorių vis dėlto parengė 2006 m. pareiškimus, iš kurių viename nurodyta svarbi išlyga;

               15.

               primena savo 2005 m. balandžio 12 d. rezoliucijos (7) 23 punktą, pagal kurį agentūrų direktoriai nuo šiol raginami prie metinės veiklos ataskaitos, su kuria taip pat pateikiama finansinė ir valdymo informacija, būtų pridedamas pareiškimas, kad finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos, analogiškas tiems pareiškimams, kuriuos pasirašo Komisijos generaliniai direktoriai;

               16.

               prašo Komisiją atitinkamai pakeisti savo galiojančias instrukcijas agentūroms;

               17.

               taip pat siūlo Komisijai dirbti su agentūromis siekiant sukurti suderintą modelį, taikomą visoms agentūroms ir decentralizuotoms įstaigoms, pagal kurį būtų aiškiai skiriami:

                           —

                           plačiajai auditorijai skirta metinė įstaigos veiklos, darbų ir laimėjimų ataskaita;

                           —

                           finansinės ataskaitos ir biudžeto įvykdymo ataskaita;

                           —

                           veiklos ataskaita, analogiška Komisijos generalinių direktorių veiklos pranešimams;

                           —

                           įstaigos direktoriaus pasirašytas patikinimo pareiškimas, kuriame pateikiamos išlygos arba pastabos, į kurias, jo nuomone, tikslinga atkreipti biudžeto įvykdymą patvirtinančios institucijos dėmesį;

         Bendros Audito Rūmų pastabos

               18.

               pažymi Audito Rūmų pastabą (metinės ataskaitos 10.29 dalis (8), kad Komisijos iš Bendrijos biudžeto mokamos subsidijos nėra pagrįstos pakankamai svariais agentūrų grynųjų pinigų poreikių vertinimais ir kad tai kartu su asignavimų perkėlimų skaičiumi sudaro nemažus grynųjų pinigų likučius; taip pat pažymi, kad Audito Rūmai rekomenduoja palaikyti agentūroms mokamų subsidijų lygį remiantis tikrais jų grynųjų pinigų poreikiais;

               19.

               pažymi, kad 2006 m. pabaigoje 14 agentūrų vis dar nebuvo įdiegę ABAC apskaitos sistemos (metinės ataskaitos 10.31 dalies išnaša);

               20.

               pažymi Audito Rūmų pastabą (metinės ataskaitos 1.25 dalis), kad kai kurios agentūros į apskaitą įtraukė už neišnaudotas atostogas sukauptas sąnaudas; pažymi, kad Audito Rūmai 2006 finansinių metų patikinimo pareiškime pateikė išlygą dėl trijų agentūrų (Europos profesinio mokymo plėtros centro (CEDEFOP), Europos policijos koledžo (CEPOL) ir Europos geležinkelio agentūros) (2005 m. tai buvo taikoma CEDEFOP, Europos maisto saugos tarnybai, Europos rekonstrukcijos agentūrai);

         Vidaus auditas

               21.

               primena, kad pagal Finansinio reglamento 185 straipsnio 3 dalį Komisijos vidaus auditorius taip pat yra reguliavimo agentūrų, kurios gauna išmokas iš ES biudžeto, vidaus auditorius; pažymi, kad vidaus auditorius atskaitingas kiekvienos agentūros valdybai ir direktoriui;

               22.

               atkreipia dėmesį į vidaus auditoriaus 2006 m. metinėje veiklos ataskaitoje pateiktą išlygą:

         „Komisijos vidaus auditorius negali tinkamai atlikti savo, kaip Bendrijos įstaigų vidaus auditoriaus, pareigų, jam priskirtų pagal Finansinių reglamento 185 straipsnį, dėl darbuotojų trūkumo“;

               23.

               tačiau atkreipia dėmesį į vidaus auditoriaus jo 2006 m. veiklos ataskaitoje pateiktą pastabą, kad nuo 2007 m., kai Komisija Vidaus audito tarnybai (IAS) suteiks papildomų personalo išteklių, visų veikiančių reguliavimo agentūrų vidaus auditas bus atliekamas kasmet;

               24.

               atkreipia dėmesį į vis didėjantį reguliavimo ir vykdomųjų agentūrų ir bendrų įmonių, kurių auditą turi atlikti IAS pagal Finansinio reglamento 185 straipsnį, skaičių; prašo Komisiją pranešti atsakingam komitetui apie tai, ar IAS turimų personalo išteklių pakaks visų minėtųjų įstaigų metiniam auditui atlikti ateinančiais metais;

               25.

               pažymi, kad pagal reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 72 straipsnio 5 dalį kiekvienais metais kiekviena agentūra institucijai, atsakingai už sprendimą dėl biudžeto įvykdymo, ir Komisijai siunčia savo direktoriaus parengtą ataskaitą, apibendrinančią vidaus auditoriaus atliktų vidaus auditų skaičių ir tipus, pateiktas rekomendacijas ir dėl tų rekomendacijų atliktus veiksmus; prašo agentūras nurodyti, ar tai daroma, ir jei taip, kaip;

               26.

               atkreipia dėmesį, turėdamas mintyje vidaus audito pajėgumus, ypač mažesnėse agentūrose, į vidaus auditoriaus pasiūlymą, 2006 m. rugsėjo 14 d. pateiktą Parlamento atsakingam komitetui, pagal kurį mažesnėms agentūroms turėtų būti leista pirkti vidaus audito paslaugas iš privataus sektoriaus;

         Agentūrų įvertinimas

               27.

               primena bendrą Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimą (9), dėl kurio buvo suderėta per taikinimą Ecofin biudžeto klausimų Tarybos 2007 m. liepos 13 d. posėdyje ir kuriame raginama i) pateikti agentūrų, kurias Komisija ketina vertinti, sąrašą ir ii) pateikti jau įvertintų agentūrų sąrašą kartu su svarbiausių rezultatų santrauka;

         Drausminės procedūros

               28.

               pažymi, kad pavienėms agentūroms dėl jų dydžio sunku sukurti ad hoc drausmės komisijas, kurias sudarytų atitinkamos kategorijos darbuotojai, ir kad Komisijos tyrimų ir drausmės tarnyba (angl. IDOC) neatsakinga už agentūras; ragina agentūras apsvarstyti galimybę įsteigti bendrą agentūrų drausmės komisiją;

         Tarpinstitucinio susitarimo projektas

               29.

               primena Komisijos parengtą Tarpinstitucinio susitarimo dėl Europos reguliavimo agentūrų sistemos projektą (COM(2005) 0059), kuriuo siekiama sukurti horizontaliąją Europos reguliavimo agentūrų steigimo, struktūros, veiklos, įvertinimo ir kontrolės sistemą; pažymi, kad projektas yra naudinga iniciatyva siekiant pagrįsti agentūrų steigimą ir veiklą; pažymi, kad Komisijos 2006 m. suvestinėje ataskaitoje (3.1 dalyje, COM(2007) 0274) nurodoma, kad nors po projekto paskelbimo derybos nutrūko, 2006 m. pabaigoje Taryboje vėl pradėtos diskusijos šiuo klausimu; apgailestauja, kad nepavyko pasiekti daugiau pažangos siekiant priimti pasiūlymą;

               30.

               taigi palankiai vertina Komisijos įsipareigojimą per 2008 m. pateikti komunikatą dėl reguliavimo agentūrų ateities;

         Savo veiklą finansuojančios agentūros

               31.

               primena, kad dviejų savo veiklą finansuojančių agentūrų atžvilgiu apie biudžeto įvykdymą direktoriui patvirtina administracinė valdyba; pažymi, kad abi agentūros sukaupė didelį perteklių iš pajamų iš mokesčių, perkeltų iš ankstesnių metų:

                           —

                           Vidaus rinkos derinimo tarnyba pinigais ir pinigų ekvivalentais – 281 milijonas EUR (10),

                           —

                           Bendrijos augalų veislių tarnyba pinigais ir pinigų ekvivalentais: 18 milijonų EUR (11);

         Specialiosios pastabos

               32.

               pažymi, kad 2006 finansiniais metais Audito Rūmai ir vėl nustatė aukštą asignavimų perkėlimo į kitus finansinius metus lygį (43 % administravimo išlaidų (II antraštinė dalis) ir 45 % veiklos išlaidų (III antraštinė dalis));

               33.

               atkreipia dėmesį į tai, kad nors Audito Rūmai patvirtino, jog finansiniais metais, kurie baigėsi 2006 m., fondas visais svarbiausiais požiūriais vykdė su patikimumu susijusias nuostatas, tačiau buvo trūkumų, pvz., susijusių su biudžeto metinio periodiškumo taisykle, su dviejų sutarčių sudarymu, su tuo, kad 2007 m. mokėtinos sumos buvo įtrauktos į 2006 m. biudžetą, taip pat į tai, kad buvo nesilaikoma tarnautojams taikomų atrankos kriterijų, taigi kilo įtarimų, kad vykstant procedūroms galbūt nebuvo užtikrintas skaidrumas ir nediskriminavimas;

               34.

               atkreipia dėmesį į Audito Rūmų kritiką, kad, kalbant apie įdarbinimo tvarką, atrankos komisijos iš anksto nenusprendė dėl atrankos kriterijų ir jie nebuvo nustatyti laikantis pranešimo apie laisvą darbo vietą; taip pat atkreipia dėmesį į fondo atsakymą, kad dabar visuose pranešimuose apie laisvas darbo vietas aiškiai nurodoma, ar būtina išlaikyti testus norint laimėti konkursą;

               35.

               pažymi, kad fondo balanse numatyta žemės ir pastatų, kurių vertė 1,8 mln. eurų (nors 1992 m. statybos vertė siekė 7,2 mln. eurų) ir sukauptas 4,09 mln. eurų perteklius;

               36.

               remdamasis fondo 2006 m. metine ataskaita pažymi, kad 2006 m. fondas sukūrė projektų valdymo sistemą, kurią taikant, t. y. užtikrinant didesnį skaidrumą ir geriau koordinuojant išteklių naudojimą, siekiama padidinti organizacinį efektyvumą, taip pat įgyvendinta veiklos stebėsenos sistema norint dar labiau padidinti efektyvumą; be to, siekiant užtikrinti didesnį lankstumą, išplėsta pirkimų sistema;

               37.

               taip pat pažymi, kad 2006 m. fondas pradėjo ex post vertinti 2001–2004 m. veiklos programą (šis vertinimas atliekamas kartu su pasirinktų fondo dabartinės veiklos aspektų tarpiniu vertinimu), siekdamas nustatyti organizacijos poveikį, naudą ir efektyvumą; prašo informuoti Parlamentą apie šio vertinimo rezultatus.

      (1)  OL C 261, 2007 10 31, p. 60.

      (2)  OL C 309, 2007 12 19, p. 116.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 139, 1975 5 30, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (6)  OL L 187, 2008 7 15, p. 85.

      (7)  Europos Parlamento rezoliucija su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl 2003 finansinių metų Eurojusto biudžeto įvykdymo patvirtinimo jo administracijos direktoriui dalį (OL L 196, 2005 7 27, p. 75).

      (8)  OL C 273, 2007 11 15, p. 1.

      (9)  Tarybos dokumentas DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Šaltinis: Ataskaita dėl Vidaus rinkos derinimo tarnybos 2006 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Tarnybos atsakymais (OL C 309, 2007 12 19, p. 141).

      (11)  Šaltinis: Ataskaita dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos 2006 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Tarnybos atsakymais (OL C 309, 2007 12 19, p. 135).