title: 2018 m. vasario 7 d. Komisijos sprendimas (ES) 2018/860 dėl pagalbos schemos SA.45852–2017/C (ex 2017/N), kurią Vokietija ketina taikyti pajėgumų rezervui (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 612) (Tekstas svarbus EEE.)

text:
15.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 153/143

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2018/860
   2018 m. vasario 7 d.
   dėl pagalbos schemos SA.45852–2017/C (ex 2017/N), kurią Vokietija ketina taikyti pajėgumų rezervui

         (pranešta dokumentu Nr. C(2018) 612)

   (Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
   paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2017 m. sausio 23 d. Vokietija elektroninėmis priemonėmis informavo Komisiją apie naujausią teisės akto dėl pajėgumų rezervo projektą, taip pat pagalbos schemos būtinumo įvertinimą.

               (2)

               2017 m. balandžio 7 d. raštu (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) Komisija informavo Vokietiją, kad nusprendė dėl pagalbos schemos pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą. Vokietija savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą pateikė 2017 m. gegužės 17 d. raštu.

               (3)

               Sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl šios pagalbos schemos.

               (4)

               Komisija gavo 22 suinteresuotųjų šalių pastabas. Komisija jas perdavė Vokietijai, kad ji galėtų į jas atsakyti; jos pastabos gautos 2017 m. liepos 14 d. raštu.

         2.   IŠSAMUS PAGALBOS SCHEMOS APIBŪDINIMAS

   2.1.   Aplinkybės ir teisinis pagrindas

               (5)

               Pagalbos schema, apie kurią pranešta, yra 2005 m. liepos 7 d. Vokietijos energetikos įstatymo (Energiewirtschaftsgesetz, toliau – EnWG) pakeitimo, priimto 2016 m. liepos 26 d., dalis. EnWG yra numatyta ir kitų priemonių Vokietijos elektros energijos ir dujų rinkos veikimui skatinti, jos pateiktos sprendimo pradėti procedūrą 2.1 skirsnyje. Pagrindinis EnWG pakeitimo tikslas – elektros energijos rinkos reforma rengiantis energetikos pertvarkai, kuriai Vokietijoje būdinga gerokai didesnė energijos gamyba iš kintančiųjų atsinaujinančiųjų energijos išteklių, kaip antai vėjo ir saulės energijos, laipsniškas branduolinės energetikos atsisakymas ir glaudžios jungtys su keliomis kaimyninėmis rinkomis.

               (6)

               Pajėgumų rezervo teisinis pagrindas nustatytas EnWG su pakeitimais 13e straipsnyje. Išsamesnės nuostatos dėl, inter alia, konkurso tvarkos, rezervo naudojimo ir atlygio yra nustatytos Kapazitätsreserveverordnung (3) (toliau – Potvarkis dėl pajėgumų rezervo).

               (7)

               Pajėgumų rezervo paskirtis – užtikrinti nuolatinį elektros energijos tiekimo saugumą, taip pat ir keičiantis padėčiai elektros energijos rinkoje. Juo siekiama padėti užtikrinti tiekimą net ir tuo metu, kai, nepaisant laisvai nusistovinčių kainų elektros energijos biržose, pasiūla didmeninėje rinkoje nėra pakankama, kad būtų patenkintas visas poreikis. Tai atliekama naudojant esamų elektrinių pajėgumus, įtrauktus į parduoti neskirtą rezervą. Vokietija galimą rinkos iškraipymą siekia mažinti keliomis priemonėmis. Visų pirma, ji siekia atskirti rezervinius pajėgumus nuo rinkos, kad elektros energijos rinkoje nebūtų iškraipomas kainos ir investavimo signalai.

         2.2.   Pajėgumų rezervo apibūdinimas

               (8)

               EnWG ir Potvarkyje dėl pajėgumų rezervo numatyta, kad keturi Vokietijos perdavimo sistemos operatoriai (PSO) palaipsniui sukaups rezervinių pajėgumų tiekimo saugumui užtikrinti nesubalansuotos elektros energijos rinkos atveju, kai elektros energijos pasiūla bus nepakankama poreikiui patenkinti.

               (9)

               PSO pajėgumus bendrai įsigyja konkurso tvarka, konkursai rengiami kas dvejus metus dvejų metų tiekimo laikotarpiui (pirmasis tiekimo laikotarpis trunka nuo 2019 m. spalio mėn. iki 2021 m. rugsėjo mėn.). Pajėgumų teikėjai teikia pasiūlymus dėl metinio atlygio, kurį nori gauti už pajėgumų užtikrinimą ir kuris gali būti ne didesnis kaip 100 000 EUR/MW per metus. Jie atrenkami pagal pateiktus pasiūlymus, kol pasiekiamas bendras reikalaujamas 2 GW dydis. Pajėgumų teikėjai, kurie laimi konkursą, gauna atlygį, kuris priklauso nuo didžiausio pateikto konkursą laimėjusio pasiūlymo (galutinės kainos taisyklė, angl. pay-as-clear pricing).

               (10)

               Konkurse gali dalyvauti visi nacionaliniai pajėgumų teikėjai (elektrinės, saugyklos ir reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai), atitinkantys konkrečius techninius reikalavimus, nustatytus Potvarkio dėl pajėgumų rezervo 9 punkte. Priėmus sprendimą pradėti procedūrą, Vokietija įsipareigojo pakeisti kai kuriuos tinkamumo kriterijus. Šie pakeitimai visų pirma susiję su reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimo reikalavimais ir yra išsamiai paaiškinti šio sprendimo 6 skirsnyje.

               (11)

               Pajėgumų teikėjams draudžiama savo rezerviniais pajėgumais prekiauti elektros energijos rinkoje. Be to, pasibaigus sutarčiai dėl rezervo, jiems draudžiama grįžti į rinką. Tokiu būdu Vokietijos valdžios institucijos ketina užtikrinti, kad rinka ir rezervas būtų griežtai atskirti, o rezervas neiškraipytų rinkos veikimo.

               (12)

               Pajėgumų teikėjams taip pat draudžiama trečiosioms šalims parduoti savo teises ir pareigas, įgytas dalyvaujant pajėgumų rezervo mechanizme. Dalyvavimas ir atitinkamas atlygis yra griežtai susieti tik su įrenginiu, kuris įtrauktas į rezervą konkurso tvarka.

               (13)

               Reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams netaikomas 11 konstatuojamojoje dalyje nurodytas draudimas grįžti į rinką. Pasibaigus tiekimo laikotarpiui, reguliavimo apkrova paslaugų teikėjas reguliuojamosios apkrovos pajėgumais gali toliau prekiauti elektros energijos rinkoje (4). Komisija sprendime pradėti procedūrą išreiškė abejonių ir dėl kitų reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams taikomų reikalavimų ir jie bus išsamiai aptarti šio sprendimo 3.2.2 ir 7.3.3 skirsniuose.

               (14)

               PSO turi turėti galimybę kreiptis į pajėgumų teikėjus visu sutarties galiojimo laikotarpiu, tai yra dvejus metus. Be to, sutarties galiojimo laikotarpiu pajėgumų teikėjai turi atitikti tinkamumo kriterijus. Tačiau leidžiami remonto laikotarpiai, kurie yra būtini dėl techninių priežasčių, ir apie juos PSO būtina pranešti iki metų, einančių prieš tiekimo metus, liepos 31 d. Tokie planuoti atjungimai leidžiami su sąlyga, kad rezervo pajėgumais negalima pasinaudoti ne daugiau kaip tris mėnesius kiekvienais tiekimo metais. Apie neplanuotus atjungimus būtina nedelsiant pranešti PSO, o pajėgumų užtikrinimas turi būti atkurtas per tris mėnesius.

               (15)

               PSO turi atlikti funkcinius kiekvieno įrenginio bandymus prieš įtraukimą į pajėgumų rezervą, kad patikrintų, ar jis atitinka techninius reikalavimus. Be to, PSO, iš anksto neinformavę dalyvaujančių pajėgumų teikėjų, turi pateikti bandomuosius prašymus pasinaudoti pajėgumų rezervu. Šie bandymai atliekami 12 valandų išnaudojant visą įrenginių rezervinę galią. Jeigu iš bandymo rezultatų matyti, kad objektas neatitinka reikalavimų, bus taikoma 20 % bendro nustatyto atlygio dydžio bauda. Jeigu nustatyti objekto trūkumai gali būti pašalinti per šešis mėnesius, bauda skaičiuojama proporcingai laikui, kurį elektrinė neužtikrino rezervo pajėgumų (tai yra po šeštadalį sumos kiekvienam mėnesiui). Jeigu elektrinė reikalavimus atitinka panaudojant tik dalį rezervinės galios, tada bauda taikoma tik naudoti neparengtai daliai.

               (16)

               Pajėgumų rezervo dalį nulems patikslinto pakankamumo vertinimo, kuris išsamiau apibūdintas 84 ir 85 konstatuojamosiose dalyse, rezultatas. Priimant sprendimą pradėti procedūrą, Vokietija ketino įsigyti lygiai 2 GW pajėgumų pirmajam dvejų metų tiekimo laikotarpiui, o vėlesniais tiekimo laikotarpiais iš esmės taip pat 2 GW, nebent iš pakankamumo vertinimo būtų matyti kitoks poreikis, neviršijantis 5 % didžiausios apkrovos. Vokietija yra įsipareigojusi nuo pirmo konkurso taikyti patikslintą pakankamumo vertinimą ir jo pagrindu nustatyti reikalingą kiekį, o rezervo dydis visus tris tiekimo laikotarpius bet kuriuo atveju neviršys 2 GW. Jeigu iš patikslinto pakankamumo vertinimo bus matyti, kad poreikis yra didesnis nei 2 GW, ir jeigu Vokietija dėl to ketins rezervą didinti viršijant 2 GW ribą, ji apie tokį didinimą turėtų informuoti Komisiją, kad būtų atliktas įvertinimas pagal valstybės pagalbos taisykles.

               (17)

               Pajėgumų rezervas naudojamas tik nesubalansuotos rinkos atveju, t. y. kai pasiūla per maža elektros energijos poreikiui patenkinti. Laikoma, kad rinka yra nesubalansuota, kai elektros energijos biržų kitos paros ir einamosios paros rinkose (pradiniame aukcione, vykstančiame iškart po prekybos kitos paros rinkoje pabaigos, arba visą parą vykstant nepertraukiamai prekybai) per vieną valandą visiems pasiūlymams, kuriems taikoma techninė kainos riba, šiuo metu Vokietijoje kitos paros ir einamosios paros rinkose atitinkamai sudaranti 3 000 EUR/MWh ir 10 000 EUR/MWh, nepateikiami elektros energijos gamybos pasiūlymai.

               (18)

               PSO gali naudoti pajėgumų rezervą tik kraštutiniais atvejais, tik išnaudoję visas kitas sistemos paslaugų galimybes. Tai, kad pajėgumų rezervą sudarančių įrenginių suaktyvinimo laikas yra ne daugiau kaip 12 valandų, reiškia, kad PSO prašymus šiems įrenginiams turi pateikti gerokai anksčiau, nei paaiškėja prekybos rinkose rezultatai, taigi nežinodami, ar rinka gali būti nesubalansuota. Todėl Potvarkyje dėl pajėgumų rezervo nustatyta, kad PSO turi įvertinti paleidimo laiką ir į jį atsižvelgti aktyvindami rezervą.

               (19)

               Suaktyvinimo metu ir prieš faktinį pajėgumų rezervo naudojimą iš rezervą sudarančių elektrinių į tinklą pateikiami nedideli energijos kiekiai. Potvarkyje nustatyta, kad PSO turi reikalauti, kad elektros energijos rinkoje veikiančių objektų tiekiama aktyvioji galia būtų sumažinta tokiu kiekiu, kurį tiekia rezervą sudarančios elektrinės, kad būtų užtikrinta, jog šis papildomas energijos kiekis neiškraipytų einamosios paros rinkos veikimo.

               (20)

               Potvarkyje taip pat numatyta, kad PSO iš esmės suaktyvina visus įrenginius. Tačiau, jeigu PSO pavyktų atkurti poreikio ir tiekimo pusiausvyrą suaktyvinus tik dalį rezervo pajėgumų, PSO gali pasirinkti tik tuos teikėjus, kurie tam yra labiausiai tinkami.

         2.3.   Biudžetas

               (21)

               Pajėgumų rezervo biudžetas nėra nustatytas, nes jo išlaidas didele dalimi lemia pradinio konkurso rezultatai. Didžiausias pasiūlymas, kurį konkurso tvarka gali pateikti pajėgumų teikėjai, sudaro 100 000 EUR/MW per metus. Todėl didžiausios pastoviosios 2 GW pajėgumų rezervo išlaidos sudarytų 200 mln. EUR per metus. Tačiau Vokietijos valdžios institucijos mano, kad konkurse nebus pasiekta didžiausia kaina, pirmiausia todėl, kad yra įvairių veiksnių, galinčių sumažinti išlaidas, pavyzdžiui, jeigu dalyvaus palyginti senos elektrinės, t. y. elektrinės, kurių visos investicijos arba jų dalis jau atsipirko, jeigu dalyvaus reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai ir jeigu dalyvaus elektrinės, kurių veiklą planuojama nutraukti.

         2.4.   Finansavimo mechanizmas

               (22)

               EnWG 13e skirsnio 3 dalies 4 punkte numatyta, kad PSO visas su pajėgumų rezervu susijusias išlaidas gali susigrąžinti per tinklo tarifus. PSO iš išlaidų turėtų atimti pajamas, gautas iš pajėgumų rezervo, tai yra išlaidas padengti iš baudų arba disbalanso mokesčių, kuriuos turėtų sumokėti už balansavimą atsakingos šalys, kurios pajėgumų rezervo naudojimo metu neužtikrino balanso. Vokietijos valdžios institucijos pažymi, kad PSO neprivalo kompensuojamų išlaidų pateikti reguliavimo institucijai, tačiau, jiems nusprendus jas pateikti, šios išlaidos bus laikomos išlaidomis, kurių PSO negali keisti siekdami reguliuoti tarifus ir kurios gali būti susigrąžinamos per tinklo tarifą. Pajėgumų rezervo išlaidoms taikoma tvarka yra įprasta tvarka, kuri taikoma ir kitiems tinklo tarifo komponentams.

         2.5.   Trukmė

               (23)

               Potvarkyje dėl pajėgumų rezervo pabaigos data nenurodyta. PSO organizuos konkursus dėl dviejų metų tiekimo laikotarpio, o pirmasis konkursas dėl tiekimo laikotarpio, truksiančio nuo 2019 m. spalio mėn. iki 2021 m. rugsėjo mėn. (5), įvyks 2018 m. Vėliau kas dvejus metus bus rengiamas naujas konkursas ir (galimai patikslintas) pajėgumų dydis bus įsigyjamas dvejų metų tiekimo laikotarpiui. Vokietijos valdžios institucijos yra nurodžiusios, kad pagalbos schemos taikymas bus nutrauktas, kai, įvertinus pajėgumų rezervo dydį, bus nustatyta, kad poreikio turėti rezervą nebėra.

         2.6.   Naudos gavėjai

               (24)

               Schemos naudos gavėjai yra pirkimo konkursą laimėję pajėgumų teikėjai, su kuriais sudaroma pajėgumų rezervo sutartis.

         3.   PAGRINDAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ

               (25)

               2017 m. balandžio 7 d. Komisija pradėjo Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl šios pagalbos schemos. Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, Komisija:

                           a)

                           preliminariai nusprendė, kad schema nėra kompensacija už visuotinės ekonominės svarbos paslaugą (toliau – VESP), atitinkanti Sprendime Altmark (6) nustatytas sąlygas, ir kad schema yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį;

                           b)

                           suabejojo, ar pagalbos schema yra suderinama su vidaus rinka, kilus įtarimų, kad nėra vykdomi keli suderinamumo reikalavimai, visų pirma dėl valstybės intervencijos poreikio, schemos tinkamumo, jos proporcingumo ir nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai grėsmės.

         3.1.   Pagrindas pradėti procedūrą – pagalbos buvimas

               (26)

               Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad priemonė laikoma valstybės pagalba, jeigu ji atitinka visas šias sąlygas:

                           a)

                           priemonė turi būti finansuojama iš valstybinių išteklių ir priskirtina valstybei;

                           b)

                           ja turi būti suteikiamas pranašumas, kuris gali būti palankus tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai;

                           c)

                           priemonė turi arba gali iškraipyti konkurenciją ir

                           d)

                           priemonė gali daryti įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (27)

               Pateiktame pranešime Vokietijos valdžios institucijos tvirtino, kad pajėgumų rezervas šių kriterijų neatitinka, todėl jis nelaikytinas valstybės pagalba. Pirma, jos mano, kad pagalbos schema nėra finansuojama iš valstybinių išteklių. Antra, operatoriams nebūtų suteikiamas joks pranašumas, nes turi būti vertinama, kad jie teikia visuotinės ekonominės svarbos paslaugą, kurios išlaidų kompensavimas atitinka visas keturias sąlygas, Teisingumo Teismo nustatytas Sprendime Altmark. Trečia, schema neturėtų poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (28)

               Pirma, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad pagalbos schemai naudojami valstybiniai ištekliai ir ji yra priskirtina valstybei. Taip yra dėl to, kad schemą parengė Vokietijos valstybė, kurios teisės aktuose nustatyta, kad išlaidos gali būti perkeliamos visiems vartotojams padidinant tinklo tarifus. Todėl, remiantis Sprendimu Vent de Colère (7), yra naudojami valstybiniai ištekliai, o priemonė yra priskirtina valstybei. Be to, Potvarkyje dėl pajėgumų rezervo numatyta, kad PSO iš išlaidų atima pajamas, gautas įgyvendinant šią schemą. Tai reiškia, kad būtent valstybė teisės aktais įpareigoja PSO priskirti ir rinkti reikiamas lėšas. Lėšos gaunamos vykdant Potvarkį dėl pajėgumų rezervo ir yra bendrai administruojamos PSO. Todėl jas visada kontroliuoja valdžios institucijos.

               (29)

               Antra, Komisija suabejojo, ar pagalba atitinka pirmąjį ir ketvirtąjį Altmark kriterijus, todėl padarė preliminarią išvadą, kad pagalbos schema naudos gavėjams suteikiamas atrankusis pranašumas.

               (30)

               Pagal pirmąjį Altmark kriterijų įmonė gavėja privalo faktiškai būti įpareigota vykdyti viešosios paslaugos įpareigojimus, o šie įpareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti. Nors valstybėms narėms suteikta daug veiksmų laisvės apibrėžiant VESP, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/72/EB (8) 3 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad valstybės narės turi galimybę nustatyti įpareigojimus teikti viešąsias paslaugas (toliau – ĮTVP) tik liberalizuotame elektros energijos sektoriuje. Joje nustatyta, kad ĮTVP gali būti nustatyti tik siekiant konkrečių tikslų: saugumo, įskaitant tiekimo saugumą, reguliarumą, kokybę ir kainą, bei aplinkos apsaugos, įskaitant energijos vartojimo efektyvumą, energiją iš atsinaujinančiųjų išteklių ir klimato apsaugą. Be to, nurodyta, kad tokie įpareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti, skaidrūs, nediskriminaciniai, patikrinami ir turi užtikrinti Sąjungos elektros energijos įmonėms vienodas galimybes teikti paslaugas nacionaliniams vartotojams.

               (31)

               Todėl sprendime pradėti procedūrą buvo išreikštos šios abejonės:

                           a)

                           pagalbos schema gali būti diskriminacinė, nes atrodo, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams de facto ir užsienio pajėgumų teikėjams de jure neleidžiama veiksmingai dalyvauti rezervo mechanizme;

                           b)

                           kilo abejonių, ar schema būtina elektros energijos tiekimo saugumui Vokietijoje užtikrinti, ir, atitinkamai, ar pagalba gali būti laikoma kompensacija už ĮTVP, kuriais siekiama užtikrinti tiekimo saugumą;

                           c)

                           VESP yra pateisinamos tada, kai rinka nėra pajėgi užtikrinti efektyvaus rezultato. Todėl, jeigu valstybė narė gali pagerinti rinkos veikimą, tiekimo saugumo VESP negalima pateisinti, nes rinkoje nėra sudarytos tinkamos sąlygos tiekimui. Be to, nors galima tikėtis, kad numatomos rinkos reformos Vokietijoje padidins tiekimo saugumą, abejotina, ar šių reformų pakaks tinkamiems investavimo signalams užtikrinti. Visų pirma, norint užtikrinti, kad rinkos kainos galėtų pasiekti šį lygį, reikėjo apskaičiuoti vartotojų prarastos apkrovos vertę (toliau – PAV).

               (32)

               Pagal ketvirtąjį Altmark kriterijų įmonės turi būti pasirenkamos rengiant viešuosius pirkimus, kuriais turi būti užtikrinama, kad paslaugos būtų teikiamos mažiausiomis visuomenei išlaidomis, arba atliekant palyginamąją analizę, kuria turi būti užtikrinama, kad kompensacijos dydis neviršytų išlaidų, kurias būtų patyrusi įprasta ir gerai valdoma įmonė. Sprendime pradėti procedūrą buvo manoma, kad schema, kuri nėra pakankamai atvira (neleidžiant dalyvauti reguliavimo apkrova paslaugų ir užsienio pajėgumų teikėjams), nėra skirta tikrai konkurencijai užtikrinti, net ir organizuojant konkursą, todėl ja nebus užtikrinama, kad paslaugos būtų teikiamos mažiausiomis visuomenei išlaidomis. Taip pat nebuvo įrodymų, kad ji atitiks antrą ketvirtojo Altmark kriterijaus dalį.

               (33)

               Trečia, Komisija savo sprendime pradėti procedūrą padarė preliminarią išvadą, kad pajėgumų rezervas gali turėti įtaką konkurencijai ir prekybai elektros energijos rinkoje, nes Vokietijos elektros energijos rinka yra atvira konkurencijai ir yra sujungta su kaimyninėmis elektros energijos rinkomis. Įgyvendinant pagalbos schemą parama būtų teikiama kai kuriems operatoriams su sąlyga, kad jie nebedalyvaus rinkoje. Todėl ji turėtų poveikį prekybos zonos, kurioje veikia pagalbą gaunančios elektrinės, prioritetinei kreivei, o kartu ir šios prekybos zonos sąveikai su kaimyninėmis zonomis.

         3.2.   Pagrindas pradėti procedūrą – pagalbos suderinamumas

               (34)

               Komisija sprendime pradėti procedūrą preliminariai nusprendė, kad yra pagrindas pradėti procedūrą dėl toliau išvardytų keturių aspektų, susijusių su pagalbos suderinamumu su vidaus rinka:

                           a)

                           nepakankamai įrodyto valstybės intervencijos poreikio,

                           b)

                           schemos tinkamumo nebuvimo dėl ribojančių tinkamumo kriterijų taikymo ir, atitinkamai,

                           c)

                           schemos proporcingumo nebuvimo, dėl kurio nebūtų užtikrintas minimalus pagalbos dydis, taip pat

                           d)

                           nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir valstybių narių tarpusavio prekybai grėsmės.

                     Tačiau Komisija laikėsi preliminarios nuomonės, kad pagalbos schema buvo siekiama prisidėti prie bendros svarbos tikslo užtikrinti tiekimo saugumą, ji turėtų skatinamąjį poveikį, nes pasikeistų rinkos dalyvių elgesys, ir ji atitiktų privalomus skaidrumo reikalavimus. Todėl šiame skirsnyje pateikiamas tik a–d punktų, dėl kurių Komisijai kilo abejonių, ar schema suderinama su 2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gairėmis (9) (toliau – AEPG), apibūdinimas.

         3.2.1.   Valstybės intervencijos poreikis

               (35)

               Remdamasi AEPG 222–224 punktais, Komisija sprendime pradėti procedūrą preliminariai nusprendė, kad, norint pateisinti siūlomo pajėgumų rezervo sukūrimą, reikėtų įrodyti, kad pertvarkytoje rinkoje tinkamas tiekimo saugumas būtų užtikrintas ilgalaikėje perspektyvoje, tačiau trumpuoju laikotarpiu būtų pagrįstų priežasčių manyti, kad galimos situacijos, kai rinkoje gali būti neužtikrintas ekonomiškai efektyvus tiekimo saugumo lygis. Be to, pertvarkius rinką ir visiškai užtikrinus reikalingą apsaugos lygį, pajėgumų rezervo turėtų būti palaipsniui atsisakoma.

               (36)

               Pirma, Komisija suabejojo rezervo poreikiu, nes nėra numatyta jo pabaigos data ir atrodo, kad schema turėtų tapti nuolatiniu elektros energijos rinkos elementu, o ne pereinamojo laikotarpio priemone, kuri taikoma vykdant rinkos reformas.

               (37)

               Antra, Komisija atkreipė dėmesį, kad nesant ekonominio patikimumo standarto ir rezervo ekonominės svarbos vertinimo rodiklio, rinkos galimybės užtikrinti pakankamus pajėgumus yra ribojamos ir nebus galima tinkamai nustatyti rezervo dydžio.

               (38)

               Trečia, nors Komisija palankiai vertino, kad buvo pateiktas blogiausio atvejo scenarijus, Komisijai kilo abejonių, ar tam tikros šio scenarijaus prielaidos yra pagrįstos.

         3.2.2.   Schemos tinkamumas

               (39)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija pajėgumų rezervo suderinamumą įvertino pagal AEPG 225 ir 226 punktuose nustatytus kriterijus. Nors Komisija pažymėjo, kad laikinas strateginis rezervas turėtų būti tinkamiausia intervencijos forma siekiant užtikrinti tiekimo saugumą, kol vykdomos rinkos reformos, Komisija pažymėjo, kad pagalbos schema nebuvo numatyta kaip laikina priemonė ir išreiškė abejonių dar dviem klausimais: dėl atskiro kintamųjų išlaidų atlyginimo rezervo suaktyvinimo atveju ir tinkamumo taisyklių.

               (40)

               Dėl atskiro kintamųjų išlaidų atlyginimo rezervo suaktyvinimo atveju Komisija abejojo, ar išlaidų kategorijos, kurioms buvo numatytas toks atskiras atlyginimas, yra priskiriamos kintamosioms išlaidoms. Ji pažymėjo, kad atskiras šių išlaidų kompensavimas nepriklausomai nuo konkurso reiškia, kad dėl šių išlaidų nebus konkuruojama.

               (41)

               Dėl pajėgumų rezervo tinkamumo kriterijų Komisija išreiškė susirūpinimą, kad į rezervą de facto gali būti neįtraukti reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai, kuriems bus sudarytos mažiau palankios sąlygos nei elektros energijos gamybos įmonėms. Komisija baiminosi, kad įvairūs dalyvavimo reikalavimai gali atbaidyti reguliavimo apkrova paslaugų teikėjus ir jų dalyvavimas būtų mažai tikėtinas. Šiuos reikalavimus sudarė:

                           a)

                           minimalus reguliavimo apkrova paslaugų teikėjo pasiūlymo dydis – 10 MW,

                           b)

                           draudimas sutelkti kelias apkrovas,

                           c)

                           reikalavimas būti tiesiogiai prisijungusiam prie 110 kV ar didesnės įtampos perdavimo tinklo,

                           d)

                           galimybė, kad per metus gali būti atliekama net dešimt bandymų,

                           e)

                           įpareigojimas, kad vartotojai turėtų nuolat vartoti per tiekimo laikotarpį (tai yra dvejus metus) ir elektros energiją pirkti iš anksto visam tiekimo laikotarpiui,

                           f)

                           ilgiausio tiekimo laikotarpio nebuvimas ir

                           g)

                           draudimas balansavimo pajėgumų rinkai pateikti apkrovas, sudariusias pajėgumų rezervą, pasibaigus pajėgumų rezervo sutarties galiojimui.

               (42)

               Galiausiai Komisija taip pat paragino suinteresuotas trečiąsias šalis pareikšti nuomonę dėl užsienio pajėgumų teikėjų neįtraukimo.

         3.2.3.   Pagalbos proporcingumas

               (43)

               Dėl priemonės proporcingumo Komisija dar kartą išreiškė abejonių dėl ribojančių tinkamumo reikalavimų pabrėždama, kad be reikalo ribojant dalyvavimą negalima daryti prielaidos, jog bendras pagalbos dydis rengiant konkursą nebus didesnis už minimalų dydį, reikalingą iškeltam tikslui pasiekti.

         3.2.4.   Nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai vengimas

               (44)

               Sprendime pradėti procedūrą Komisija nusprendė, kad rezervo modelis užtikrins veiksmingą rezervo pajėgumų ir rinkos pajėgumų atskyrimą, todėl bus išvengta nederamo neigiamo poveikio konkurencijai Vokietijos elektros energijos rinkoje ir valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (45)

               Tačiau nustatyti disbalanso mokesčiai yra dvigubai didesni už einamosios paros rinkos techninę kainos ribą. Komisija pažymėjo, kad didesnio ekonominio efektyvumo būtų galima pasiekti nustačius, kad didžiausias disbalanso mokestis yra lygus einamosios paros kainos viršutinei ribai, kuri turėtų atspindėti PAV. Todėl Komisija dar kartą patvirtino, kad siekiant išvengti per didelių ir iškraipančių disbalanso mokesčių reikės apibrėžti PAV.

         4.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

               (46)

               Konsultacijų laikotarpiu Komisija gavo 22 atsakymus dėl sprendimo pradėti procedūrą iš trečiųjų šalių, visų pirma iš energetikos sektoriuje veikiančių suinteresuotųjų subjektų (pavyzdžiui, tradicinės elektros energijos gamybos, gamybos iš atsinaujinančiųjų energijos išteklių įmonių ir reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų bei verslo asociacijų), Federalinės tinklų agentūros (Bundesnetzagentur), bendrą atsakymą iš Vokietijos PSO ir Čekijos valdžios institucijų.

         4.1.   Valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį

               (47)

               Tik keli rinkos dalyviai pareiškė konkrečių pastabų dėl to, ar priemonė yra pagalba. Tačiau Čekija konkrečiai nurodė, kad ji neatitinka Sprendimo Altmark kriterijų, taikomų VESP, ir pritarė Komisijos argumentams, pateiktiems sprendime pradėti procedūrą. Be to, ji pritarė Komisijos nuomonei, kad priemonei naudojami valstybiniai ištekliai ir ji priskirtina valstybei.

         4.2.   Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka

   4.2.1.   Pastabos dėl schemos tikslo

               (48)

               Komisija negavo pagrįstų pastabų, ar schema prisidedama prie bendros svarbos tikslo, nors keli respondentai suabejojo, ar tikslas buvo apibrėžtas pakankamai tiksliai.

         4.2.2.   Pastabos dėl schemos būtinumo

   4.2.2.1.   Pastabos dėl rezervo poreikio ir dydžio ekonominio pagrindimo

               (49)

               Dauguma konsultacijose dalyvavusių respondentų manė, kad pagalbos schema yra reikalinga. Jie paaiškino, kad strateginis rezervas leistų apsidrausti nuo rizikos, susijusios su Vokietijoje vykdomu elektros energijos rinkos pertvarkymu, visų pirma laipsnišku branduolinės energetikos atsisakymu, gerokai padidėjusiu atsinaujinančiųjų energijos išteklių naudojimu ir netikrumu dėl tradicinių elektrinių veiklos nutraukimo.

               (50)

               Nors kai kurie respondentai, palankiai vertinantys rezervo sukūrimą, pabrėžė, kad būsima rinkos raida yra labai neapibrėžta ir todėl yra sunku tiksliai nustatyti reikalingą jo dydį, dauguma nepateikė konkrečių pastabų dėl rezervo dydžio tinkamumo.

               (51)

               Priešingai, rezervo būtinumu abejojantys respondentai akcentavo poreikį apibrėžti patikimumo standartą ir rezervo sukuriamos ekonominės vertės rodiklį, kad būtų galima patikrinti rezervo būtinybę.

         4.2.2.2.   Pastabos dėl pagrįsto blogiausio atvejo scenarijaus

               (52)

               Tik keli rinkos dalyviai pareiškė konkrečių pastabų dėl prielaidų, kuriomis grindžiamas Vokietijos scenarijus, pasirinktas priemonei pateisinti, pagrįstumo. Trys respondentai konkrečiai nurodė, kad prielaida dėl galimo sukčiavimo atrodo nepagrįsta.

         4.2.2.3.   Pastabos dėl schemos trukmės

               (53)

               Dauguma pastabas dėl schemos trukmės pateikusių respondentų nurodė, kad rezervas turėtų būti laikinas. Jie paaiškino, kad jis turėtų būti panaikintas palaipsniui iki tam tikros iš anksto nustatytos datos arba grindžiamas iš anksto nustatytais rodikliais, skirtais rezervo būtinumui įvertinti.

         4.2.3.   Pastabos dėl schemos tinkamumo

   4.2.3.1.   Pastabos dėl alternatyvių priemonių

               (54)

               Dauguma konsultacijose dalyvavusių respondentų nurodė, kad strateginis rezervas yra tinkama priemonė rizikai, susijusiai su Vokietijos elektros energijos rinka, mažinti. Taip yra todėl, kad rezervas bus santykinai nedidelis palyginti su didžiausiu energijos poreikiu Vokietijoje, juo siekiama mažinti poveikį elektros energijos rinkai, jį numatoma suaktyvinti tik išimtinėmis aplinkybėmis, jį galima lengvai palaipsniui panaikinti nebeesant poreikio ir jis yra palankus atsinaujinančiosios energetikos plėtra, nes nereikia skirti subsidijų ir blokuoti tradicinių elektrinių, kitaip nei visą rinką apimančių pajėgumų mechanizmų atveju. Tačiau respondentų mažuma nurodė, kad visą rinką apimantis pajėgumų mechanizmas būtų tinkamesnė priemonė, nes jis užtikrintų didesnį rinkos dalyvių tikrumą ir todėl būtų palankus ankstyvoms investicijoms bei mažintų investicijoms reikalingo kapitalo kainą.

         4.2.3.2.   Pastabos dėl atlygio tik už prieinamumą

               (55)

               Komisija gavo gana nevienodų pastabų dėl atlygio struktūros. Du rinkos dalyviai nurodė, kad į atrankos procesą reikėtų įtraukti kintamąsias išlaidas. Dar vienas respondentas pabrėžė, kad kintamosios išlaidos turėtų būti kompensuojamos, nes tai nesutrikdytų rinkos veikimo, nes rezervas būtų atskirtas nuo rinkos. PSO nurodė, kad vykdant konkursą įtrauktos išlaidos, pavyzdžiui, kuro tiekimo užtikrinimo išlaidos, padėtų palyginti skirtingus pasiūlymus, tačiau galėtų padidinti nustatytą atlygį ir galėtų atsirasti poreikis pagal konkrečius scenarijus numatyti kvietimų skaičių ir trukmę. Dar vienas respondentas taip pat nurodė, kad reikalavimas pasirūpinti kuru galėtų reikšti labai dideles išlaidas, ypač dujas deginančių elektrinių. Faktinis kuro pirkimas, visų pirma dujų perdavimo pajėgumų rezervavimas, neturėtų vykti iki sutarčių su konkurso dalyviais sudarymo, kad jie nebūtų priversti patirti negrąžinamųjų sąnaudų, jeigu jų pasiūlymas būtų nepriimtas.

         4.2.3.3.   Pastabos dėl atvirumo ir tinkamumo taisyklių

   a)   Atvirumas visiems reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams

               (56)

               Dauguma pastabų, kurias Komisija gavo dėl schemos tinkamumo, buvo susijusios su rezervo atvirumu ir tinkamumo taisyklėmis.

               (57)

               Komisijos gauti atsakymai dėl ribojančių tinkamumo kriterijų, kuriuos taikant reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimas būtų de facto neįmanomas, buvo nevienodi. Nedidelė respondentų dauguma nurodė, kad nėra jokio pagrindo neleisti reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams dalyvauti konkurse, nes jie galėtų teikti naudingas rezervo paslaugas, o schema turėtų būti atvira visoms technologijoms.

               (58)

               Keli dalyviai pabrėžė, kad yra kliūčių, trukdančių schemoje veiksmingai dalyvauti reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams, susijusių su toliau išvardytais aspektais, kuriuos Komisija įvardijo sprendime pradėti procedūrą:

                           a)

                           didelis mažiausio pasiūlymo dydis;

                           b)

                           reikalavimas būti prisijungusiam prie 110 kV ar didesnės įtampos tinklo;

                           c)

                           draudimas sutelkti apkrovas;

                           d)

                           alternatyviųjų sąnaudų nekompensavimas;

                           e)

                           labai didelis bandymų skaičius;

                           f)

                           reikalavimas elektros energiją pirkti visu sutarties galiojimo laikotarpiu;

                           g)

                           nenustatyta ilgiausia naudojimo trukmė ir neprieinamumo laikotarpis ir

                           h)

                           draudimas reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams grįžti į rinką, nors jų vartojimo modelis ilgainiui gali pasikeisti.

         b)   Tarpvalstybinis dalyvavimas

               (59)

               Nors kai kurie respondentai manė, kad iš principo turėtų būti leidžiama dalyvauti visiems potencialiems pajėgumų teikėjams, dauguma respondentų nepritarė, kad užsienio pajėgumų teikėjai dalyvautų rezervo mechanizme. Jie manė, kad užsienio pajėgumai turėtų būti išnaudojami prieš naudojant rezervą ir jie neturėtų būti rezervuojami kraštutiniais atvejais, pavyzdžiui, kaip pajėgumų rezervas. Todėl leidimas užsienio pajėgumų teikėjams dalyvauti rezervo mechanizme gali sukurti netinkamų paskatų. Be to, norint turėti galimybę pasinaudoti užsienio pajėgumais, reikėtų rezervuoti tinklų jungčių pajėgumus, todėl sumažėtų pajėgumų, kurie yra prieinami dar nepaskirsčius rezervo, kiekis ir būtų daromas neigiamas poveikis tarpvalstybinei prekybai.

         4.2.4.   Pastabos dėl nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai vengimo

               (60)

               Komisija gavo keletą pastabų dėl poreikio apibrėžti ir PAV ir šią vertę taikyti kaip einamosios paros kainos viršutinę ribą bei nustatyti disbalanso mokestį. Tačiau nuomonės šiuo klausimu išsiskyrė. Kai kurie respondentai akcentavo, kad reikia apibrėžti PAV ir į rinkos struktūrą įtraukti šį vartotojų noro sumokėti už tiekimo saugumą įvertį. Tačiau kiti rinkos dalyviai pažymėjo, kad dėl didelio disbalanso mokesčio, kuris šiuo metu nustatytas siūlomame modelyje, rinkos dalyviai bus suinteresuoti išlaikyti balansą nepriklausomai nuo faktinio PAV dydžio.

         5.   VOKIETIJOS PASTABOS

               (61)

               Šiame skirsnyje apibendrintos Vokietijos pastabos, gautos 2017 m. gegužės 17 d. (5.1 skirsnis) ir 2017 m. liepos 14 d. (5.2 skirsnis).

               (62)

               Vokietija šias pastabas pateikė prieš pasiūlydama 6 skirsnyje apibūdintus įsipareigojimus.

         5.1.   Pastabos dėl sprendimo pradėti procedūrą

               (63)

               Vokietija 2017 m. gegužės 17 d. raštu atsakė į Komisijos sprendimą pradėti procedūrą. Vokietijos atsakymą sudaro dvi dalys. Pirmoje apibūdinti bendri Vokietijos ir Komisijos tikslai, susiję su elektros energijos rinkomis, ir kaip pajėgumų rezervas atitinka šiuos tikslus. Antra dalis skirta konkrečioms Komisijos abejonėms, ar siūloma schema atitinka valstybės pagalbos taisykles. Šiame skirsnyje apibendrinta antra Vokietijos atsakymo dalis, kuri yra tiesiogiai susijusi su Komisijos pradėta procedūra pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį.

               (64)

               Apskritai Vokietija mano, kad pajėgumų rezervas yra nedidelė, bet efektyvi priemonė, skirta Vokietijoje vykstančiam energetikos pertvarkymui. Ji pažymi, kad priemonė nesutrikdo rinkos veikimo. Ji taip pat paaiškina, kad nėra galimybės tiksliai ir matematiškai apskaičiuoti rezervo dydį.

         5.1.1.   Pastabos dėl būtinumo

               (65)

               Dėl būtinumo Vokietija pažymi, kad, kitaip nei visą rinką apimantis pajėgumų mechanizmas, pajėgumų rezervas skirtas išimtinėms aplinkybėms, kurios susidaro tik įvykus pagrįstam blogiausio atvejo scenarijui. Tikimybę, kad įvyks blogiausio atvejo scenarijus arba pasitvirtins prielaidos, kuriomis grindžiamas blogiausio atvejo scenarijus, įvertinti yra sunku ir tai neišvengiamai mažiau tikslu nei įvairių scenarijų poveikio tikimybės modeliavimas, kuris taikomas visą rinką apimantiems mechanizmams.

               (66)

               Dėl prielaidų, kuriomis grindžiamas jos pagrįstas blogiausio atvejo scenarijus, Vokietija paaiškina, jog prielaida, kad iki 2020 m. rinkoje bus prarasta 10 GW papildomų tradicinių gamybos pajėgumų, yra konservatyvus įvertis. Ji šį teiginį iliustruoja parodydama, kad Europos elektros energijos perdavimo sistemos operatorių tinklo (ENTSO-E) pakankamumo prognozėje buvo sumažintos 2020 m. tradicinės elektros energijos gamybos prieinamumo prielaidos ir prognozuojama, kad 2013–2015 m. bus prieinama nuo – 35 iki – 41 GW per metus.

               (67)

               Dėl prielaidos dėl sukčiavimo balansuojant Vokietija nurodo, kad būsimais teisės aktais turėtų būti sumažinta didelio masto sukčiavimo pasikartojimo tikimybė, tačiau negalima visiškai atmesti, kad sukčiavimas balansuojant nepasikartos.

               (68)

               Dėl Komisijos nuogąstavimo, kad nėra sąnaudų ir naudos analizės, kuria būtų grindžiamas rezervo ekonominis efektyvumas, Vokietija paaiškina, kad rezervo naudą sunku apskaičiuoti, nes jis skirtas naudoti nenumatytomis aplinkybėmis ir nėra žinoma, kokios tai būtų aplinkybės ir kaip dažnai jos atsirastų.

               (69)

               Be to, Vokietija nurodo, kad ji toliau plėtoja tiekimo saugumo stebėsenos procedūrą.

               (70)

               Dėl priemonės trukmės Vokietija pažymi, kad EnWG numatytas reikalavimas reguliariai perskaičiuoti tolesnį rezervo poreikį ir numatyta, kad pajėgumų rezervas gali būti taikomas tik tada ir tik su sąlyga, kad Komisija priemonę pripažins suderinama su valstybės pagalbos taisyklėmis.

         5.1.2.   Pastabos dėl tinkamumo

               (71)

               Dėl kintamųjų išlaidų Vokietija paaiškina, kad atskiras išlaidų atlyginimas siekiant užtikrinti saugų kuro tiekimą numatytas tam, kad būtų sudarytos vienodos sąlygos tinklo rezervui priklausančioms ir nepriklausančioms elektrinėms. Šios tinklo rezervui priklausančių elektrinių išlaidos jau galėjo būti kompensuotos, todėl jos turi pranašumą kitų dalyvių atžvilgiu.

               (72)

               Vokietija taip pat paaiškina mananti, kad kintamosios išlaidos bus mažos palyginti su pastoviosiomis išlaidomis, reikalingomis įrenginio veikimui ir prieinamumui išlaikyti.

               (73)

               Dėl reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimo Vokietija paaiškina, kad taikant griežto rinkos ir rezervo atskyrimo principą reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams neturėtų būti leidžiama dalyvauti pajėgumų rezervo mechanizme, nes visais jų pajėgumais turėtų būti prekiaujama rinkoje.

               (74)

               Dėl tarpvalstybinio dalyvavimo Vokietija nepritaria sprendime pradėti procedūrą išdėstytai Komisijos pozicijai, kad tarpvalstybinis dalyvavimas turi būti leidžiamas. Ji pažymi, kad sprendimo pradėti procedūrą 146 konstatuojamojoje dalyje Komisijos siūlomas pajėgumų mažinimo principas šiuo metu negali būti taikomas strateginiams rezervams, kurie suaktyvinami tik po to, kai išnaudojami visi rinkos ištekliai. Taip visų pirma yra dėl to, kad per šias jungtis tekančius srautus nulemia taikomas rinkų susiejimo algoritmas, todėl Vokietija jiems įtakos neturi.

         5.1.3.   Pastabos dėl poveikio konkurencijai ir prekybai

               (75)

               Vokietija pritaria Komisijos pastabai, kad už balansavimą atsakingos šalys turėtų būti skatinamos nuolat išlaikyti subalansuotas pozicijas ir kad joms niekada neturėtų finansiškai apsimokėti kreiptis į PSO dėl disbalanso atkūrimo. Vokietija paaiškina, kad atsižvelgiant į tai nustatyta, jog disbalanso mokesčiai pajėgumų rezervo suaktyvinimo metu būtų dvigubai didesni už einamosios paros rinkos techninę kainos viršutinę ribą.

         5.2.   Vokietijos reakcija į suinteresuotųjų šalių pastabas

               (76)

               2017 m. liepos 14 d. Vokietija atsakė į Komisijos perduotas suinteresuotųjų šalių pastabas. Vokietija jas suskirstė į bendrąsias pastabas, su schemos būtinumu, tinkamumo taisyklėmis ir atvirumu užsienio pajėgumų teikėjams susijusias pastabas.

         5.2.1.   Bendrosios pastabos

               (77)

               Vokietija daro bendrą išvadą, kad pastabomis apskritai pritariama schemai ir jos modeliui, ir pažymi, kad tik keli respondentai visiškai nepritaria schemai.

         5.2.2.   Pastabos dėl rezervo būtinumo

               (78)

               Vokietija atkreipia dėmesį, kad dauguma respondentų pajėgumų rezervą vertina kaip naudingą apsidraudimo priemonę Vokietijoje vykstant energetikos rinkos pertvarkymui. Vokietija pažymi, kad tik 4 iš 22 respondentų nepritaria pajėgumų rezervo įgyvendinimui, o 2 iš jų mano, kad vietoje jo turi būti taikomas visą rinką apimantis pajėgumų mechanizmas.

         5.2.3.   Pastabos dėl tinkamumo (reguliavimo apkrova ir užsienio pajėgumų teikėjai)

               (79)

               Vokietija pažymi, kad beveik visos pastabos šiuo klausimu yra susijusios su reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimu. Vokietijos reakcija susijusi su pagrindiniais klausimais arba pageidavimais, kuriuos įvardijo įvairūs reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai ir telkėjai. Atsižvelgiant į tai, kad Vokietija sutiko pakeisti daugumą ginčijamų sąlygų dėl reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimo, šis klausimas bus išsamiai aptartas Vokietijos siūlomų įsipareigojimų 6 skirsnyje.

               (80)

               Be to, Vokietija iš gautų atsakymų daro išvadą, kad dauguma respondentų pritariam Vokietijai, jog užsienio pajėgumų teikėjų dalyvavimas yra ir praktiškai sudėtingas, ir turi mažą pridėtinę vertę atsižvelgiant į siekiamus tikslus ir pajėgumų rezervo modelį. Vokietija pabrėžia, kad trys respondentai, kurie pritaria tarpvalstybiniam dalyvavimui, nepateikia konkrečių pasiūlymų dėl jo praktinio įgyvendinimo.

         6.   VOKIETIJOS SIŪLOMI ĮSIPAREIGOJIMAI

               (81)

               Po Komisijos tolesnio tyrimo ir gautų suinteresuotųjų šalių pastabų Vokietija pareiškė norą iš dalies pakeisti įvairius pajėgumų rezervą reglamentuojančių sąlygų aspektus, kad būtų išsklaidytos likusios abejonės.

               (82)

               Pirma, Vokietija įsipareigojo peržiūrėti kintamųjų išlaidų atlyginimo taisykles. Vokietija šių išlaidų nebekompensuos, todėl pajėgumų turėtojai, teikiantys pasiūlymą dėl dalyvavimo pajėgumų rezerve, turėtų įtraukti tiek pastoviąsias, tiek kintamąsias išlaidas. Pastarųjų įtraukimas reiškia, kad reikės įvertinti, kiek kartų bus naudojamas pajėgumų rezervas.

               (83)

               Antra, dėl reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų Vokietija įsipareigoja atlikti šiuos pagalbos schemos pakeitimus (10):

                           a)

                           bus leidžiama dalyvauti prie vidutinės įtampos tinklų prisijungusiems teikėjams, tokiu būdu gerokai padidinant potencialių reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų skaičių;

                           b)

                           bus leidžiama sutelkti apkrovas (tai yra iš įvairių apkrovų sudaryti vieną reguliavimo apkrova produktą), todėl bus užtikrinta geresnė ir efektyvesnė reguliavimo apkrova paslauga bei sudarytos gerokai geresnės sąlygos dalyvauti reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams;

                           c)

                           mažiausią dydį sumažinus nuo 10 iki 5 MW, galės lengviau dalyvauti ir pavieniai mažesni reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai;

                           d)

                           laikotarpis, kuriam reikia iš anksto įsigyti visą elektros energijos kiekį, buvo sutrumpintas nuo dvejų metų iki šešių mėnesių, taip sumažinant reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimo riziką ir sąnaudas (11);

                           e)

                           bandymų skaičius sumažintas nuo 12 iki 2 per metus. Atsižvelgiant į tai, kad bandymai yra gana brangūs reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams (didelės suaktyvinimo kintamosios išlaidos), tikimasi, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai galės konkurse pateikti konkurencingesnius pasiūlymus ir taip didinti konkurencinį spaudimą;

                           f)

                           į rezervą gali būti įtrauktos tik nelanksčios apkrovos; tai bus užtikrinta reikalaujant, kad paskutiniuosius 36 mėnesius šios apkrovos nebūtų įtrauktos į ABLAV pertraukiamųjų apkrovų schemą arba balansavimo rinką;

                           g)

                           reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai galės dalyvauti ribotą laikotarpį siekiant juos paskatinti savo lankstumą galiausiai parduoti tiesiogiai elektros energijos rinkoje. Po įtraukimo į rezervą (dvejiems metams arba ketveriems metams su vienų metų pereinamuoju laikotarpiu) jie galės dalyvauti rinkoje (bet ne ABLAV pertraukiamųjų apkrovų schemoje). Teikėjai iki dalyvavimo konkurse turi apsispręsti, kurios iš dviejų tvarkų (dvejų metų arba ketverių metų su pereinamuoju laikotarpiu) ketina laikytis.

               (84)

               Trečia, Vokietija įsipareigojo patikslinti metodiką, kad skaičiuojant pagrįstą blogiausio atvejo scenarijų būtų atspindėtas elektros energijos gamybos pakankamumo įvertinimo techninių galimybių lygis. Atliekant šį patikslinimą bus apskaičiuotas patikimumo standartas, kurį nustatant atliekama platesnė papildomo tiekimo saugumo lygio socialinių sąnaudų ir naudos analizė. Vokietija taip pat įsipareigojo šią patikslintą metodiką ir patikimumo standartą taikyti nustatant pirmojo tiekimo laikotarpio pajėgumų rezervo būtinumą ir dydį.

               (85)

               Ketvirta, Vokietija įsipareigojo, kad tris tiekimo laikotarpius rezervo dydis neviršys 2 GW.

               (86)

               Penkta, Vokietija įsipareigojo sumažinti pagrįsto blogiausio atvejo scenarijaus prielaidą dėl sukčiavimo balansuojant nuo 2,5 GW iki 1 GW. Vokietijos teigimu, šis įsipareigojimas atspindi Elektros energijos rinkos įstatyme (12) numatytas priemones, skirtas sukčiavimui sumažinti, o gal net visiškai jo išvengti. Vis dėlto netikrumas dėl sukčiavimo lieka, todėl prielaida dėl sukčiavimo balansuojant turi išlikti tiekimo saugumo sumetimais. Vokietija taip pat nurodo, kad bus iš dalies pakeista pagrįsto blogiausio atvejo scenarijaus prielaida dėl tradicinių elektrinių prieinamumo atsižvelgiant į Federalinės tinklų agentūros gautą pranešimų apie ketinimus uždaryti šias elektrines skaičių. Vokietija daro prielaidą, kad pranešimų apie uždaromas elektrines nemažės, o tai reiškia papildomą 2 GW praradimą. Be to, šios patikslintos prielaidos bus įtrauktos į 84 konstatuojamojoje dalyje minimą patikslintą pakankamumo vertinimą.

         7.   PRIEMONĖS VERTINIMAS

   7.1.   Pagalbos buvimas

               (87)

               Kaip paaiškinta 3 skirsnyje, sprendime pradėti procedūrą Komisija padarė preliminarią išvadą, kad pajėgumų rezervas yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.

               (88)

               Nors Vokietija tvirtino, kad išmokos pagal pajėgumų rezervą turi būti laikomos kompensacija už VESP, kuri atitinka visas Sprendime Altmark nustatytas sąlygas, todėl ji negali būti laikoma valstybės pagalba, Komisijai kilo abejonių dėl pirmojo ir ketvirtojo Altmark kriterijų atitikimo.

               (89)

               Dėl pirmojo Altmark kriterijaus sprendime pradėti procedūrą buvo išreikšta abejonė, ar schema atitinka Direktyvos 2009/72/EB reikalavimus. Visų pirma, schema gali būti diskriminacinė, nes atrodo, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams de facto ir užsienio pajėgumų teikėjams de jure neleidžiama veiksmingai dalyvauti rezervo mechanizme. Be to, sprendime pradėti procedūrą abejojama, ar schema būtina elektros energijos tiekimo saugumui Vokietijoje ir todėl gali būti pateisinama atsižvelgiant į tiekimo saugumo užtikrinimo tikslą. Galiausiai sprendime pradėti procedūrą primenama, kad VESP gali būti pateisinamos tik įrodžius, kad rinkoje negalėjo būti užtikrintas tiekimas, ir Vokietijos rinkoje neįvykdžius svarbių rinkos reformų nebuvo galima užtikrinti tiekimo.

               (90)

               Be to, dėl minėto įtariamo diskriminavimo Komisijai kilo abejonių dėl atitikimo ketvirtajam Altmark kriterijui. Komisija pažymi, kad ne visos sprendime pradėti procedūrą išreikštos abejonės buvo išsklaidytos.

               (91)

               Pirma, Komisija atkreipia dėmesį į pagerintus tinkamumo reikalavimus, taikomus reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams, kurie pateikti ir įvertinti 83 ir 118–122 konstatuojamosiose dalyse. Šiais pakeitimais panaikinamas reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų diskriminavimas kitų pajėgumų teikėjų atžvilgiu. Be to, dėl pakeitimų padidės potencialių dalyvių skaičius, o kartu ir konkurencinis spaudimas, bei bus proporcingai atlyginamos dalyvių išlaidos.

               (92)

               Antra, Komisija mano, kad draudimas dalyvauti užsienio įmonėms gali būti pateisinamas, nes kraštutiniais atvejais, kai naudojamas pajėgumų rezervas, importo pajėgumai jau bus visiškai išnaudoti, kaip paaiškinta 125 konstatuojamojoje dalyje.

               (93)

               Trečia, Komisija atkreipia dėmesį į patobulintą Vokietijos atliekamą būtinybės vertinimą, nurodytą 84 ir 85 konstatuojamosiose dalyse, kuris įvertintas 7.3.2 skirsnyje. Komisija pabrėžia, kad būtinybės vertinimo, kurį atlikus įgyjamas realus supratimas apie ekstremalių įvykių tikimybę, svarbą lemia jos gebėjimas tinkamai nustatyti intervencijos dydį.

               (94)

               Tačiau Komisija toliau abejoja, ar ši priemonė gali būti laikoma VESP. Komisija primena, kad paslauga gali būti laikoma VESP tik tada, kai rinkoje negalima užtikrinti reikiamo tiekimo saugumo lygio. Būtų netinkama veiklą, kuri gali būti vykdoma įprastomis rinkos sąlygomis, apibrėžti kaip VESP. Norint įvertinti, ar paslauga gali būti teikiama rinkoje, atsižvelgiama ir į galimus rinkos veikimo pokyčius.

               (95)

               Komisija pažymi, kad nors Vokietija artimiausiais metais numato įgyvendinti keletą rinkos reformų ir infrastruktūros projektų, elektros energijos rinkoje lieka daug rinkos nepakankamumo, kuris nėra sprendžiamas. Pavyzdžiui, yra svarbių regioninių elektros energijos poreikio ir pasiūlos neatitikimų, atsirandančių dėl trukdžių Šiaurės-Pietų perdavimo tinkluose ir skirtingų pasiūlos ir poreikio tendencijų Šiaurės ir Pietų Vokietijoje, visų pirma dėl Šiaurės Vokietijoje toliau plėtojamų didelių vėjo jėgainių ir sprendimo uždaryti branduolines elektrines, kurio poveikis ypač jaučiamas Pietų Vokietijoje. Todėl regioniniai neatitikimai didina lėšų trūkumo problemą Vokietijos rinkoje, visų pirma dėl elektros energijos pajėgumų Pietų Vokietijoje, kur kainos paprastai yra mažesnės nei būtų tuo atveju, kai regioninis trūkumas visiškai atsispindėtų nustatytoje kainoje. Todėl Pietų Vokietijoje kyla grėsmė, kad rinkoje bus prarasti pajėgumai, kurie gali būti pelningi tinkamai veikiančioje rinkoje ir kurie gali būti reikalingi atsisakius branduolinės energetikos. Tokia padėtis didina tiekimo saugumo riziką.

               (96)

               Be to, Komisija pažymi, kad investicijas, būtinas poreikiui patenkinti, turėtų skatinti įprastas elektros energijos rinkos veikimas. Vokietija imasi priemonių rinkos veikimui pagerinti, pavyzdžiui, gerindama kainų signalus, kad investicijos į lanksčius pajėgumus būtų pelningesnės. Komisija palankiai vertina šias priemones ir mano, kad jos ateityje turėtų paskatinti daugiau investicijų į pajėgumus. Tuo pat metu reikės laiko, kol šios reformos turės apčiuopiamą poveikį rinkoje, o tikslų jų poveikį tiekimo saugumo padėčiai Vokietijoje sunku nuspėti. Bet kuriuo atveju, esant dabartinei padėčiai, rinka nėra visiškai pajėgi užtikrinti reikiamą tiekimo saugumo lygį skatindama būtinas investicijas į lanksčius pajėgumus.

               (97)

               Komisija dar kartą pabrėžia, kad tol, kol rinkoje nesudaromos sąlygos kuo geriau pasiekti pageidaujamo politikos tikslo, t. y. tiekimo saugumo, VESP negali būti pateisinama. Todėl Komisija mano, kad priemonė nebūtinai yra tikra VESP, todėl negalima atmesti galimybės, kad ja naudos gavėjams suteikiamas pranašumas.

               (98)

               Komisija daro išvadą, kad, kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, priemonė yra finansuojama iš valstybinių išteklių ir yra priskirtina valstybei dėl EnWG 13e straipsnyje nustatytų teisinių nuostatų. Taip yra dėl to, kad schemą parengė Vokietijos valstybė, kurios teisės aktuose nustatyta, kad išlaidos gali būti perkeliamos visiems vartotojams padidinant tinklo tarifus. Todėl, remiantis Sprendimu Vent de Colère, yra naudojami valstybiniai ištekliai, o schema yra priskirtina valstybei. Be to, Potvarkyje dėl pajėgumų rezervo numatyta, kad PSO iš išlaidų atima pajamas, gautas įgyvendinant šią schemą. Tai reiškia, kad būtent valstybė teisės aktais įpareigoja PSO priskirti ir rinkti reikiamas lėšas. Lėšos gaunamos vykdant Potvarkį dėl pajėgumų rezervo ir yra bendrai administruojamos PSO. Todėl jas visada kontroliuoja valdžios institucijos. Kadangi po sprendimo pradėti procedūrą nebuvo nei finansavimo mechanizmo, nei teisės aktų pakeitimų, Komisija patvirtina preliminarią išvadą, pateiktą sprendime pradėti procedūrą, kad schema yra finansuojama iš valstybinių išteklių ir yra priskirtina valstybei.

               (99)

               Be to, Komisija mano, kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, kad priemonė gali turėti įtaką konkurencijai ir prekybai elektros energijos rinkoje, nes Vokietijos elektros energijos rinka yra atvira konkurencijai ir yra sujungta su kaimyninėmis elektros energijos rinkomis, kaip paaiškinta 33 konstatuojamojoje dalyje.

               (100)

               Kadangi negalima atmesti galimybės, kad naudos gavėjams schema yra suteikiamas pranašumas, ir yra įvykdytos kitos pagalbos buvimo sąlygos, Komisija negali atmesti galimybės, kad ši schema yra pagalba ir tęsia jos suderinamumo vertinimą.

         7.2.   Pagalbos teisėtumas

               (101)

               Vokietija informavo Komisiją apie pagalbos schemą ir jos dar nėra įgyvendinusi. Todėl Vokietija įvykdė savo prievoles pagal Sutarties 108 straipsnio 3 dalį.

         7.3.   Pagalbos suderinamumas su vidaus rinka

               (102)

               Komisija sprendime pradėti procedūrą laikėsi preliminarios nuomonės, kad pajėgumų rezervas yra pagalbos schema, kuria siekiama užtikrinti pajėgumų pakankamumą ir elektros energijos tiekimo saugumą, todėl jai taikomas AEPG 3.9 skirsnis, kuriame nustatytos sąlygos, kuriomis pagalba elektros energijos gamybos pakankamumui gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą. Gamybos pakankamumo priemonė yra suderinama, jeigu ji atitinka toliau išvardytus suderinamumo kriterijus, nurodytus AEPG 27 punkte: (13)

                           a)

                           tiksliai apibrėžto bendros svarbos tikslo siekimo (7.3.1 skirsnis);

                           b)

                           valstybės intervencijos poreikio (7.3.2 skirsnis);

                           c)

                           tinkamumo (7.3.3 skirsnis);

                           d)

                           skatinamojo poveikio (7.3.4 skirsnis);

                           e)

                           proporcingumo (7.3.5 skirsnis);

                           f)

                           nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai vengimo (7.3.6 skirsnis) ir

                           g)

                           skaidrumo (7.3.7 skirsnis).

         7.3.1.   Tiksliai apibrėžto bendros svarbos tikslo siekimas

               (103)

               Sprendime pradėti procedūrą padaryta preliminari išvada, kad pajėgumų rezervu siekiama didinti elektros energijos tiekimo saugumą. Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas dėl preliminarios pastabos, susijusios su AEPG 220 punktu, kad pajėgumų rezervas neturėtų trukdyti siekti laipsniško aplinkai kenksmingų subsidijų atsisakymo ir kad visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į alternatyvius būdus, kaip gamybos pakankamumą užtikrinti be šio neigiamo poveikio aplinkai (14).

               (104)

               Komisija negavo pastabų šiuo klausimu, todėl toliau laikosi nuomonės, kad pajėgumų rezervas netrukdys siekti laipsniško aplinkai kenksmingų subsidijų atsisakymo, nes jis yra būtinas ir papildo dabartines Vokietijos pastangas valdyti energetikos sektoriaus pertvarkymą tvaresnio energijos rūšių derinio pagrindu.

               (105)

               Šiuo pagrindu Komisija daro išvadą, kad tiekimo saugumas, kuris užtikrinamas nenumatyto trūkumo aplinkybėms skirtu pajėgumų rezervu, yra bendros svarbos tikslas, prie kurio siekimo prisidedama pajėgumų rezervu.

         7.3.2.   Valstybės intervencijos poreikis

               (106)

               Vienas pagrindinių AEPG reikalavimų yra priemonės būtinumo įrodymas atliekant vadinamąjį pakankamumo vertinimą. Kaip nurodyta 35 konstatuojamojoje dalyje, sprendime pradėti procedūrą buvo klausiama, ar priemonė yra būtina, atsižvelgiant į:

                           a)

                           esminių parametrų, kurie būtini intervencijai pagrįsti (visų pirma ekonominio rodiklio PAV ir patikimumo standarto), nebuvimą ir

                           b)

                           abejones dėl kai kurių blogiausio atvejo scenarijaus prielaidų pagrįstumo.

               (107)

               Kaip nurodyta 6 skirsnyje, Vokietija įsipareigojo išsklaidyti šias abejones pagerindama savo pakankamumo vertinimo metodiką ir peržiūrėdama prielaidas.

               (108)

               Komisija atkreipia dėmesį į Vokietijos įsipareigojimą peržiūrėti pajėgumų rezervo būtinumo apskaičiavimo metodiką, kaip nurodyta 84 konstatuojamojoje dalyje. Komisija mano, kad patikslinta blogiausio atvejo scenarijaus poveikio apskaičiavimo metodika, kuri bus taikoma nuo antrojo konkurso, ateityje leis objektyviau nustatyti pajėgumų rezervo poreikį ir dydį. Komisija ypač palankiai vertina patikimumo standarto, kuris laikomas ekonominiu lyginamuoju tiekimo saugumo rodikliu, apskaičiavimą, į kurį įtraukiama papildomos apsaugos nuo tiekimo saugumo rizikos sąnaudų ir naudos analizė. Komisija pažymi, kad, nors Vokietija neįsipareigoja taikyti PAV analizės apskaičiuodama vartotojų norą mokėti už tiekimo saugumą, ji įsipareigoja apskaičiuoti platesnį pajėgumų rezervo ekonominį poveikį visuomenei. Šiais skaičiavimais siekiama išvengti brangaus perteklinių pajėgumų įsigijimo. Juos atlikus turėtų būti užtikrinta, kad valstybė neįsigytų apsidraudimo, kuris būtų didesnis už vartotojų norą mokėti už tiekimo saugumą. Komisija mano, kad metodika, kurią Vokietija įsipareigoja taikyti, padės išvengti brangaus perteklinio įsigijimo.

               (109)

               Dėl pagrindinių blogiausio atvejo scenarijaus prielaidų Komisija atkreipia dėmesį į Vokietijos prisiimtą įsipareigojimą sumažinti prielaidas sukčiauti balansuojant, kaip nurodyta 86 konstatuojamojoje dalyje. Komisija pripažįsta, kad didžiausia sukčiavimo balansuojant tikimybė yra esant įtemptai tiekimo situacijai ir aukštoms kainoms. Tačiau Komisija mano, kad prielaidos dydį reikėtų sumažinti atsižvelgiant į parengtus teisės aktus, kuriuos taikant taip sukčiauti bus sunkiau. Be to, atsižvelgdama į naujausią informaciją apie nutraukiamą gamybą, apie kurią pranešama Federalinei tinklų agentūrai, Komisija pripažįsta, kad daugės tradicinės gamybos nutraukimo nacionalinėje rinkoje atvejų. Iš turimų duomenų matyti, kad laikotarpiu nuo pagrįsto blogiausio atvejo scenarijaus, kuris buvo pateiktas Komisijai iki sprendimo pradėti procedūrą (t. y. 2016 m. lapkričio mėn.), parengimo iki 2017 m. rugsėjo mėn. Federalinei tinklų agentūrai buvo pranešta apie papildomai nutraukiamą 1,4 GW gamybą. Tai nemažas padidėjimas palyginti su numatytu gamybos nutraukimo mastu, kuris be ENTSO-E pagrindinio scenarijaus sudarė 670 MW per metus pagal pagrįstą blogiausio atvejo scenarijų. Todėl Komisija mano, kad, atsižvelgiant į pateiktus įrodymus, ši prielaida turėtų būti patikslinta ją padidinant.

               (110)

               Komisija daro išvadą, kad strateginio rezervo dydis gali būti nustatomas remiantis skaičiavimu pagal pagrįstą blogiausią scenarijų, su sąlyga, kad atliekant šį skaičiavimą būtų atsižvelgiama į papildomos apsaugos išlaidas, susijusias su jos nauda visuomenei. Komisija daro išvadą, kad dėl Vokietijos įsipareigojimų pajėgumų rezervas atitiks šį požiūrį.

               (111)

               Dėl schemos trukmės sprendime pradėti procedūrą buvo išreikštas susirūpinimas, kad nėra nustatytos pabaigos datos. Komisija pažymi, kad Vokietija nurodė, jog pakankamumo vertinimas bus atliekamas kas dvejus metus siekiant nustatyti, ar vis dar yra pajėgumų rezervo poreikis. Vokietija pažymi, kad pajėgumų rezervo dydis bus koreguojamas remiantis šiais skaičiavimais.

               (112)

               Komisija mano, kad, kad patikslintas pakankamumo vertinimas bus tinkamas nustatant pajėgumų rezervo poreikį ir dydį ir kad rezervo būtinumas yra įrodytas.

               (113)

               Komisija primena savo argumentus, išdėstytus sprendime pradėti procedūrą (15), kad strateginiai rezervai yra tinkamos laikinosios priemonės, kurios, pavyzdžiui, padeda vykdyti rinkos reformas, kol rinka pradės tinkamai veikti, o rinkos dalyviai susipažins su jos veikimu.

               (114)

               Remdamasi šiomis aplinkybėmis Komisija leidžia pagalbą teikti ne ilgiau kaip šešerius metus, tai yra tris iš eilės einančius dvejų metų tiekimo laikotarpius, pradedant skaičiuoti nuo pirmojo konkurso, kuris numatytas 2019 m. spalio 1 d., iki trečiojo tiekimo laikotarpio pabaigos, t. y. 2025 m. rugsėjo 30 d.

         7.3.3.   Tinkamumas

               (115)

               Dėl pajėgumų rezervo tinkamumo sprendime pradėti procedūrą buvo išreikšta abejonių dėl atskiro kintamųjų išlaidų atlyginimo rezervo suaktyvinimo atveju ir tinkamumo taisyklių.

         7.3.3.1.   Atskiras kintamųjų išlaidų atlyginimas

               (116)

               Dėl atskiro kintamųjų išlaidų atlyginimo rezervo suaktyvinimo atveju Komisija abejojo, ar visos išlaidų kategorijos, kurioms buvo numatytas toks atskiras atlyginimas, priskiriamos kintamosioms išlaidoms. Ji pažymėjo, kad atskiras šių išlaidų kompensavimas nepriklausomai nuo konkurso reiškia, kad konkurencijos siekiant užtikrinti, kad šios išlaidos neviršytų būtino minimumo, nebus.

               (117)

               Komisija atkreipia dėmesį į Vokietijos įsipareigojimą visiems dalyviams netaikyti atskiro kintamųjų išlaidų kompensavimo, kaip nurodyta 82 konstatuojamojoje dalyje. Komisija tikisi, kad šis pakeitimas užtiks konkurencingesnį konkursą, nes dalyviai bus suinteresuoti į pasiūlymą įtraukti visas savo išlaidas. Vertindami savo kintamąsias išlaidas, dalyviai turės daryti prielaidas, kiek kartų bus suaktyvintas pajėgumų rezervas, nes kintamosios išlaidos patiriamos tik tada, kai rezervas yra naudojamas. Komisija pažymi, kad atsisakius atskiro saugaus kuro tiekimo išlaidų atlyginimo šis išlaidų elementas tampa konkurencijos proceso dalimi ir visiems potencialiems pajėgumų teikėjams sudaromos vienodos sąlygos. Todėl Komisija mano, kad jos abejonės šiuo klausimu buvo tinkamai išsklaidytos.

         7.3.3.2.   Tinkamumo kriterijai

      Reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimas

               (118)

               Dėl pajėgumų rezervo tinkamumo reikalavimų Komisija išreiškė susirūpinimą, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams gali būti sudarytos nepalankesnės sąlygos nei gamybos pajėgumų teikėjams dėl taikomų įvairių dalyvavimo reikalavimų, todėl šie teikėjai de facto nedalyvautų sudarant rezervą.

               (119)

               Komisija atkreipia dėmesį į Vokietijos įsipareigojimus šiuo klausimu, kaip nurodyta 83 konstatuojamojoje dalyje, ir mano, kad pakeistos reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimą reglamentuojančios sąlygos užtikrina vienodas sąlygas reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams ir kitiems pajėgumų teikėjams.

               (120)

               Įsipareigojimais reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų konkurencinė padėtis gerinama dviem svarbiais aspektais. Pirmuoju įsipareigojimų rinkiniu išplečiami tinkamumo kriterijai ir sudaroma galimybė dalyvauti tiems teikėjams, kurie nebūtų galėję dalyvauti iš pradžių pasiūlytomis sąlygomis. Taip yra mažesnių apkrovų (5–10 MW), apkrovų, kurioms suaktyvinti reikalingas telkėjas, ir apkrovų, kurios yra prijungtos ne prie perdavimo, o prie vidutinės įtampos tinklo, atveju. Antruoju pakeitimų rinkiniu užtikrinama, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimas sudarant pajėgumų rezervą būtų finansiškai patrauklesnis ir mažiau rizikingas. Būtent didžiausio bandymų skaičiaus sumažinimas ir laikotarpio, kuriuo reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai turi pirkti elektros energiją iš anksto, sutrumpinimas sumažina numatomas reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų išlaidas ir sudaro jiems geresnes galimybes konkurse konkuruoti su gamintojais.

               (121)

               Nors šiais pakeitimais reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams padedama vienodomis sąlygomis konkuruoti su gamintojais, Komisija pripažįsta, kad reguliavimo apkrova paslaugų teikėjams taikomi tam tikri apribojimai. Numačius, kad gali dalyvauti tik nelankstūs reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai, siekiama užtikrinti, kad esami lankstūs išteklių teikėjai, kurie jau siūlo savo lankstumą rinkoje, nepasitrauktų iš rinkos ir nepereitų į pajėgumų rezervą. Komisija mano, kad šia nuostata užtikrinama, jog lankstūs reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai liktų rinkoje ir neprisijungtų prie pajėgumų rezervo, kartu užtikrinant, kad nelankstūs reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai taptų lanksčiais. Analogiškai ir dalyvavimo trukmės ribojimas yra pateisinamas, nes reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai, kurie tapo lanksčiais, bus skatinami grįžti į elektros energijos rinką po pasitraukimo iš pajėgumų rezervo, o tai gali mažinti pajėgumų rezervo poreikį ilgalaikėje perspektyvoje.

               (122)

               Remdamasi šiomis aplinkybėmis, Komisija mano, kad jos abejonės, susijusios su reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų de facto diskriminavimu sudarant pajėgumų rezervą, yra išsklaidytos.

      Užsienio pajėgumų teikėjų dalyvavimas

               (123)

               Kaip nurodyta 42 konstatuojamojoje dalyje, sprendime pradėti procedūra buvo išreikšta abejonių ir prašoma pateikti pastabų dėl draudimo dalyvauti užsienio gamintojams. Vykstant diskusijoms iki pranešimo apie pagalbą, po kurių buvo priimtas sprendimas pradėti procedūrą, Vokietijos valdžios institucijos paaiškino, kad užsienio pajėgumų teikėjų dalyvavimas draudžiamas dėl dviejų pagrindinių priežasčių. Pirma, jeigu būtų leidžiama dalyvauti užsienio pajėgumų teikėjams, reikėtų rezervuoti jungčių pajėgumus. Antra, užsienio pajėgumus priskyrus pajėgumų rezervui, reikėtų užtikrinti, kad šių pajėgumų teikėjai negalėtų gaminti ar parduoti elektros energijos nacionalinėje rinkoje ir visus savo pajėgumus patikėtų Vokietijos PSO.

               (124)

               Komisija pažymi, kad rinkos dalyvių atsakymuose į sprendimą pradėti procedūrą naujų argumentų pateikta nebuvo. Nors du respondentai pabrėžė, kad visi pajėgumų mechanizmai iš esmės turėtų būti atviri užsienio dalyviams, jie nepateikė argumentų, kodėl būtų iškraipoma rinka arba kaip būtų galima veiksmingai organizuoti tokį dalyvavimą.

               (125)

               Pirma, Komisija mano, kad susidarius trūkumui, dėl kurio suaktyvinamas pajėgumų rezervas, pridėtinės vertės nėra, nes tuo metu visi jungčių pajėgumai bet kuriuo atveju bus naudojami importui. Antra, schemos modeliu užtikrinama, kad pajėgumų rezervas būtų visiškai atskirtas nuo rinkos, kad juo nebūtų iškraipomas nei trumpalaikis rinkos veikimas, nei ilgalaikiai investavimo signalai. Taip pat užtikrinama, kad rezervas neturėtų poveikio užsienio pajėgumų teikėjams, todėl užsienio pajėgumų teikėjams nėra pagrindo dalyvauti siekiant pašalinti iškraipymą, kaip būtų, pavyzdžiui, visą rinką apimančio pajėgumų mechanizmo atveju. Todėl Komisija mano, kad pajėgumų rezervą tikslinga formuoti tik iš nacionalinių pajėgumų teikėjų.

               (126)

               Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija mano, kad pajėgumų rezervas yra tinkamas bendros svarbos tikslui pasiekti.

         7.3.4.   Skatinamasis poveikis

               (127)

               Sprendime pradėti procedūrą buvo padaryta išvada, kad pajėgumų rezervas turi skatinamąjį poveikį, kuris pakeis naudos gavėjų elgesį. Kadangi šiuo klausimu trečiosios šalys pastabų nepateikė, Komisija patvirtina šią išvadą.

         7.3.5.   Proporcingumas

               (128)

               Dėl priemonės proporcingumo sprendime pradėti procedūrą buvo išsakyta abejonių dėl ribojančių tinkamumo reikalavimų. Jeigu galimybės dalyvauti konkurse būtų be reikalo ribojamos, kiltų grėsmė, kad pagalba būtų didesnė nei būtinas minimumas.

               (129)

               Be to, norint užtikrinti, kad skiriama pagalba neviršys būtino lygio, reikia įrodyti, kad papildomi pajėgumai, kuriuos užtikrina strateginis rezervas, yra ekonomiškai naudingi ir atspindi vartotojų norą mokėti už pajėgumus. Be to, rezervas turi būti palaipsniui mažinamas įgyvendinus rinkos reformas ir paaiškėjus vykdomos energetikos sektoriaus pertvarkos poveikiui pajėgumams.

               (130)

               Komisijos abejones išsklaidė Vokietijos įsipareigojimai, nurodyti 6 skirsnyje. Komisija visų pirma pažymi, kad geresnės reguliavimo apkrova paslaugų teikėjų dalyvavimo galimybės užtikrins konkurencingą konkursą, o kartu ir proporcingą pagalbos dydį. Komisija taip pat mano, kad patikslintas pakankamumo vertinimas užtikrins, kad bus įsigytas proporcingas pajėgumų dydis. Galiausiai Komisija dar kartą pažymi, kad sprendimu priemonę leidžiama taikyti ne ilgiau kaip šešerius metus, kaip nurodyta 114 konstatuojamojoje dalyje.

               (131)

               Atsižvelgdama į šias aplinkybes, Komisija mano, kad pajėgumų rezervo modelis užtikrins pagalbos proporcingumą.

         7.3.6.   Nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai vengimas

               (132)

               Sprendime pradėti procedūrą nurodyta, kad nustatyti disbalanso mokesčiai yra dvigubai didesni už einamosios paros rinkos techninę kainos ribą. Jame pažymėta, kad didesnio ekonominio efektyvumo būtų galima pasiekti nustačius, kad einamosios paros kainos viršutinė riba yra lygi didžiausiam disbalanso mokesčiui, kuris turėtų atspindėti PAV. Todėl Komisija dar kartą patvirtino, kad siekiant išvengti per didelių ir konkurenciją iškraipančių disbalanso mokesčių reikia apibrėžti PAV.

               (133)

               Dėl Komisijos abejonių Vokietija paaiškino, kad 10 000 EUR/MWh einamosios paros kainos viršutinė riba nėra teisiškai nustatyta didžiausia kaina einamosios paros rinkoje ir atspindi tik techninį apribojimą, kurį taiko rinkoje veikiančios biržos. Kainos gali kilti ir iki 20 000 EUR/MWh, pavyzdžiui, sudarant ne biržos sandorius, o tai yra kaina, kurią pasiekus naudojamas rezervas. Tai leidžia rinkos dalyviams apdrausti savo pozicijas kylančią riziką atitinkančia suma.

               (134)

               Komisija pažymi, kad Vokietijos pateikti paaiškinimai iš tiesų išsklaidė abejonę, kad rinkos dalyviai negalėtų apsidrausti bausmių, kurios jiems galėtų būti skirtos, dydžiu. Numačius galimybę kainai pasiekti disbalanso mokesčio, kuris mokamas naudojant pajėgumų rezervą, dydį rinkos dalyviai gali išnaudoti visus turimus išteklius, kad būtų išvengta rezervo naudojimo.

               (135)

               Komisija pažymi, kad Vokietija neįsipareigojo apskaičiuoti arba apibrėžti PAV. Sprendime pradėti procedūrą buvo akcentuota PAV apibrėžimo svarba tiek vertinant būtinumą, tiek nustatant didžiausią kainą rinkoje. 108 konstatuojamojoje dalyje Komisija paaiškino, kad Vokietijos metodu apskaičiuoti platesnį pajėgumų rezervo ekonominį ir socialinį poveikį buvo pasiektas tas pats tikslas išvengti brangaus perteklinių pajėgumų įsigijimo. Todėl šis metodas yra priimtinas ir dėl jo rezervo poveikis galimas tik kraštutiniais atvejais, todėl nedaroma įtaka konkurencijai elektros energijos rinkoje. Be to, didžiausios kainos nebuvimas reiškia, kad kaina iš esmės gali pasiekti PAV, net jeigu ji nėra apibrėžta. Komisija yra įsitikinusi, kad dėl nustatyto 20 000 EUR/MWh disbalanso mokesčio mažai tikėtina, kad prireikus nebus prieinami tiekimo saugumui svarbūs pajėgumai.

               (136)

               Komisija taip pat primena, kad rezervą naudojant tik nesubalansuotos rinkos atveju užtikrinamas aiškus rinkos ir rezervo atskyrimas. Tokia tvarka užtikrina, kad schema neiškraipo konkurencijos ir prekybos elektros energijos rinkoje.

               (137)

               Atsižvelgdama į Vokietijos pateiktus paaiškinimus, Komisija daro išvadą, kad priemonė neturi nederamo neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai.

         7.3.7.   Skaidrumas

               (138)

               Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, Vokietijos valdžios institucijos taikys AEPG 3.2.7 skirsnyje nustatytus skaidrumo reikalavimus, kiek jie taikomi pajėgumų rezervui teikiamai pagalbai. Todėl šis reikalavimas yra įvykdytas.

         8.   IŠVADA

               (139)

               Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, ir remdamasi Vokietijos siūlomais prisiimti įsipareigojimais (6 skirsnis), Komisija daro išvadą, kad pagalbos schema yra suderinama su vidaus rinka remiantis Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu ir ypač AEPG 3.9 skirsniu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pagalbos schema, kurią Vokietija ketina taikyti siekdama sukurti pajėgumų rezervą, remiantis Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu yra suderinama su vidaus rinka tris iš eilės einančius dvejų metų trukmės tiekimo laikotarpius iki 2025 m. rugsėjo 30 d.
   Todėl minėtą pagalbos schemą leidžiama įgyvendinti.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.

      Priimta Briuselyje 2018 m. vasario 7 d.

            Komisijos vardu

         Margrethe VESTAGER

            Komisijos narė

      (1)  OL C 159, 2017 5 19, p. 6.

      (2)  2017 m. balandžio 7 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos SA.45852 (2017/N) – Vokietija – Elektros energijos gamybos pajėgumų rezervas – Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (OL C 159, 2017 5 19, p. 6).

      (3)  Verordnung zur Regelung des Verfahrens der Beschaffung, des Einsatzes und der Abrechnung einer Kapazitätsreserve (Kapazitätsreserveverordnung – KapResV).

      (4)  Tačiau tai netaikoma rinkoms, kuriose mokama kaina už kilovatą, t. y. praktikoje atjungiamų apkrovų sistemai, kuri nustatyta Sutarčių dėl apkrovų atjungimo potvarkyje (Verordnung über Vereinbarungen zu abschaltbare Lasten, toliau – ABLAV), ir balansavimo pajėgumų rinkai.

      (5)  Pažymėtina, kad jis prasidės vieneriais metais vėliau, nei planuota iš pradžių (2018 m. spalio mėn.).

      (6)  2003 m. liepos 24 d. Sprendimas Altmark Trans GmbH ir Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH ir Oberbundesanwalt beim Bundesverwaltungsgericht, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

      (7)  2013 m. gruodžio 19 d. Sprendimas Association Vent De Colère! Fédération nationale ir kt./Ministre de l'Écologie, du Développement durable, des Transports et du Logement ir Ministre de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, C-262/12, ECLI:EU:C:2013:851.

      (8)  2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/72/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 2003/54/EB (OL L 211, 2009 8 14, p. 55).

      (9)  OL C 200, 2014 6 28, p. 1.

      (10)  Atkreipiamas dėmesys, kad toliau nurodytos taisyklės taikomos įrenginiui, o ne paslaugų teikėjui, atsižvelgiant į bendrą taisyklę, kuri taikoma ir gamintojams, kaip nustatyta 12 konstatuojamojoje dalyje. Todėl paslaugų teikėjas, turintis skirtingus prie tinklo prijungtus įrenginius, gali dalyvauti su skirtingais įrenginiais skirtingose rinkose.

      (11)  Jeigu reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai dalį suvartojamos elektros energijos pasigamina automatiškai, ši prievolė taikoma tik tai elektros energijos daliai, kurią reguliavimo apkrova paslaugų teikėjai suvartoja iš tinklo, o ne pasigamina automatiškai. Bet kuriuo atveju jie pajėgumų rezervui gali siūlyti tik tuos pajėgumus, kurie atitinka jų stabilų elektros energijos suvartojimą iš tinklo.

      (12)  2016 m. liepos 26 d.Gesetz zur Weiterentwicklung des Strommarktes (Strommarktgesetz). Įstatymas paskelbtas 2016 m. liepos 29 d. Federaliniame oficialiajame leidinyje (BGBl. I 2016 Nr. 37, p. 1786).

      (13)  Daugiau informacijos apie priemones, skirtas gamybos pakankamumui užtikrinti, pateikta AEPG 3.9.1–3.9.6 skirsniuose.

      (14)  Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad šiuo metu svarstomas naujo reglamento dėl elektros energijos vidaus rinkos pasiūlymas (COM(2016) 861 final, 2016 m. lapkričio 30 d.), tačiau būsimos elektos energijos organizavimo taisyklės nedaro poveikio aptariamai schemai.

      (15)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 3.2.2.3 skirsnio a punktą, kuriame išsamiai aptartas pajėgumų rezervo pabaigos datos nebuvimas.


title: 2018 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/924, kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/414/EB dėl perviršinio deficito Prancūzijoje

text:
29.6.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 164/44

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2018/924
   2018 m. birželio 22 d.
   kuriuo panaikinamas Sprendimas 2009/414/EB dėl perviršinio deficito Prancūzijoje
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 126 straipsnio 12 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               2009 m. balandžio 27 d. Sprendimu 2009/414/EB (1), priimtu remiantis Komisijos rekomendacija, pagal Sutarties 126 straipsnio 6 dalį Taryba nusprendė, kad Prancūzijoje susidaręs perviršinis deficitas. Taryba atkreipė dėmesį į tai, kad 2008 m. valdžios sektoriaus deficitas, apie kurį pranešta, buvo 3,2 % BVP, taigi viršijo Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę. Planuota, kad valdžios sektoriaus bendroji skola, kuri nuo 2003 m. viršijo Sutartyje nustatytą 60 % BVP pamatinę vertę, 2008 m. sieks 66,7 % BVP;

               (2)

               tą pačią dieną, vadovaudamasi Sutarties 126 straipsnio 7 dalimi ir Reglamento (EB) Nr. 1467/97 (2) 3 straipsnio 4 dalimi ir remdamasi Komisijos rekomendacija, Taryba pateikė Prancūzijai skirtą rekomendaciją, siekiant ištaisyti perviršinio deficito padėtį ne vėliau kaip 2012 m. Taryba taip pat nustatė 2009 m. spalio 27 d. terminą, iki kurio turi būti imtasi veiksmingų priemonių;

               (3)

               2009 m. gruodžio 2 d., remdamasi Sutarties 126 straipsnio 7 dalimi, Taryba pateikė naują Prancūzijai skirtą rekomendaciją, kuria pratęsė perviršinio deficito panaikinimo terminą iki 2013 m. Taryba laikėsi nuomonės, kad Prancūzija ėmėsi veiksmingų priemonių, tačiau įvyko netikėtų nepalankių ekonominių įvykių, turėjusių didelį neigiamą poveikį viešiesiems finansams;

               (4)

               2013 m. birželio 21 d., remdamasi Sutarties 126 straipsnio 7 dalimi, Taryba pateikė naują Prancūzijai skirtą rekomendaciją, kuria pratęsė perviršinio deficito panaikinimo terminą iki 2015 m. Taryba laikėsi nuomonės, kad iš turimų įrodymų negalima daryti išvados, kad nesiimta veiksmingų priemonių, o įvyko netikėtų nepalankių ekonominių įvykių, turėjusių didelį neigiamą poveikį viešiesiems finansams;

               (5)

               2015 m. kovo 10 d., pagal Sutarties 126 straipsnio 7 dalį Taryba pateikė Prancūzijai skirtą naują rekomendaciją, siekiant ištaisyti perviršinio deficito padėtį ne vėliau kaip 2017 m. Taryba nustatė Prancūzijai 2015 m. birželio 10 d. terminą, kad šalis pateiktų išsamią ataskaitą apie taikytas priemones;

               (6)

               2015 m. liepos 1 d. Komisija padarė išvadą, kad Prancūzija veikiausiai pasieks nominalaus deficito tikslus tiek 2015, tiek 2016 m., nors pagal visus rodiklius atrodė, kad 2015 ir 2016 m. prognozuojamos fiskalinės pastangos nesieks rekomenduojamo dydžio. Todėl, remdamasi veiksmingų priemonių vertinimo metodika, Komisija laikėsi nuomonės, kad procedūrą reikės laikinai sustabdyti;

               (7)

               pagal Sutarčių prieduose pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros 4 straipsnį Komisija teikia šiai procedūrai įgyvendinti reikalingus duomenis. Taikydamos tą protokolą, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 479/2009 (3) 3 straipsnį valstybės narės du kartus per metus, t. y. iki balandžio 1 d. ir iki spalio 1 d., turi pranešti valdžios sektoriaus deficito ir skolos duomenis ir nurodyti kitus susijusius kintamuosius;

               (8)

               Taryba priima sprendimą panaikinti sprendimą dėl perviršinio deficito, remdamasi pateiktais duomenimis. Be to, toks sprendimas turėtų būti panaikintas tik jei pagal Komisijos prognozes numatoma, kad prognozės laikotarpiu deficitas neviršys Sutartyje nustatytos 3 % BVP pamatinės vertės;

               (9)

               remiantis Komisijos (Eurostato) duomenimis, pateiktais pagal Reglamento (EB) Nr. 479/2009 14 straipsnį, Prancūzijai 2018 m. balandžio mėn. pateikus pranešimą, 2018 m. stabilumo programa ir Komisijos 2018 m. pavasario prognoze, daromos šios išvados:

                           —

                           2016 m. 3,4 % BVP pasiekęs valdžios sektoriaus deficitas 2017 m. buvo sumažintas iki 2,6 % BVP. Palyginti su 2017 m. biudžeto tikslais, tais metais deficito sumažinimą daugiausia nulėmė mokestinių pajamų, ypač PVM ir pelno mokesčių, augimas (0,7 % BVP);

                           —

                           2018–2022 m. stabilumo programoje, kurią Prancūzijos Vyriausybė pateikė 2018 m. balandžio 25 d., planuojama, kad 2018 m. valdžios sektoriaus deficitas sumažės iki 2,3 % BVP, o 2019 m. šiek tiek padidės iki 2,4 % BVP. Komisijos 2018 m. pavasario prognozėje numatoma, kad 2018 m. deficitas bus 2,3 % BVP, o 2019 m. – 2,8 % BVP, t. y. prognozės laikotarpiu liks mažesnis už Sutartyje nustatytą 3 % BVP pamatinę vertę;

                           —

                           struktūrinis balansas, t. y. pagal ekonominį ciklą pakoreguotas valdžios sektoriaus balansas, atėmus vienkartines ir kitas laikinąsias priemones, 2017 m. pagerėjo 0,5 % BVP. Bendras struktūrinio balanso pagerėjimas nuo 2015 m. siekė 0,7 % BVP;

                           —

                           bendrosios valdžios sektoriaus skolos ir BVP santykis nuo 96,6 % 2016 m. padidėjo iki 97,0 % 2017 m. daugiausia dėl skolą didinančio atsargų ir srautų koregavimo, kadangi pirminį deficitą ir palūkanų mokėjimus iš esmės atsvėrė skolą mažinantis realiojo augimo ir infliacijos poveikis. Komisijos 2018 m. pavasario prognozėje numatoma, kad daugiausia dėl didelio nominaliojo augimo, atsveriančio pirminį deficitą ir palūkanų mokėjimus, skolos santykis sumažės iki 96,4 % 2018 m. ir iki 96,0 % 2019 m.;

               (10)

               pagal Sutarties 126 straipsnio 12 dalį Tarybos sprendimas dėl perviršinio deficito panaikinamas, kai, Tarybos nuomone, perviršinio deficito padėtis atitinkamoje valstybėje narėje ištaisoma;

               (11)

               Tarybos nuomone, perviršinio deficito padėtis Prancūzijoje ištaisyta, todėl Sprendimas 2009/414/EB turėtų būti panaikintas;

               (12)

               nuo 2018 m., t. y. kitų metų po perviršinio deficito panaikinimo, Prancūzija turi užtikrinti Stabilumo ir augimo pakto prevencinės dalies reikalavimų laikymąsi ir tinkamu tempu turėtų toliau siekti savo vidutinio laikotarpio biudžeto tikslo, kartu laikytis išlaidų kriterijaus ir atitikti skolos kriterijų pagal Reglamento (EB) Nr. 1467/97 2 straipsnio 1a dalį,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Atlikus bendrą vertinimą, daroma išvada, kad perviršinio deficito padėtis Prancūzijoje ištaisyta.
   2 straipsnis
   Sprendimas 2009/414/EB panaikinamas.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.

      Priimta Liuksemburge 2018 m. birželio 22 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. GORANOV

      (1)  2009 m. balandžio 27 d. Tarybos sprendimas 2009/414/EB dėl perviršinio deficito Prancūzijoje (OL L 135, 2009 5 30, p. 19).

      (2)  1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros įgyvendinimo paspartinimo ir paaiškinimo (OL L 209, 1997 8 2, p. 6).

      (3)  2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 479/2009 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties priede pateikto Protokolo dėl perviršinio deficito procedūros taikymo (OL L 145, 2009 6 10, p. 1).


title: 2018 m. liepos 6 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/966 dėl Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu

text:
10.7.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 174/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2018/966
   2018 m. liepos 6 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnį, 100 straipsnio 2 dalį ir 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2012 m. lapkričio 29 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl laisvosios prekybos susitarimo su Japonija;

               (2)

               derybos dėl Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) sėkmingai užbaigtos;

               (3)

               Susitarimas turėtų būti pasirašytas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos ir Japonijos ekonominės partnerystės susitarimą su sąlyga, kad minėtas Susitarimas (1) bus sudarytas.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), kuris (-ie) įgaliojamas (-i) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2018 m. liepos 6 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. BLÜMEL

      (1)  Susitarimo tekstas bus paskelbtas kartu su sprendimu dėl jo sudarymo.


10.7.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 242/44

         P8_TA(2017)0001
   Nuolatinių komitetų narių skaičius
   2017 m. sausio 18 d. Europos Parlamento sprendimas dėl nuolatinių komitetų narių skaičiaus (2016/3040(RSO))
   (2018/C 242/07)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į Pirmininkų sueigos pasiūlymą dėl sprendimo,

               —

               atsižvelgdamas į savo 2014 m. sausio 15 d. sprendimą dėl nuolatinių komitetų įgaliojimų ir pareigų (1),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 196 straipsnį,

               1.

               nusprendžia nustatyti tokį nuolatinių komitetų ir pakomitečių narių skaičių:

                           I.

                           Užsienio reikalų komitetas: 73 nariai,

                           II.

                           Vystymosi komitetas: 28 nariai,

                           III.

                           Tarptautinės prekybos komitetas: 41 narys,

                           IV.

                           Biudžeto komitetas: 41 narys,

                           V.

                           Biudžeto kontrolės komitetas: 30 narių,

                           VI.

                           Ekonomikos ir pinigų politikos komitetas: 61 narys,

                           VII.

                           Užimtumo ir socialinių reikalų komitetas: 55 nariai,

                           VIII.

                           Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetas: 69 nariai,

                           IX.

                           Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komitetas: 67 nariai,

                           X.

                           Vidaus rinkos ir vartotojų apsaugos komitetas: 40 narių,

                           XI.

                           Transporto ir turizmo komitetas: 49 nariai,

                           XII.

                           Regioninės plėtros komitetas: 43 nariai,

                           XIII.

                           Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetas: 46 nariai,

                           XIV.

                           Žuvininkystės komitetas: 27 nariai,

                           XV.

                           Kultūros ir švietimo komitetas: 31 narys,

                           XVI.

                           Teisės reikalų komitetas: 25 nariai,

                           XVII.

                           Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komitetas: 60 narių,

                           XVIII.

                           Konstitucinių reikalų komitetas: 25 nariai,

                           XIX.

                           Moterų teisių ir lyčių lygybės komitetas: 37 nariai,

                           XX.

                           Peticijų komitetas: 36 nariai,

                     Žmogaus teisių pakomitetis: 30 narių,
               Saugumo ir gynybos pakomitetis: 30 narių;

               2.

               atsižvelgdamas į Pirmininkų sueigos 2017 m. sausio 12 d. pasiūlymą dėl komitetų biurų sudėties, nusprendžia, kad komiteto biurą gali sudaryti ne daugiau kaip keturi pirmininko pavaduotojai;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą susipažinti Tarybai ir Komisijai.

      (1)  OL C 482, 2016 12 23, p. 160.


title: 2018 m. liepos 13 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/1030 dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo

text:
23.7.2018

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 185/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2018/1030
   2018 m. liepos 13 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą sudarymo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)

               2013 m. liepos 15 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su tam tikromis kitomis Pasaulio prekybos organizacijos narėmis pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį, į Europos Sąjungą stojant Kroatijos Respublikai;

               (2)

               Komisija vedė derybas pagal Tarybos priimtus derybų nurodymus;

               (3)

               pabaigus derybas 2017 m. gegužės 18 d. parafuotas Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą;

               (4)

               Susitarimas pasirašytas 2018 m. kovo 13 d. Sąjungos vardu su sąlyga, kad bus sudarytas vėliau, remiantis Tarybos sprendimu (ES) 2017/1363 (2);

               (5)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimas pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas paskiria asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pateikti Susitarime numatytą pranešimą. (3)

   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2018 m. liepos 13 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. LÖGER

      (1)  2018 m. liepos 4 d. Europos Parlamento pritarimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2017 m. liepos 17 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/1363 dėl Europos Sąjungos ir Naujosios Zelandijos susitarimo pasikeičiant laiškais pagal 1994 m. Bendrojo susitarimo dėl muitų tarifų ir prekybos (GATT) XXIV straipsnio 6 dalį ir XXVIII straipsnį dėl nuolaidų pakeitimo Kroatijos Respublikos sąraše jai stojant į Europos Sąjungą pasirašymo Europos Sąjungos vardu (OL L 191, 2017 7 22, p. 1).

      (3)  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbia Tarybos generalinis sekretoriatas.