title: 2011/663/: 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo#Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų

text:
8.10.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 264/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 16 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo
   (2011/663/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Sąjungos lygmens susitarimu;

               (2)

               laikydamasi 2003 m. birželio 5 d. Tarybos sprendimo priede nustatytos tvarkos ir nurodymų, Komisija Sąjungos vardu derėjosi su Indonezijos Respublikos Vyriausybe dėl susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų (toliau – Susitarimas);

               (3)

               Susitarimas turėtų būti pasirašytas ir laikinai taikomas su sąlyga, kad jis bus sudarytas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų (toliau – Susitarimas) pasirašymas su sąlyga, kad minėtas Susitarimas bus sudarytas.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
   3 straipsnis
   Iki Susitarimo įsigaliojimo jis laikinai taikomas nuo pirmos dienos mėnesio, einančio po dienos, kurią Susitariančiosios Šalys viena kitai pranešė apie tam tikslui reikalingų procedūrų užbaigimą (1).
   4 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas padaryti Susitarimo 8 straipsnio 2 dalyje numatytą pranešimą.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         VÖLNER P.

      (1)  Tarybos Generalinis sekretoriatas dieną, nuo kurios Susitarimas bus laikinai taikomas, paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Europos Sąjungos ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės
      SUSITARIMAS
      dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų
      EUROPOS SĄJUNGA
      (toliau – Sąjunga)
      ir
      INDONEZIJOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ
      (toliau – Indonezija)
      (toliau – Susitariančiosios Šalys),
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad dvišaliuose kai kurių Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos oro susisiekimo paslaugų susitarimuose yra Sąjungos teisės neatitinkančių nuostatų,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad kai kurie klausimai, kurie gali būti įtraukti į dvišalius Sąjungos valstybių narių ir trečiųjų šalių oro susisiekimo paslaugų susitarimus, priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad pagal Sąjungos teisę valstybėje narėje įsisteigę Sąjungos oro vežėjai turi lygias galimybes vykdyti skrydžius oro susisiekimo maršrutais, jungiančiais Sąjungos valstybes nares su trečiosiomis šalimis,
      ATSIŽVELGDAMOS į Sąjungos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, kuriuose numatyta, kad tokių trečiųjų šalių piliečiai gali nuosavybės teise įsigyti oro vežėjus, kuriems licencija išduota pagal Sąjungos teisę,
      PRIPAŽINDAMOS, kad tam tikros Sąjungos teisės neatitinkančios dvišalių Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos turi būti suderintos su Sąjungos teise, kad oro susisiekimo paslaugos tarp Sąjungos ir Indonezijos būtų teikiamos remiantis tvirtu teisiniu pagrindu ir būtų užtikrintas tokių oro susisiekimo paslaugų tęstinumas,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad pagal Sąjungos teisę oro vežėjai iš esmės negali sudaryti susitarimų, kurie gali daryti poveikį Sąjungos valstybių narių tarpusavio prekybai ir kuriais būtų siekiama užkirsti kelią konkurencijai, ją apriboti ar iškreipti arba būtų užkirstas kelias konkurencijai, ji būtų apribota ar iškreipta,
      PRIPAŽINDAMOS, kad dvišalių Sąjungos valstybių narių ir Indonezijos oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatos, i) kuriomis reikalaujama arba skatinama, kad įmonės priimtų susitarimus, įmonių asociacijos – sprendimus ar būtų atliekami kiti suderinti veiksmai, kuriais atitinkamuose maršrutuose užkertamas kelias oro vežėjų konkurencijai, ji iškreipiama ar apribojama; arba ii) stiprinamas tokių susitarimų, sprendimų ar suderintų veiksmų poveikis; arba iii) oro vežėjams ar kitiems privatiems ūkinės veiklos vykdytojams pavedama imtis priemonių, kuriomis atitinkamuose maršrutuose užkertamas kelias oro vežėjų konkurencijai, ji iškreipiama ar apribojama, gali trukdyti veiksmingai įgyvendinti įmonėms taikomas konkurencijos taisykles,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad šiuo Susitarimu Sąjunga nesiekia didinti oro eismo tarp Sąjungos ir Indonezijos intensyvumo, daryti poveikį Sąjungos oro vežėjų ir Indonezijos oro vežėjų veiklos pusiausvyrai arba derėtis dėl galiojančių dvišalių oro susisiekimo paslaugų susitarimų nuostatų, susijusių su skrydžių teisėmis, pakeitimų,
      SUSITARĖ:
      1 straipsnis
      Bendrosios nuostatos
      1.   Šiame Susitarime valstybės narės – Sąjungos valstybės narės, o ES Sutartys – Europos Sąjungos sutartis ir Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo.
      2.   Kiekviename iš 1 priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į tą susitarimą pasirašiusios valstybės narės piliečius suprantama kaip nuoroda į Sąjungos valstybių narių piliečius.
      3.   Kiekviename iš 1 priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į tą susitarimą pasirašiusios valstybės narės oro vežėjus ar oro susisiekimo bendroves suprantama kaip nuoroda į tos valstybės narės paskirtus oro vežėjus ar oro susisiekimo bendroves.
      2 straipsnis
      Valstybės narės teikiamas paskyrimas
      1.   Šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatomis pakeičiamos atitinkamos 2 priedo a ir b dalyse išvardytų straipsnių nuostatos dėl atitinkamos valstybės narės paskiriamo oro vežėjo, Indonezijos jam suteikiamų įgaliojimų ir leidimų, taip pat dėl atsisakymo oro vežėjui išduoti įgaliojimą ar leidimą, to įgaliojimo ar leidimo atšaukimo, jo galiojimo sustabdymo ar apribojimo.
      2.   Gavusi valstybės narės teikiamą paskyrimą, Indonezija kuo greičiau suteikia atitinkamus įgaliojimus ir leidimus, jeigu:

                  a)

                  oro vežėjas įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal ES Sutartis ir turi pagal Sąjungos teisę išduotą galiojančią licenciją vykdyti oro susisiekimą; ir

                  b)

                  už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina teisės aktais nustatytą faktinę oro vežėjo kontrolę, o paskyrime aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; ir

                  c)

                  oro vežėjas tiesiogiai arba per kontrolinį akcijų paketą nuosavybės teise priklauso valstybėms narėms ir (arba) valstybių narių piliečiams, ir (arba) kitoms 3 priede išvardytoms valstybėms, ir (arba) tokių kitų valstybių piliečiams ir yra jų faktiškai kontroliuojamas.

            3.   Indonezija gali atsisakyti valstybės narės paskirtam oro vežėjui išduoti įgaliojimą ar leidimą, juos atšaukti, sustabdyti jų galiojimą ar juos apriboti, jeigu:

                  a)

                  oro vežėjas nėra įsisteigęs paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje pagal ES Sutartis ir neturi pagal Sąjungos teisę išduotos galiojančios licencijos vykdyti oro susisiekimą; arba

                  b)

                  už oro vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo arba neužtikrina teisės aktais nustatytos faktinės oro vežėjo kontrolės arba paskyrime nėra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; arba

                  c)

                  oro vežėjas tiesiogiai ar per kontrolinį akcijų paketą nuosavybės teise nepriklauso valstybėms narėms ir (arba) valstybių narių piliečiams, ir (arba) kitoms 3 priede išvardytoms valstybėms, ir (arba) tokių kitų valstybių piliečiams arba nėra jų faktiškai kontroliuojamas; arba

                  d)

                  oro vežėjui jau leista vykdyti skrydžius pagal dvišalį Indonezijos ir kitos valstybės narės susitarimą, ir Indonezija gali įrodyti, kad pagal šį Susitarimą maršrute, į kurį įtrauktas toje kitoje valstybėje narėje esantis punktas, naudojantis skrydžių teisėmis, būtų pažeisti tuo kitu susitarimu nustatyti skrydžių teisių apribojimai; arba

                  e)

                  paskirtasis oro vežėjas turi valstybės narės išduotą oro vežėjo pažymėjimą, o Indonezija ir ta valstybė narė nėra sudariusios dvišalio oro susisiekimo paslaugų susitarimo, ir ta valstybė narė Indonezijos paskirtam oro vežėjui atsisakė suteikti skrydžių teises.

            Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Indonezija nediskriminuoja Sąjungos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.
      3 straipsnis
      Sauga
      1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatomis papildomos atitinkamos 2 priedo c dalyje išvardytų straipsnių nuostatos.
      2.   Jeigu valstybė narė paskiria oro vežėją, kurio teisės aktais nustatytą kontrolę vykdo ir užtikrina kita valstybė narė, Indonezijos teisės pagal saugą reglamentuojančias oro vežėją paskyrusios valstybės narės ir Indonezijos susitarimo nuostatas taip pat taikomos, kai ta kita valstybė narė priima, taiko ar užtikrina saugos standartus, ir su tam oro vežėjui išduotu leidimu vykdyti veiklą susijusiais atvejais.
      4 straipsnis
      Aviacinių degalų apmokestinimas
      1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatomis papildomos atitinkamos 2 priedo d dalyje išvardytų straipsnių nuostatos.
      2.   Nepaisant priešingų nuostatų, 2 priedo d dalyje išvardytais susitarimais valstybei narei nedraudžiama nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokėjimus jos teritorijoje tiekiamiems degalams, skirtiems naudoti Indonezijos paskirto oro vežėjo, vykdančio skrydžius tarp vieno tos valstybės narės teritorijoje esančio punkto ir kito tos pačios arba kitos valstybės narės teritorijoje esančio punkto, orlaivyje, jei laikomasi nediskriminavimo principo.
      5 straipsnis
      Konkurencijos taisyklių laikymasis
      1.   Nepaisant priešingų nuostatų, 1 priede išvardintais susitarimais nėra i) skatinami įmonių susitarimai, įmonių asociacijų sprendimai ar kiti suderinti veiksmai, kuriais būtų užkirstas kelias konkurencijai, ji būtų iškreipta ar apribota; ii) stiprinamas tokių susitarimų, sprendimų ar suderintų veiksmų poveikis; arba iii) privatūs ūkinės veiklos vykdytojai įgaliojami imtis priemonių, kuriomis būtų užkirstas kelias konkurencijai, ji būtų iškreipta ar apribota.
      2.   1 priede išvardytų susitarimų nuostatos, kurios yra nesuderinamos su šio straipsnio 1 dalimi, netaikomos.
      6 straipsnis
      Šio Susitarimo priedai
      Šio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.
      7 straipsnis
      Persvarstymas ar keitimas
      Bendru sutarimu Susitariančiosios Šalys gali šį Susitarimą bet kada peržiūrėti arba iš dalies pakeisti.
      8 straipsnis
      Įsigaliojimas ir laikinas taikymas
      1.   Šis Susitarimas įsigalioja, kai Susitariančiosios Šalys viena kitai raštu praneša, jog užbaigtos jų atitinkamos vidaus procedūros, reikalingos, kad šis Susitarimas įsigaliotų.
      2.   Nepaisydamos 1 dalies, Susitariančiosios Šalys susitaria šį Susitarimą laikinai taikyti nuo pirmos dienos mėnesio, einančio po dienos, kurią Susitariančiosios Šalys viena kitai pranešė, jog užbaigtos šiam tikslui reikalingos procedūros.
      3.   Šis Susitarimas taikomas visiems 1 priede išvardytiems susitarimams ir kitoms sutartims, įskaitant šio Susitarimo pasirašymo dieną dar neįsigaliojusius ir laikinai netaikomus susitarimus ir kitas sutartis.
      9 straipsnis
      Nutraukimas
      1.   Jeigu nutraukiamas 1 priede nurodytas susitarimas, kartu netenka galios ir visos su atitinkamu 1 priede nurodytu susitarimu susijusios šio Susitarimo nuostatos.
      2.   Jeigu nutraukiami visi 1 priede išvardyti susitarimai, kartu netenka galios ir šis Susitarimas.
      TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šį Susitarimą.

         Priimta 2011 m. birželio dvidešimt devintą dieną Briuselyje dviem egzemplioriais anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir indoneziečių kalbomis; visi tekstai yra vienodai autentiški.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen
            Untuk Uni Eropa

            За правителството на Република Индонезия
            Por el Gobierno de la República de Indonesia
            Za vládu Indonéské republiky
            For Republiken Indonesiens regeringen
            Für die Regierung der Republik Indonesien
            Indoneesia Vabariigi valitsuse nimel
            Για την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της Ινδονησίας
            For the Government of the Republic of Indonesia
            Pour le gouvernement de la République d'Indonésie
            Per il governo della Repubblica di Indonesia
            Indonēzijas Republikas valdības vārdā –
            Indonezijos Respublikos vyriausybės vardu
            Az Indonéz Köztársaság kormánya részéről
            Għall-Gvern tar-Repubblika tal-Indoneżja
            Voor de regering van de Republiek Indonesië
            W imieniu rządu Republiki Indonezji
            Pelo Governo da República da Indonésia
            Pentru Guvernul Republicii Indonezia
            Za vládu Indonézskej republiky
            Za vlado Republike Indonezije
            Indonesian tasavallan hallituksen puolesta
            För Republiken Indonesiens regeringen
            Untuk Pemerintah Republik Indonesia

         1 PRIEDAS

            Susitarimo 1 straipsnyje nurodytų susitarimų sąrašas

         Iki Susitarimo pasirašymo dienos sudaryti, pasirašyti arba parafuoti Indonezijos Respublikos ir Europos Sąjungos valstybių narių oro susisiekimo paslaugų susitarimai ir kitos sutartys su pakeitimais ar pataisymais:

                     —

                     Austrijos Federalinės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, susijęs su reguliariuoju oro susisiekimu, pasirašytas 1987 m. kovo 19 d. Vienoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Austrijos susitarimas),

                     —

                     Belgijos Karalystės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, priimtas 1971 m. kovo 12 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Belgijos susitarimas),

                     —

                     Bulgarijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, priimtas 1992 m. birželio 22 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Bulgarijos susitarimas),

                     —

                     Čekoslovakijos Socialistinės Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, pasirašytas 1972 m. gegužės 10 d. Prahoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Čekijos susitarimas). Paskutiniai pakeitimai padaryti 1986 m. sausio 18 d. Džakartoje pasikeitus laiškais,

                     —

                     Danijos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų, pasirašytas 1971 m. birželio 23 d. Kopenhagoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Danijos susitarimas),

                     —

                     Suomijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo paslaugų susitarimas, pasirašytas 1997 m. lapkričio 7 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Suomijos susitarimas),

                     —

                     Prancūzijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas, susijęs su oro susisiekimo paslaugomis tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, priimtas 1967 m. lapkričio 24 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Prancūzijos susitarimas),

                     —

                     Vokietijos Federacinės Respublikos ir Indonezijos Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, pasirašytas 1969 m. gruodžio 4 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Vokietijos susitarimas),

                     —

                     Graikijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo paslaugų susitarimas, priimtas 2008 m. birželio 24 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Graikijos susitarimas),

                     —

                     Vengrijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, pasirašytas 1994 m. rugsėjo 20 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Vengrijos susitarimas),

                     —

                     Italijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, pasirašytas 1966 m. gruodžio 7 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Italijos susitarimas),

                     —

                     Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo paslaugų susitarimo projektas, parafuotas 2005 m. kovo 15 d. Denpasare (toliau 2 priede – Indonezijos ir Liuksemburgo susitarimas),

                     —

                     Nyderlandų Karalystės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, pasirašytas 1990 m. lapkričio 23 d. Hagoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Nyderlandų susitarimas),

                     —

                     Lenkijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos oro susisiekimo susitarimas, susijęs su reguliariuoju oro susisiekimu, pasirašytas 1991 m. gruodžio 13 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Lenkijos susitarimas),

                     —

                     Rumunijos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo paslaugų susitarimas, pasirašytas 1993 m. rugsėjo 7 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Rumunijos susitarimas),

                     —

                     Slovakijos Respublikos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, parafuotas 1995 m. kovo 28 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Slovakijos susitarimas),

                     —

                     Ispanijos Karalystės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės oro susisiekimo susitarimas, susijęs su reguliariojo oro susisiekimo paslaugomis, priimtas 1993 m. spalio 5 d. Madride (toliau 2 priede – Indonezijos ir Ispanijos susitarimas),

                     —

                     Švedijos Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų, pasirašytas 1971 m. birželio 23 d. Kopenhagoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir Švedijos susitarimas),

                     —

                     Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Indonezijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tarp šių valstybių teritorijų ir už jų ribų, pasirašytas 1973 m. birželio 28 d. Džakartoje (toliau 2 priede – Indonezijos ir JK susitarimas).

         2 PRIEDAS

            Susitarimo 1 priede išvardytų ir 2–4 straipsniuose nurodytų susitarimų straipsnių sąrašas

                     a)

                     Valstybės narės teikiamas paskyrimas:

                                 Indonezijos ir Austrijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Belgijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Bulgarijos susitarimo III straipsnis;

                                 Indonezijos ir Čekijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Danijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Suomijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Prancūzijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Vokietijos susitarimo 3 straipsnio 4 dalis;

                                 Indonezijos ir Vengrijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Italijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Liuksemburgo susitarimo III straipsnis;

                                 Indonezijos ir Nyderlandų susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Lenkijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Rumunijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Slovakijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Ispanijos susitarimo III straipsnis;

                                 Indonezijos ir Švedijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir JK susitarimo 3 straipsnis.

                     b)

                     Atsisakymas išduoti įgaliojimus ar leidimus, jų atšaukimas, galiojimo sustabdymas ar apribojimas:

                                 Indonezijos ir Austrijos susitarimo 3 ir 4 straipsniai;

                                 Indonezijos ir Belgijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Bulgarijos susitarimo IV straipsnis;

                                 Indonezijos ir Čekijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Danijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Suomijos susitarimo 3 ir 4 straipsniai;

                                 Indonezijos ir Prancūzijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Vokietijos susitarimo 3 straipsnio 6 dalis;

                                 Indonezijos ir Vengrijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Italijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Liuksemburgo susitarimo IV straipsnis;

                                 Indonezijos ir Nyderlandų susitarimo 3 ir 4 straipsniai;

                                 Indonezijos ir Lenkijos susitarimo 3 ir 4 straipsniai;

                                 Indonezijos ir Rumunijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Slovakijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Ispanijos susitarimo III ir IV straipsniai;

                                 Indonezijos ir Švedijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir JK susitarimo 3 straipsnis.

                     c)

                     Sauga:

                                 Indonezijos ir Austrijos susitarimo 3 ir 6 straipsniai;

                                 Indonezijos ir Belgijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Čekijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Danijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Suomijos susitarimo 16 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Prancūzijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Vokietijos Federacinės Respublikos ir Indonezijos Respublikos aviacijos institucijoms atstovaujančių delegacijų 2003 m. birželio 4 d. Bonoje pasirašyto suderinto posėdžio protokolo 4 priedas;

                                 Indonezijos ir Graikijos susitarimo 7 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Vengrijos susitarimo 16 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Italijos susitarimo 3 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Liuksemburgo susitarimo VII straipsnis;

                                 Indonezijos Respublikos ir Nyderlandų Karalystės aviacijos institucijų susitarimo memorandumo, priimto 2009 m. rugpjūčio 19 d. Hagoje, IV priedas;

                                 Indonezijos ir Slovakijos susitarimo 6 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Ispanijos susitarimo VI straipsnis;

                                 Indonezijos ir Švedijos susitarimo 3 straipsnis.

                     d)

                     Aviacinių degalų apmokestinimas:

                                 Indonezijos ir Austrijos susitarimo 7 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Belgijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Bulgarijos susitarimo VI straipsnis;

                                 Indonezijos ir Čekijos susitarimo 5 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Danijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Suomijos susitarimo 6 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Prancūzijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Vokietijos susitarimo 5 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Graikijos susitarimo 10 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Vengrijos susitarimo 6 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Italijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Liuksemburgo susitarimo IX straipsnis;

                                 Indonezijos ir Nyderlandų susitarimo 10 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Lenkijos susitarimo 6 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Rumunijos susitarimo 9 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Slovakijos susitarimo 8 straipsnis;

                                 Indonezijos ir Ispanijos susitarimo VIII straipsnis;

                                 Indonezijos ir Švedijos susitarimo 4 straipsnis;

                                 Indonezijos ir JK susitarimo 4 straipsnis.

         3 PRIEDAS

            Susitarimo 2 straipsnyje nurodytų kitų valstybių sąrašas

                     a)

                     Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

                     b)

                     Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

                     c)

                     Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

                     d)

                     Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto).


title: 2013/552/ES: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo#2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento rezoliucija su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį

text:
16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/146

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2013 m. balandžio 17 d.
   dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2013/552/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos ataskaitą dėl tolesnių priemonių, susijusių su 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimu, (COM(2012) 585) ir į prie minėtos ataskaitos pridedamus Komisijos tarnybų darbinius dokumentus (SWD(2012) 330 ir SWD(2012) 340),

               —

               atsižvelgdamas į aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų finansines ataskaitas ir įplaukų bei išlaidų ataskaitas (COM(2012) 435 – C7-0223/2012),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. balandžio 26 d. metinę Komisijos ataskaitą dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų finansų valdymo 2011 m.,

               —

               atsižvelgdamas į Europos plėtros fondų finansinę informaciją (COM(2012) 386),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2011 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (1) ir į specialiąsias Audito Rūmų ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2011 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. vasario 4 d. Tarybos rekomendacijas dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų operacijas (05190/2012 – C7-0083/2013, 05191/2012 – C7-0084/2013, 05192/2012 – C7-0085/2013),

               —

               atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (3), kuris Liuksemburge persvarstytas 2005 m. birželio 25 d. (4),

               —

               atsižvelgdamas į 2001 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimą 2001/822/EB dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos bendrijos asociacijos („Užjūrio asociacijos sprendimą“) (5), kuris buvo iš dalies pakeistas Tarybos sprendimu 2007/249/EB (6),

               —

               atsižvelgdamas į 1995 m. gruodžio 20 d. Taryboje susirinkusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimo dėl Bendrijos paramos finansavimo ir administravimo pagal ketvirtosios AKR ir EB konvencijos (7) antrąjį finansinį protokolą 33 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Taryboje susirinkusių valstybių narių Vyriausybių atstovų 2000 m. rugsėjo 18 d. vidaus susitarimo dėl Bendrijos paramos finansavimo ir administravimo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą ir dėl finansinės paramos paskirstymo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirtoji dalis (8), 32 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos 2010 m. balandžio 21 d. komunikatą „Mokesčiai ir vystymasis. Bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis skatinant gerą mokesčių srities valdymą“ ir 2011 m. spalio 13 d. komunikatą „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 1998 m. birželio 16 d. Finansinio reglamento, taikomo bendradarbiavimui dėl plėtros finansavimo pagal ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (9), 74 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2003 m. kovo 27 d. Finansinio reglamento, taikomo devintajam Europos plėtros fondui (10), 119 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 215/2008 dėl dešimtajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (11) 142 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 76 straipsnį, 77 straipsnio trečią įtrauką ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Vystymosi komiteto nuomonę (A7–0062/2013),

               1.

               patvirtina Komisijai, kad aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir pridedamą rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Audito Rūmams ir Europos investicijų bankui bei pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 344, 2012 11 12, p. 243.

      (2)  OL C 348, 2012 11 14, p. 130.

      (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (4)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

      (5)  OL L 314, 2001 11 30, p. 1 ir OL L 324, 2001 12 7, p. 1.

      (6)  OL L 109, 2007 4 26, p. 33.

      (7)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

      (8)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

      (9)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

      (10)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

      (11)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

      EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
      2013 m. balandžio 17 d.
      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Komisijos ataskaitą dėl tolesnių priemonių, susijusių su 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimu (COM(2012) 585), ir į prie minėtos ataskaitos pridedamus Komisijos tarnybų darbinius dokumentus (SWD(2012) 330 ir SWD(2012) 340),

                  —

                  atsižvelgdamas į aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų finansines ataskaitas ir įplaukų bei išlaidų ataskaitas (COM(2012) 435 – C7-0223/2012),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. balandžio 26 d. metinę Komisijos ataskaitą dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansų valdymo 2011 m.,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos plėtros fondų finansinę informaciją (COM(2012) 386),

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2011 finansinių metų metinę iš aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų finansuojamos veiklos ataskaitą su Komisijos atsakymais (1) ir į specialiąsias Audito Rūmų ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2011 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2013 m. vasario 4 d. Tarybos rekomendacijas dėl patvirtinimo, kad Komisija įvykdė Europos plėtros fondų 2011 finansinių metų operacijas (05190/2012 –C7-0083/2013, 05191/2012 – C7-0084/2013, 05192/2012 – C7-0085/2013),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (3), kuris Liuksemburge persvarstytas 2005 m. birželio 25 d. (4),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2001 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimą 2001/822/EB dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos bendrijos asociacijos („Užjūrio asociacijos sprendimą“) (5), kuris buvo iš dalies pakeistas Tarybos sprendimu 2007/249/EB (6),

                  —

                  atsižvelgdamas į 1995 m. gruodžio 20 d. Taryboje susirinkusių valstybių narių Vyriausybių atstovų vidaus susitarimo dėl Bendrijos paramos finansavimo ir administravimo pagal ketvirtosios AKR ir EB konvencijos antrąjį finansinį protokolą (7) 33 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Taryboje susirinkusių valstybių narių Vyriausybių atstovų 2000 m. rugsėjo 18 d. vidaus susitarimo dėl Bendrijos paramos finansavimo ir administravimo pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Beninas) pasirašyto Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimo finansinį protokolą ir dėl finansinės paramos paskirstymo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirtoji dalis (8), 32 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2006 m. rugsėjo 28 d. rezoliuciją „Platesnio masto ir geresnis bendradarbiavimas: 2006 m. ES pagalbos veiksmingumo skatinimo priemonių rinkinys“ (9),

                  —

                  atsižvelgdamas į Komisijos 2010 m. balandžio 21 d. komunikatą „Mokesčiai ir vystymasis. Bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis skatinant gerą mokesčių srities valdymą“ ir 2011 m. spalio 13 d. komunikatą „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“,

                  —

                  atsižvelgdamas į savo 2008 m. gegužės 22 d. rezoliuciją dėl tolesnių 2005 m. Paryžiaus deklaracijos dėl pagalbos vystymuisi veiksmingumo įgyvendinimo priemonių (10),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2009 m. birželio mėn. Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (OECD) Paramos vystymuisi komiteto (pranc. CAD) ataskaitą „Paramos veiksmingumas. Preliminari ataskaita dėl Paryžiaus deklaracijos įgyvendinimo“,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 4–5 d. Tuniso konsensusą „Sutelkiant dėmesį į veiksmingą vystymąsi“ dėl Afrikos vystymosi veiksmingumo darbotvarkės,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2011 m. gruodžio mėn. Busane įvykusio EBPO aukšto lygio susitikimo dėl pagalbos veiksmingumo rezultatų dokumentą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 1998 m. birželio 16 d. Finansinio reglamento, taikomo bendradarbiavimui dėl plėtros finansavimo pagal ketvirtąją AKR ir EB konvenciją (11), 74 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2003 m. kovo 27 d. Finansinio reglamento, taikomo devintajam Europos plėtros fondui (12), 119 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2008 m. vasario 18 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 215/2008 dėl dešimtajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (13), 142 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 76 straipsnį, 77 straipsnio trečią įtrauką ir VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Vystymosi komiteto nuomonę (A7-0062/2013),

                  A.

                  kadangi pagrindinis Kotonu susitarimo, kaip Sąjungos santykių su Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybėmis ir užjūrio šalimis bei teritorijomis (UŠT) pagrindo, tikslas sumažinti ir galiausiai išnaikinti skurdą atitinka tvaraus vystymosi ir laipsniško AKR valstybių ir UŠT integravimo į pasaulinę ekonomiką tikslus, ir kadangi Europos plėtros fondas (EPF) yra svarbiausia Sąjungos finansinė priemonė, skirta vystomajam bendradarbiavimui su AKR valstybėmis;

                  B.

                  kadangi Komisija, kaip vykdomoji institucija, yra atsakinga už EPF biudžeto įvykdymą;

                  C.

                  kadangi skaidrumas ir atskaitomybė yra būtinos demokratinės kontrolės ir veiksmingos paramos vystymuisi sąlygos;

                  D.

                  kadangi parama vystymuisi nuolat keičiasi; kadangi teikiant paramą vystymuisi reikia atsižvelgti į platesnes aplinkybes, nes prekyba, perlaidos ir kiti pajamų šaltiniai šiuo metu turi didesnę reikšmę nei visos oficialios paramos vystymuisi išmokos, skiriamos daugumai besivystančių šalių;

                  E.

                  kadangi neteisėti finansų srautai iš besivystančių šalių labai kenkia jų ekonomikos augimo ir skurdo mažinimo galimybėms;

                  F.

                  kadangi teikiant paramą vystymuisi dažnai susiduriama su silpnomis valstybinėmis institucijomis, paplitusia korupcija ir nepakankamo lygio šalies gavėjos vidaus kontrolės sistemomis ir kadangi tokiomis aplinkybėmis labai svarbus Sąjungos paramos vystymuisi biudžeto auditas;

                  G.

                  kadangi parama biudžetui, teikiama kaip naudinga vystymosi priemonė, kelia didelę pasitikėjimo riziką ir turėtų būti skiriama tik jei užtikrinamas pakankamas skaidrumas ir atskaitomybė;

                  H.

                  kadangi skaidrumas ir atskaitomybė mokesčių srityje yra dar kartą pabrėžti pirmiau minėtame Komisijos komunikate „Mokesčiai ir vystymasis. Bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis skatinant gerą mokesčių srities valdymą“; kadangi parama biudžetui kelia didelę pasitikėjimo riziką, ji turėtų būti skiriama tik jei užtikrinamas pakankamas skaidrumas, atskaitomybė ir veiksmingumas;

                  I.

                  kadangi skaidrumo skatinimas ir kova su korupcija ir sukčiavimu yra labai svarbūs Sąjungos paramos biudžetui operacijų sėkmės veiksniai, kaip pabrėžiama pirmiau minėtame Komisijos komunikate „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“;

                  J.

                  kadangi norint užtikrinti paramos vystymuisi veiksmingumą būtinas tvarumas;

                  K.

                  kadangi visuotiniai įsipareigojimai, pavieniai įsipareigojimai ir išmokos 2011 finansiniais metais išaugo atitinkamai iki 3 279 mlrd. EUR, 2 786 mlrd. EUR ir 2 941 mlrd. EUR (14);

                  L.

                  kadangi Parlamentas ne kartą ragino įtraukti EPF į bendrąjį biudžetą;

         Patikinimo pareiškimas

         Finansinių ataskaitų patikimumas

                  1.

                  palankiai vertina Audito Rūmų nuomonę, kad aštuntojo, devintojo ir dešimtojo EPF galutinės metinės finansinės ataskaitos visais reikšmingais aspektais patikimai atspindi EPF finansinę padėtį 2011 m. gruodžio 31 d.;

                  2.

                  primena Audito Rūmų nuomonę, kad vis dar dažnai pasitaiko kodavimo klaidų, kurios yra problemų šaltinis, nes turi įtakos rengiant metines finansines ataskaitas naudotų duomenų tikslumui, ypač finansinių metų atskyrimo procedūros metų pabaigoje atžvilgiu; yra susirūpinęs, kad Komisija dar neištaisė šios padėties, nors ne kartą dėl to sulaukė Audito Rūmų kritikos ir Parlamento raginimų;

         Operacijų tvarkingumas

                  3.

                  su pasitenkinimu pažymi, kad, Audito Rūmų nuomone, įplaukos ir įsipareigojimai įvykdyti be reikšmingų klaidų;

                  4.

                  yra susirūpinęs dėl Audito Rūmų nuomonės dėl finansinėse ataskaitose atspindimų mokėjimų teisėtumo ir tvarkingumo, pagal kurią vykdant mokėjimus buvo padaryta reikšmingų klaidų; yra susirūpinęs, kad antrus metus iš eilės Europos plėtros fondo (EPF) mokėjimuose buvo rasta reikšmingų klaidų; jų buvo žymiai daugiau nei 2010 m. (apskaičiuotas klaidų lygis 2011 m. – 5,1 %, t. y. daug didesnis nei 2010 m., kai klaidų lygis siekė 3,4 %);

                  5.

                  apgailestauja, kad labiausiai tikėtinas klaidų rodiklis ir toliau lieka aukštas; ypač apgailestauja, kad 2011 m. padidėjo ir labiausiai tikėtinas klaidų rodiklis, ir klaidų dažnumas; pripažįsta, kad kiekvienais metais gali būti skirtingų statistinių duomenų svyravimų, ir mano, kad labai svarbu, jog ši tendencija nebesitęstų; ragina Komisiją atlikti lyginamąją Audito Rūmų 2010 ir 2011 m. nustatytų klaidų analizę ir pranešti išvadas Parlamentui;

                  6.

                  pažymi, kad pirmiau minėtas klaidų rodiklis atspindi tik kiekybiškai įvertinamas klaidas ir neapima klaidų, kurios gali būti atsiradusios dėl 737 mln. EUR, išleistų paramai biudžetui;

                  7.

                  susirūpinęs pažymi, kad iš 29 operacijų, kurias vykdant padaryta kiekybiškai įvertinamų klaidų, 11 buvo galutiniai mokėjimai, kuriuos turi tikrinti Komisija;

                  8.

                  yra susirūpinęs, kad daugelis tų klaidų nebuvo nustatytos nei atliekant išorės auditus, nei tikrinant pačiai Komisijai, o tai rodo Vystymosi ir bendradarbiavimo generalinio direktorato – EuropeAid priežiūros ir kontrolės sistemų trūkumus; primygtinai ragina Komisiją išnagrinėti tų klaidų priežastis ir imtis taisomųjų veiksmų joms pašalinti;

                  9.

                  palankiai vertina Audito Rūmų metinę ataskaitą; ypač palankiai vertina tai, kad joje aiškiai nurodytos probleminės sritys, pvz., išaugęs klaidų rodiklis ir parama biudžetui; pažymi, kad Audito Rūmai santūriai vertina Komisijos optimizmą dėl sparčiai gerėjančio biudžeto valdymo;

                  10.

                  ragina Komisiją rengiant EPF metinę ataskaitą taikyti šviesoforo spalvų sistemą, kad būtų galima aiškiau parodyti, kas, palyginti su praėjusiais metais, pagerėjo ar pablogėjo;

         Sistemų veiksmingumas

                  11.

                  yra labai susirūpinęs dėl Audito Rūmų išvados, kad priežiūros ir kontrolės sistemos yra veiksmingos tik iš dalies;

                  12.

                  palankiai vertina teigiamą Audito Rūmų įvertinimą dėl EuropeAid kontrolės strategijos, skirtos užkirsti kelią klaidoms, jas nustatyti ir ištaisyti, taip pat dėl Komisijos vidaus kontrolės standartų įgyvendinimo;

                  13.

                  pažymi, jog vėlavimai sudarant svarbių infrastruktūros programų sutartis ir nesumokėti paramos biudžetui mokėjimai lėmė, kad 2011 m. individualūs įsipareigojimai ir mokėjimai buvo atitinkamai 13 % ir 16 % mažesni nei numatyta; dar kartą primena, kad yra ypač susirūpinęs dėl žemo 10-ojo EPF regioninio bendradarbiavimo paketo įsipareigojimų vykdymo lygio (31 %), likus vos dvejiems metams iki programavimo laikotarpio pabaigos; ragina Komisiją siekti sklandaus šio paketo finansinio įgyvendinimo ir pasimokyti iš dabartinių vėlavimų atsižvelgiant į juos kitu programavimo laikotarpiu;

                  14.

                  yra susirūpinęs, kad žmogiškųjų išteklių politika ir toliau kelia rūpestį dėl didelės darbuotojų kaitos ir reorganizacijos, kuri vyko 2011 m. viduryje, taip pat dėl to, kad EuropeAid darbuotojai pasitelkiami ne tik paramos valdymui, bet ir kitoms užduotims, viršijant lankstumo ribas, dėl kurių susitarta su Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT); tikisi, kad 2012 m. ši padėtis bus pagerėjusi, ir ragina apie padėtį informuoti Parlamentą;

                  15.

                  apgailestaudamas pažymi, kad, Audito Rūmų vertinimu, įgaliojimus suteikiančių pareigūnų EuropeAid būstinėje ir delegacijose ex ante patikrinimai yra veiksmingi tik iš dalies; ragina Komisiją toliau dėti pastangas savo esamoms sistemoms gerinti ir iki 2013 m. lapkričio mėn. pabaigos informuoti Parlamentą apie rezultatus;

                  16.

                  pažymi, kad Audito Rūmai nustatė, jog daugumos nacionalinių įgaliojimus suteikiančių pareigūnų Europos plėtros fondų paramą gaunančiose šalyse veiklos rezultatai prastesni nei pagal reikalaujamas finansų valdymo normas; primygtinai ragina Komisiją aktyviau teikti techninę pagalbą ir organizuoti mokymus, siekiant pagerinti nacionalinių įgaliojimus suteikiančių pareigūnų stebėsenos ir priežiūros gebėjimus;

                  17.

                  džiaugiasi, kad pradėtas taikyti finansų valdymo priemonių rinkinys, siekiant tobulinti rangovų ir paramos gavėjų žinias apie Sąjungos finansų valdymo ir tinkamumo taisykles; primygtinai ragina Komisiją toliau tobulinti sutarčių sudarymo valdymą, aiškiau apibrėžiant atrankos kriterijus ir geriau dokumentuojant vertinimo procesą, taip pat pagerinti sutarčių dėl dotacijų priežiūros kokybę siekiant sumažinti didelį šiuo metu nustatomų klaidų kiekį projektų mokėjimuose;

                  18.

                  ragina Komisiją sudaryti reikalavimų, įskaitant privalomų kriterijų rinkinį, neatitinkančių išorinių paslaugų teikėjų juodąjį sąrašą ir pranešti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai savo išvadas iki kitos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pradžios;

                  19.

                  su pasitenkinimu pažymi, kad EuropeAid būstinėse priežiūra ir kontrolė yra veiksminga; palankiai vertina naują pusmetinės išorinės pagalbos valdymo ataskaitos versiją; tačiau apgailestauja, kad pagrindinių veiklos rodiklių patikimumą, susijusį su finansiniais patikrinimais, kuriais jis yra pagrįstas, paveikė netikslūs duomenys Bendrojoje RELEX informacinėje sistemoje (CRIS);

                  20.

                  yra susirūpinęs dėl CRIS trūkumų, susijusių su informacija apie visus ex ante patikrinimų rezultatus ir pažangos stebėjimą, nes CRIS audite nepateikiama informacija apie sumas, kurios galiausiai EuropeAid įvertintos kaip netinkamos, CRIS nepateikiama visa informacija apie sumas, įvertintas kaip netinkamas ir ištaisytas Komisijai atlikus savus ex ante patikrinimus, taip pat išlieka problema dėl CRIS duomenų tikslumo; palankiai vertina Komisijos įsipareigojimą 2012 m. gerinti CRIS duomenų kokybę;

                  21.

                  yra labai susirūpinęs dėl Audito Rūmų išvadų, kad delegacijų priežiūra ir kontrolė buvo veiksminga tik iš dalies; pažymi, kad darbuotojų trūkumo problema ir nepakankami žmogiškieji ištekliai, kurie gali turėti neigiamos įtakos finansiniams patikrinimams, buvo nurodyti keturiose paskutinėse Audito Rūmų skelbiamose EPF metinėse ataskaitose; yra itin susirūpinęs dėl šios pasikartojančios problemos;

                  22.

                  pažymi, kad būta mažai informavimo apie pažeidimus atvejų, nors klaidų rodiklis yra aukštas; ragina Komisiją apsvarstyti savo informavimo apie pažeidimus politiką, įskaitant šios politikos įgyvendinimą delegacijose; prašo Komisijos pranešti Parlamentui apie savo dabartinę vidaus ir išorės asmenų, pranešančių apie pažeidimus, priėmimo ir apsaugos politiką ir veiksmus bei apie visus šios politikos ir veiksmų pokyčius;

                  23.

                  džiaugiasi, kad Audito Rūmai išorinio audito funkciją EuropeAid būstinės atžvilgiu įvertino kaip veiksmingą; yra susirūpinęs, kad tokios pat išvados negalima padaryti dėl delegacijų, nes yra rizika pagristo audito trūkumų ir vėlavimų audito įforminimo procese, ir dėl to gali būti nebeįmanoma atgauti netinkamų išlaidų; ragina Komisiją ir EIVT neatidėliojant išspręsti šią problemą;

                  24.

                  yra susirūpinęs, kad Audito Rūmai vidaus auditą įvertino tik kaip iš dalies veiksmingą; pripažįsta, kad vidaus audito struktūrai didžiausią įtaką turėjo 2011 m. vykusi Komisijos reorganizacija; tikisi, kad 2012 m. ši padėtis bus pagerėjusi;

                  25.

                  apgailestauja, kad Audito Rūmų labiausiai tikėtino klaidų lygio apskaičiavimas, pagrįstas metiniu Audito Rūmų metodu ir šiuo metu taikoma metodika, ir Komisijos nustatyta tvarka remtis galutiniu likutiniu klaidų rodikliu, apimančiu daugiau kaip vienus metus, nėra pakankamai suderinama; palankiai vertina Komisijos iniciatyvą pradėti tyrimą dėl EuropeAid likutinių klaidų rodiklio ir tikisi, kad tyrimas bus baigtas per nustatytą laiką, t. y. per pirmąjį 2013 m. ketvirtį; ragina Komisiją pristatyti Parlamentui šio tyrimo rezultatus iškart, kai tik jie bus gauti;

                  26.

                  džiaugiasi, kad, Audito Rūmų nuomone, EuropeAid padarė didelę pažangą įgyvendindamas daugelį Audito Rūmų rekomendacijų; primygtinai ragina Komisiją iki galo įgyvendinti 2011 m. metinėje ataskaitoje pateiktas Audito Rūmų rekomendacijas;

                  27.

                  atkreipia dėmesį į Komisijos patikinimą, kad Komisija neturi ir netvarko jokių ne biudžeto sąskaitų ta prasme, kad lėšos būtų naudojamos mokėjimams už veiksmus, kuriuos vykdyti įgaliojimų nėra suteikusi biudžeto valdymo institucija;

         Neteisėtas kapitalo nutekėjimas

                  28.

                  pripažįsta, kad viena iš didžiausių problemų, su kuriomis susiduria besivystančios šalys, yra masinis neteisėto kapitalo nutekėjimas; pripažįsta, kad dėl lengvatinių mokesčių centrų ir mokesčių rojaus kasmet lengviau neteisėtai nuteka 1 trln. USD kapitalo; pažymi, kad šie neteisėti pinigų srautai yra maždaug dešimt kartų didesni už pagalbos, skiriamos besivystančioms šalims tam, kad jos galėtų mažinti skurdą ir vystytis ekonomiškai, pinigų sumą;

                  29.

                  konkrečiai nurodo savo 2011 m. kovo 8 d. rezoliuciją „Mokesčiai ir vystymasis. Bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis skatinant gerą mokesčių srities valdymą“ (15);

                  30.

                  pabrėžia, kad didžiausią tarpvalstybinio neteisėtų pinigų srauto dalį sudaro pelnas iš verslo mokesčių slėpimo, daugiausia per netinkamą sandorių kainodarą;

                  31.

                  pažymi, kad mokesčių sistemas gali padėti apeiti mokesčių rojai, slaptumo jurisdikcijos, slaptos korporacijos, anoniminės patikos sąskaitos, netikri fondai, netinkama sandorių kainodara ir pinigų plovimo metodai; pabrėžia, kad su mokesčių slėpimu ir mokestiniu sukčiavimu būtina kovoti visais lygmenimis (nacionaliniu, Sąjungos ir tarptautiniu); ragina Komisiją nustatyti sritis, kuriose gali būti patobulinti ir Sąjungos teisės aktai, ir valstybių narių administracinis bendradarbiavimas; prašo Komisijos išnagrinėti galimybes įtraukti paramą gaunančias šalis į kovą su mokesčių vengimu įgyvendinant paskatomis grindžiamą programą ir pranešti savo išvadas biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai iki 2013 metų pabaigos;

                  32.

                  palankiai vertina Komisijos veiksmų planą stiprinti kovą su mokestiniu sukčiavimu ir mokesčių slėpimu; mano, kad bendra mokesčių rojų apibrėžtis ir juodasis jų sąrašas, taip pat pagerintas įmonių skaidrumas, įskaitant realiosios nuosavybės teisės įtraukimą registruojant įmones, yra svarbūs veiksmai siekiant pažaboti neteisėtus kapitalo srautus;

                  33.

                  pritaria Komisijai, kad „vis didesnė tarptautinių rinkų integracija ir ūkio globalizacija taip pat daro poveikį nacionalinių mokesčių sistemų veiksmingumui“ (16) ir kad „šiems klausimams spręsti būtinos tiek besivystančių šalių, tiek išsivysčiusių šalių bendros pastangos taikyti gero valdymo principus mokesčių srityje ir taip gerinti augimo perspektyvas ir mažinti skurdą besivystančiose šalyse, kartu stiprinant mokesčių sistemas pasauliniu mastu“ (17);

                  34.

                  pabrėžia, kad dalis neteisėtų finansinių srautų atsiranda per netinkamos sandorių kainodaros operacijas, t. y. nurodant per didelę importuojamų ir per mažą eksportuojamų prekių kainą muitinės dokumentuose; pabrėžia, kad svarbų vaidmenį nustatant apgaulingas operacijas atlieka muitinės, nes būtent jos veikia ten, kur į šalį patenka ir iš šalies yra išgabenamos prekės; pažymi, kad neteisėta veikla galima tuomet, kai nėra veiksmingos nacionalinių muitinių priežiūros;

                  35.

                  pažymi, kad muitinės daugumoje besivystančių šalių neveikia veiksmingai, iš esmės todėl, kad nėra veiksmingų rizikos valdymo sistemų; ragina Komisiją ypatingą dėmesį skirti šiam vystymosi aspektui ir sutelkti savo išteklius šiai padėčiai ištaisyti, ypač įtraukiant tvarias muitinių sistemų reformas į viešųjų finansų valdymo kriterijus, pagal kuriuos tvirtinama parama biudžetui;

                  36.

                  pabrėžia, kad neveiksminga muitinių priežiūra nėra vien tik besivystančių šalių problema; apgailestauja, kad muitinių kontrolė tinkamai neveikia valstybėse narėse (18), todėl atsiranda galimybės nesąžiningam elgesiui; primygtinai ragina Komisiją imtis visų reikalingų veiksmų ir ištaisyti šią padėtį stiprinant Komisijos bendradarbiavimą su tarptautiniais tinklais, pvz., ekonominių nusikaltimų tyrimo tarnybų tinklu (ECAN) ir nacionalinėmis muitinėmis, siekiant rinkti įrodymus iš gamintojų, laivybos, logistikos įmonių ir uostų administracijų visame pasaulyje;

         Vystymosi pagalbos koordinavimas, vystymosi prioritetai ir Sąjungos paramos rezultatų gavimas

                  37.

                  pažymi, kad pagal skirtingas Sąjungos priemones teikiama Sąjungos pagalba tebėra išskaidyta veiklos Sąjungoje lygių, taip pat valstybių narių dvišalių programų ir Europos investicijų banko (EIB) intervencijų požiūriu; ši padėtis prisideda prie pagalbos programavimo krizių ir pažeidžiamumo situacijose trūkumų; ragina Komisiją koordinuoti skirtingas pagalbos priemones visoje Sąjungoje;

                  38.

                  apgailestauja, kad tik keturios valstybės – Švedija, Liuksemburgas, Danija ir Nyderlandai – viršijo Sąjungos nustatytus tarptautinės paramos vystymuisi tikslus, nors visos valstybės narės yra įsipareigojusios skirti paramai vystymuisi 0,70 % savo bendrojo vidaus produkto (BVP);

                  39.

                  pakartoja, kad geras valdymas, demokratija, žmogaus teisių paisymas ir skurdo mažinimas turėtų būti įtraukta į šalių, kuriose skirstoma EPF parama, įgyvendinimo organizacijų tikslus; ragina Komisiją dažniau taikyti politinį dialogą pagal Kotonu susitarimo 8 straipsnį, jei yra nustatyta žmogaus teisių pažeidimų, ir, esant būtinybei, sustabdyti paramos teikimą;

                  40.

                  pažymi, kad Sąjungai reikia įvairių prie skirtingų sąlygų pritaikytų vystomojo bendradarbiavimo priemonių; ypač pabrėžia, kad reikia veiksmingų priemonių ir darbo metodų, taikytinų žlugusioms arba labai nedemokratinėms valstybėms;

                  41.

                  pabrėžia, kad EIVT turi užtikrinti tam tikrus vystymosi politikos tikslus; pabrėžia, kad kiti, pvz., susiję su prekybos politika arba su užsienio ir saugumo politika, sumetimai neturėtų prieštarauti Sąjungos vystymosi prioritetams;

                  42.

                  pažymi, kad bendrą Sąjungos vystymosi politikos poveikį lemia Sąjungos žemės ūkio, žuvininkystės, energetikos ir prekybos politika; pabrėžia, kad reikia užtikrinti politikos suderinamumą vystymosi labui, kaip nustatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 208 straipsnyje, ir kad vykdant šią politiką turėtų būti įgyvendinamas nekenkimo principas ir jo būtų laikomasi;

                  43.

                  pabrėžia, kad reikėtų daugiau dėmesio skirti paramos tvarumui; yra susirūpinęs dėl nuolatinių trūkumų, susijusių su Užsachario Afrikoje vykdomų projektų ir programų veiksmingumu (iš peržiūrėtų lėšų panaudojimo atvejų 40,3 % atvejų susidurta su problemomis), rezultatyvumu (43 %) ir tvarumu (46 %) (19), kuriuos atskleidė nepriklausomi ekspertai, atlikę vertinimus vietoje; pabrėžia, kad panašių su veiklos rezultatais susijusių problemų patirta ir įgyvendinant projektus Karibų jūros regione, kur bendra projektų, kurių veiklos rezultatai buvo geri arba labai geri, dalis procentais sumažėjo nuo 74,6 % 2009 m. iki 72,9 % 2010 m. ir 61,5 % 2011 m. (20), taip pat Ramiojo vandenyno regione, kur įgyvendinant didelę dalį programų patirta sunkumų (21);

                  44.

                  yra labai susirūpinęs dėl Audito Rūmų išvadų, pateiktų specialiosiose ataskaitose Nr. 1/2012 ir 13/2012, atitinkamai „Europos Sąjungos paramos vystymuisi, skirtos aprūpinti maistu, veiksmingumas Užsachario Afrikoje“ ir „Europos Sąjungos pagalba vystymuisi, teikiant geriamąjį vandenį ir pagrindines sanitarijos priemones Užsachario šalyse“, kuriose atskleista, kad, turinti mintyje pusę intervencijos atvejų, tvarumo perspektyvos yra geros, o atsižvelgiant į kitą pusę, yra mažiau garantijų dėl tęstinių rezultatų; palankiai vertina šiose Audito Rūmų ataskaitose pateiktas rekomendacijas ir primygtinai ragina Komisiją pasinaudoti jomis, kad padidintų Sąjungos išlaidų vystymuisi teikiamą naudą;

                  45.

                  laikosi nuomonės, kad siekiant užtikrinti vystymąsi labai svarbus yra švietimas, nes jis suteikia perspektyvų paramos pastangų tvarumui, ir be jo žlugs net geriausiai apgalvota formali politika; pripažįsta šios srities iššūkius, ypač sunkumus įgyvendinant visuotinius lyčių lygybės mokyklose siekimo tikslus;

                  46.

                  mano, kad Komisija turėtų sugebėti parodyti mokesčių mokėtojams, kas buvo pasiekta teikiant Sąjungos paramą vystymuisi šioje srityje; ragina Komisiją suformuluoti aiškius tikslus, pagal kuriuos būtų galima atlikti faktinės veiklos auditą;

                  47.

                  palankiai vertina tai, kad įgyvendindamos „Pokyčių darbotvarkę“ Komisijos tarnybos kuria bendrą vystymosi politikos, įskaitant integracinį ir tvarų augimą, rezultatų vertinimo ir perdavimo sistemą; ragina Komisiją iki 2013 m. lapkričio mėn. pabaigos informuoti Parlamentą apie šių pastangų rezultatus;

                  48.

                  pabrėžia Audito Rūmų atlikto veiklos audito paramos vystymuisi srityje vertę; ragina Audito Rūmus daugiau savo išteklių skirti auditui, kurį atliekant būtų vertinama rizika veiksmingumo, našumo ir ekonomiškumo požiūriais;

                  49.

                  pabrėžia, kad siekiant užtikrinti ilgalaikę socialinę ir ekonominę plėtrą reikia tvarių pajamų šaltinių, ne vien tik paramos lėšų; todėl mano, kad skaidrūs ir gerai veikiantys prekybos santykiai, laikantis PPO principų, yra labai svarbus klausimas besivystančioms šalims, ir ragina Tarybą, Komisiją ir AKR valstybes surasti problemų, susijusių su Sąjungos ir AKR valstybių ekonominės partnerystės ir laisvosios prekybos susitarimais, sprendimą;

         Parama biudžetui

                  50.

                  pažymi, kad 2011 m. paramai biudžetui skirta 207 mln. EUR, o tai sudaro 6,3 % bendros visų įsipareigojimų sumos;

                  51.

                  primena, kad Audito Rūmų 2011 finansinių metų EPF metinėje ataskaitoje nustatyta, jog atliekant 23 % paramos biudžetui mokėjimų buvo padaryta kiekybiškai neįvertinamų klaidų; pažymi pagerėjimą, palyginti su ankstesnių ataskaitų išvadomis; tačiau laikosi nuomonės, kad 2011 m. rezultatas vis dar yra nepatenkinamas;

                  52.

                  yra labai susirūpinęs dėl Audito Rūmų išvados, kad kiekybiškai neįvertinamų klaidų atsirado todėl, kad viešųjų finansų valdymo pasiekimų nepalyginus su analizuojamu laikotarpiu nustatytais tikslais nebuvo struktūrizuotai parodyta atitiktis tinkamumo kriterijams; ragina Komisiją užtikrinti griežtą paramą gaunančių šalių kontrolę prieš sprendimą patvirtinti paramą biudžetui ir po jo, visų pirma šalyse, kurios gauna svarbią finansinę pagalbą iš Sąjungos plėtros fondų, tačiau kuriose korupcija smarkiai didėja; todėl ragina Komisiją imtis veiksmingesnių kontrolės priemonių siekiant užtikrinti, kad Europos mokesčių mokėtojų pinigais nebūtų piktnaudžiaujama finansuojant terorizmą ir korupciją;

                  53.

                  pripažįsta galimus paramos biudžetui pranašumus; tačiau atkreipia dėmesį į riziką, susijusią su šia paramos galimybe, nes dėl jos pakeičiamumo ji labiau nei kitos paramos formos yra pažeidžiama dėl sukčiavimo ir korupcijos; primena, kad Audito Rūmų vykdoma išmokamų lėšų kontrolė baigiasi tuo momentu, kai Sąjungos parama patenka į valstybės partnerės iždą;

                  54.

                  pabrėžia, kad šie pavojai ypač kelia nerimą dėl masinių neteisėto kapitalo srautų iš 25 dalyje minėtų besivystančių šalių; primygtinai ragina Komisiją, prieš priimant sprendimą dėl paramos biudžetui patvirtinimo, atsižvelgti į esamus pranešimus apie neteisėtus kapitalo srautus;

                  55.

                  palankiai vertina Komisijos pareiškimą, kad kovai su sukčiavimu ir korupcija turėtų būti skirta daugiau dėmesio teikiant paramą biudžetui, ypač vertinant tinkamumo gauti paramą biudžetui kriterijų, susijusį su viešu finansų valdymu; todėl primygtinai ragina Komisiją, prieš priimant sprendimą dėl paramos biudžetui patvirtinimo, atsižvelgti į esamus pranešimus dėl korupcijos ir sukčiavimo lygio; primygtinai reikalauja, kad viena iš sąlygų paramos biudžetui patvirtinti būtų nepriklausoma tarptautinė audito institucija;

                  56.

                  pažymi, kad su geru valdymu susijusios programos finansuojamos siekiant paremti besivystančių šalių pastangas kovoti su sukčiavimu, korupcija ir blogu finansiniu valdymu; atsižvelgdamas į tai, kad nekorumpuota teismų sistema yra viena iš būtinų gero valdymo ir teisinės valstybės užtikrinimo sąlygų, ragina Komisiją skirti ypatingą dėmesį teismų sistemų reformų programoms; be to, pripažįsta, kad Komisija užbaigė 2011 m. teminį teisingumo ir saugumo sistemos reformos įvertinimą; ragina Komisiją viešai paskelbti įvertinimo rezultatus;

                  57.

                  pripažįsta, kad santykinai žemas išmokų EPF paramos biudžetui mokėjimams 2011 m. lygis yra tiesioginė pasekmė, kilusi kruopščiau įvertinus partnerių valdžios institucijų atitiktį tinkamumo kriterijams ir (arba) jų veiklos rodiklius, ir dėl to Komisija turėjo atidėti 200 mln. EUR išmokas 16 Afrikos, Karibų ir Ramiojo vandenyno (AKR) valstybių, kur buvo pademonstruota nepakankama pažanga siekiant iš anksto nustatytų tikslų; palankiai vertina 2011 m. nustatytą naują Sąjungos paramai biudžetui taikomą požiūrį (22), kuriuo prisidedama stiprinant viešojo sektoriaus atskaitomybės mechanizmus AKR valstybėse; ragina Komisiją pristatyti Parlamentui pirmuosius šio naujo požiūrio veiksmingumo rezultatus, kai šios naujosios rekomendacijos bus visiškai pritaikytos;

                  58.

                  pakartoja savo raginimą Komisijai ir valstybėms narėms sukurti viešą registrą, kuriame būtų skaidriai nurodyta paramos biudžetui susitarimai, procedūros ir vystymosi rodikliai (23);

                  59.

                  pakartoja savo raginimą Komisijai reguliariai teikti Sąjungos paramos biudžetui tikslų įgyvendinimo ir konkrečių problemų, su kuriomis susidūrė konkrečios paramą gavusios valstybės, sprendimo ataskaitas; ragina Komisiją užtikrinti, kad parama biudžetui būtų sumažinta arba panaikinta, jeigu nepasiekiami aiškūs tikslai;

         Sąjungos parama Haičiui

                  60.

                  primygtinai ragina Komisiją viešai paskelbti paramos Haičio Respublikos biudžetui veiklos rodiklius ir atitinkamus Haičio Vyriausybės veiklos, siekiant patenkinti paramos biudžetui reikalavimus, vertinimus, pagrindinį dėmesį skiriant šiems kriterijams: a) stabiliai makroekonomikos sistemai; b) nacionalinei arba sektorių politikai ir reformoms, skirtoms tvariam augimui ir skurdo mažinimui; c) viešųjų finansų valdymui, įskaitant kovą su korupcija; d) skaidrumui ir biudžeto priežiūrai, taip pat visuomenei;

                  61.

                  prašo Komisijos nuo 2013 m., skiriant paramą biudžetui Haičio Vyriausybei, pradėti skaidriai taikyti naujus paramos biudžetui kriterijus, apibrėžtus Komisijos politikoje „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“;

                  62.

                  apgailestauja dėl to, kad kai kuriems projektams trūksta tvarumo, ir pabrėžia, kad projektais iš esmės turėtų būti siekiama kurti darbo vietas ir skatinti tvarų augimą, nes tai sudarytų sąlygas Haičio valstybei padidinti savo pačios pajamas ir mažiau priklausyti nuo užsienio pagalbos;

                  63.

                  ragina Komisiją pateikti Sąjungos finansuojamų projektų Haityje remiantis penkerių metų perspektyva tvarumo vertinimą ir biudžeto įvykdymą tvirtinančioms institucijoms kasmet teikti ataskaitą;

                  64.

                  primygtinai ragina Komisiją ir toliau stengtis stiprinti Haičio Vyriausybę ir administraciją; prašo Komisijos pranešti apie padėtį ir veiksmus, kurių imtasi;

                  65.

                  apgailestauja dėl nepakankamo koordinavimo tarp Sąjungos delegacijos ir Komisijos Humanitarinės pagalbos ir civilinės saugos generalinio direktorato atstovų; pritaria sustiprintam visų Sąjungos veikėjų veiklos šalyje koordinavimui; todėl ragina Komisiją užtikrinti glaudesnius ryšius ir geresnį tarpusavio papildomumą tarp humanitarinės pagalbos ir vystymo pagalbos politiniu lygmeniu ir praktiškai;

                  66.

                  primygtinai ragina Komisiją užtikrinti, kad 2013 m. būtų atliktas atidėtas ir pirmasis Sąjungos pagalbos programos Haičiui bendro poveikio vertinimas;

                  67.

                  atsižvelgdamas į tai, kad dabar nei Parlamentas, nei Sąjungos piliečiai negali gauti informacijos apie Sąjungos Haityje finansuojamų programų ir projektų rezultatus, primygtinai ragina, kad Komisija iki 2013 m. pabaigos iš esmės pagerintų savo politiką dėl visuomenės galimybių susipažinti su programų ir projektų stebėsena;

         Bendradarbiavimas su tarptautinėmis organizacijomis

                  68.

                  yra labai susirūpinęs dėl Audito Rūmų išvadų, kad daugiausia mokėjimų klaidų būta dotacijų ir įnašų susitarimuose su tarptautinėmis organizacijomis, nes klaidų rasta 58 % patikrintų operacijų; todėl pažymi, kad Sąjungos bendrai valdomų fondų kontrolės įgyvendinimo ir tolesnių veiksmų užtikrinimo priemonės yra nepakankamos, ir ragina visas susijusias šalis taisyti šią padėtį;

                  69.

                  apgailestauja, kad taip ilgai truko, kol Pasaulio banko grupė (PBG) įsipareigojo pasidalyti su Komisijos tarnybomis savo vidaus audito ataskaitomis; apgailestauja, kad iki šiol nerasta patikimų sprendimų ir procedūrų, kuriais vadovaudamosi Sąjungos institucijos kiekvienu atveju gautų iš PBG būtiną finansinę informaciją; ragina PBG ir Komisiją greitai pasiekti patenkinamą diskusijų šioje srityje rezultatą; ragina Komisiją informuoti Parlamentą apie šių diskusijų pažangą;

                  70.

                  sutinka su Komisija, kad jeigu nebus rastas ilgalaikis sprendimas dėl PBG turimos būtinos finansinės informacijos teikimo atitinkamai Sąjungos institucijai, tai turės padarinių būsimam bendradarbiavimui su PBG; ragina Komisiją neradus jokio sprendimo sustabdyti savo susitarimų su PBG dėl dotacijų ir pagalbos įgyvendinimą;

         Investicinė priemonė

                  71.

                  primena, kad AKR valstybėms ir UŠT iš devintojo ir dešimtojo EPF investicinei priemonei skirtos lėšos siekė 3 185,5 mln. EUR;

                  72.

                  dar kartą pareiškia apgailestavimą, kad investicinė priemonė neįtraukta į Audito Rūmų patikinimo pareiškimą arba Parlamento biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, nors operacijas Sąjungos vardu ir jos rizika naudodamas EPF išteklius atliko EIB;

                  73.

                  palankiai vertina sėkmingą EIB vadovybės ir Parlamento bendradarbiavimą dalijantis nuomonėmis apie metinę EPF biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą per komitetų posėdžius;

                  74.

                  palankiai vertina nuo 2012 m. sausio 1 d. įvestą naują rezultatų vertinimo sistemą (RVS) visoms jo operacijoms už Sąjungos ribų, pagal kurią bus teikiamas ex ante būsimų įnašų Sąjungai ir valstybių vystymosi tikslų įvertinimas (1 ramstis), numatoma operacijų kokybė ir rezultatai, įskaitant projekto ekonominius, socialinius, aplinkosaugos ir institucinius rezultatus (2 ramstis) ir numatomas EIB papildomumas, palyginti su rinkos alternatyvomis (3 ramstis), taip pat bus stebimi rodikliai iki tol, kol projektas bus visiškai įgyvendintas ir taikomas ir kol atsiras galimybė įvertinti pirmuosius vystymosi rezultatus; tikisi, kad EIP pasirūpins pirmuoju RVS veikimo įvertinimu per 2012 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą;

                  75.

                  pakartoja savo raginimą EIB dar labiau tiesiogiai susieti savo projektų finansavimą su skurdo mažinimu ir TVT pasiekimu, žmogaus teisėmis, demokratija, geru valdymu, įmonių socialine atsakomybe, deramo darbo ir aplinkosaugos principais;

                  76.

                  palankiai vertina EIB pareikštą siekį dėl ribojančios skolinimo politikos užtikrinimo siekiant finansuoti naujas anglimis ir lignitu kūrenamas elektrines; primygtinai ragina EIB įgyvendinti šią politiką;

                  77.

                  palankiai vertina EIB veiksmus reaguojant į Parlamento raginimus užtikrinti didesnį skaidrumą skelbiant apie kiekvieną naują paskolą EIB svetainėje prieš ją patvirtinant valdybai, imantis EIB svetainėje įrašyti kiekvieną finansinį tarpininką, kuris gauna naudos iš EIB (įskaitant jų kontaktinę informaciją), ir prašyti EIB mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) paskolų tarpininkus sukurti savo interneto svetainėje specialų produkto puslapį MVĮ bendruomenei;

                  78.

                  pakartoja, kad trišaliame Komisijos, EIB ir Audito Rūmų susitarime apibrėžiamas Audito Rūmų vaidmuo kontroliuojant EIB valdomus EPF; pakartoja savo raginimą pateikti Audito Rūmams specialią EIB valdomų EPF veiksmingumo ir efektyvumo mažinant skurdą ataskaitą;

                  79.

                  be to, atkreipia dėmesį į tai, kad dabar EIB direktorių valdyboje yra aštuonios moterys ir 20 vyrų; ragina valstybes nares apsvarstyti galimybę siūlyti abiejų lyčių kandidatus, kad būtų pasiekta didesnė EIB direktorių valdybos narių lyčių pusiausvyra;

         EPF įtraukimas į Sąjungos biudžetą

                  80.

                  pabrėžia, kad reikia užtikrinti pagalbos teikimo nuspėjamumą ir demokratinį tikrinimą, o tai galima pasiekti tik įtraukus EPF į bendrą Sąjungos biudžetą; pabrėžia, kad įtraukus į biudžetą šį fondą sumažėtų operacijų sąnaudos ir būtų supaprastinti ataskaitų teikimo ir atskaitomybės reikalavimai, nes galiotų tik vienas administracinių taisyklių rinkinys ir veiktų tik viena sprendimų priėmimo struktūra vietoj dviejų; pabrėžia, kad EPF fondo įtraukimas į biudžetą nereiškia, jog visos vystomojo bendradarbiavimo išlaidos galės būti sumažintos;

                  81.

                  palankiai vertina Komisijos įsipareigojimą (24) pasiūlyti įtraukti EPF į 2020 m. biudžetą (baigus galioti Kotonu susitarimui); tikisi, kad Komisija laikysis šio įsipareigojimo ir imsis atitinkamų priemonių sudaryti palankias sąlygas Europos plėtros fondui į Sąjungos biudžetą integruoti nuo 2020 m. prasidėsiančios daugiametės finansinės programos; laikosi nuomonės, kad atsižvelgiant į dabartinę biudžeto ir ekonomikos krizę šiuo metu kyla per didelis pavojus, jog EPF įtraukus į biudžetą, sumažės bendradarbiavimui su AKR šalimis partnerėmis skirtas bendras finansavimo lygis; todėl tvirtina, kad, jei ketinama įtraukti EPF į biudžetą per 2014–2020 m. DFP, visą EPF finansinį paketą privaloma perkelti į 4-ąją išlaidų kategoriją, kaip siūlo Komisija (30,3 mlrd. EUR 2011 m. kainomis) (25) ir tuo jokiu būdu neturėtų būti naudojamasi kaip pretekstu bendrai išlaidų ribai, susijusiai su Sąjungos išlaidomis išorės veiksmams apskritai ir ypač parama vystymuisi, sumažinti;

                  82.

                  džiaugiasi Komisijos įsipareigojimu suderinti Parlamento tikrinimo teises, taikomas EPF, su atitinkamomis teisėmis, kurias Parlamentas turi Sąjungos bendrojo biudžeto atžvilgiu, ypač vystomojo bendradarbiavimo priemonės atžvilgiu; primygtinai ragina Komisiją šiuo tikslu nedelsiant pateikti konkrečių pasiūlymų ir pradėti dialogą siekiant nustatyti aiškias sąlygas, kuriomis Parlamentas vykdytų būsimą strateginių sprendimų, susijusių su EPF, tikrinimą.

         (1)  OL C 344, 2012 11 12, p. 243.

         (2)  OL C 348, 2012 11 14, p. 130.

         (3)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

         (4)  OL L 287, 2005 10 28, p. 4.

         (5)  OL L 314, 2001 11 30, p. 1 ir OL L 324, 2001 12 7, p. 1.

         (6)  OL L 109, 2007 4 26, p. 33.

         (7)  OL L 156, 1998 5 29, p. 108.

         (8)  OL L 317, 2000 12 15, p. 355.

         (9)  OL C 306 E, 2006 12 15, p. 373.

         (10)  OL C 279 E, 2009 11 19, p. 100.

         (11)  OL L 191, 1998 7 7, p. 53.

         (12)  OL L 83, 2003 4 1, p. 1.

         (13)  OL L 78, 2008 3 19, p. 1.

         (14)  Pirmiau minėta metinė ataskaita dėl aštuntojo, devintojo ir dešimtojo Europos plėtros fondų (EPF) finansų valdymo 2011 m.

         (15)  OL C 199 E, 2012 7 7, p. 37.

         (16)  2010 m. balandžio 21 d. Komisijos komunikatas „Mokesčiai ir vystymasis. Bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis skatinant gerą mokesčių srities valdymą.“

         (17)  Ten pat.

         (18)  Europos Audito Rūmų specialiosios ataskaitos Nr. 1/2010 ir 13/2011.

         (19)  Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „2012 m. metinė ataskaita dėl Europos Sąjungos vystymosi bei išorės pagalbos politikos ir jos įgyvendinimo 2011-aisiais metais“, p. 67.

         (20)  Ten pat, p. 90.

         (21)  Ten pat, p. 113.

         (22)  2011 m. spalio 13 d. Komisijos komunikatas „Požiūris į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje“.

         (23)  Kaip prašoma 2011 m. liepos 5 d. Parlamento rezoliucijos dėl būsimos ES paramos besivystančių šalių biudžetams (Priimti tekstai, P7_TA(2011)0317) 52 dalyje ir 2010 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo ataskaitos 42 dalyje.

         (24)  2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikatas „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“.

         (25)  Ten pat.


title: 2012/800/ES: 2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo#2012 m. spalio 23 d. Europos Parlamento rezoliucija su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį

text:
20.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 350/76

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2012 m. spalio 23 d.
   dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2012/800/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Tarnybos atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendaciją (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               atsižvelgdamas į savo 2012 m. gegužės 10 d. sprendimą (2) dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo atidėjimo, į prie jo pridedamą rezoliuciją ir į Tarnybos vykdomojo direktoriaus atsakymus,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002 (4), įsteigiantį Europos maisto saugos tarnybą, ypač į jo 44 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į bendrą Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimą dėl decentralizuotų agentūrų ir prie jo pridedamą bendrą požiūrį, dėl kurio buvo susitarta 2012 m. birželio mėn., nustatytą atsižvelgiant į 2009 m. kovo mėn. įsteigtos tarpinstitucinės darbo grupės decentralizuotų agentūrų klausimais darbą, ir ypač bendro požiūrio skirsnius dėl valdymo, veiklos, programavimo, atskaitomybės ir skaidrumo,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto antrąjį pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A7-0299/2012),

               1.

               patvirtina Europos maisto saugos tarnybos vykdomajam direktoriui, kad Tarnybos 2010 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos maisto saugos tarnybos direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 366, 2011 12 15, p. 106.

      (2)  OL L 286, 2012 10 17, p. 367.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
      2012 m. spalio 23 d.
      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Tarnybos atsakymais (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendaciją (06083/2012 – C7-0051/2012),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. gegužės 10 d. Parlamento sprendimą (2) dėl Europos maisto saugos tarnybos 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo atidėjimo, į prie jo pridedamą rezoliuciją ir į Tarnybos vykdomojo direktoriaus atsakymus,

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 178/2002 (4), įsteigiantį Europos maisto saugos tarnybą, ir ypač į jo 44 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į bendrą Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimą dėl decentralizuotų agentūrų ir prie jo pridedamą bendrą požiūrį, dėl kurio buvo susitarta 2012 m. birželio mėn., nustatytą atsižvelgiant į 2009 m. kovo mėn. įsteigtos tarpinstitucinės darbo grupės decentralizuotų agentūrų klausimais darbą, ir ypač bendro požiūrio skirsnius dėl valdymo, veiklos, programavimo, atskaitomybės ir skaidrumo,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto antrąjį pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A7-0299/2012),

                  A.

                  kadangi 2012 m. gegužės 10 d. Europos Parlamentas nusprendė atidėti sprendimą, kuriuo patvirtinamas Europos maisto saugos tarnybos (toliau – Tarnyba) 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymas ir uždaromos jos sąskaitos,

                  B.

                  kadangi Tarnyba biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai 2012 m. birželio 29 d. ir 2012 m. rugpjūčio 20 d. laiškuose pateikė išsamią informaciją,

                  C.

                  kadangi biudžeto įvykdymo patvirtinimas yra veiksminga Europos Parlamento priemonė, kurią naudojant priimamas faktiniais ir svariais argumentais pagrįstas sprendimas; atsižvelgdamas į tai, primena galiojančias taisykles, t. y. Europos Bendrijų pareigūnų tarnybos nuostatus ir kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygas, Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomą finansinį reglamentą, Tarnybos steigimo reglamentą ir Tarnybos nustatytą konkrečią politiką ir procedūras,

         Biudžeto ir finansų valdymas

                  1.

                  atkreipia dėmesį į Tarnybos pareiškimą, kad dabar imtasi tinkamų priemonių, kuriomis siekiama gerinti finansinį valdymą, ir kad 2011 m. biudžeto vykdymo rodiklis pagal įsipareigojimų asignavimus buvo artimas 100 %;

                  2.

                  palankiai vertina gautą informaciją apie didelį Tarnybos valdančiosios tarybos posėdžių išlaidų sumažinimą, kuris 2010 m. sudarė 6 175 EUR kiekvienam nariui; ypač palankiai vertina išlaidų sumažinimą 66 % palyginus su 2010 m., kuris pasiektas perėjus prie garso transliacijos pagal pareikalavimą, naudojant anglų kalbą, kaip vienintelę valdančiosios tarybos susirinkimų kalbą, ir visus posėdžius rengiant Parmoje esančiose Tarnybos patalpose;

         Sutarčių valdymo procesas

                  3.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad Tarnyba sukūrė subsidijų ir viešųjų pirkimų priemonę, skirtą konkurso proceso stebėsenos, sutarčių valdymo ir mokėjimo numatymo gebėjimams gerinti; pažymi, kad 2012 m. birželio 28 d. pradėjo veikti nauja viešųjų pirkimų ir dotacijų skyrimo duomenų bazė;

         Interesų konfliktas ir skaidrumas

                  4.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad pagrindinė Tarnybos užduotis – teikti nepriklausomus ir skaidrius mokslinius patarimus tais klausimais, kurie turi tiesioginį arba netiesioginį poveikį maisto ir pašarų saugai;

                  5.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad būtina imtis priemonių Tarnybos patikimumui išsaugoti;

                  6.

                  palankiai vertina tai, kad 2012 m. spalio mėn. visiems valdančiosios tarybos nariams organizuojamas privalomas posėdis etikos ir sąžiningumo tema ir ragina valdančiąją tarybą veiksmingai užtikrinti savo elgesio kodekso taikymą ir priimti nuostatas, kurios padėtų išvengti darbuotojų perėjimo iš viešojo sektoriaus į privatųjį atvejų ir numatyti sankcijas siekiant ateityje išvengti situacijų, panašių į susijusią su buvusia pirmininke 2010 m.;

                  7.

                  praeityje jau nurodė kai kuriuos trūkumus, susijusius su interesų konfliktais, interesų deklaravimu ir skaidrumu; pabrėžia, kad buvusi Tarnybos valdančiosios tarybos pirmininkė 2010 m. nepranešė apie tai, kad yra Tarptautinio gyvosios gamtos mokslų instituto (ILSI) valdybos narė, nors ILSI finansuoja maisto, chemijos ir farmacijos sektorių įmonės; atkreipia dėmesį į tai, kad vykdomasis direktorius neskiria Tarnybos valdančiosios tarybos narių, taigi jis negali jų ir atleisti;

                  8.

                  palankiai vertina Tarnybos įsipareigojimą pasiūlyti valdančiajai tarybai savo pirmininką rinkti atviru balsavimu; mano, kad skaidrumo procedūra padidins valdančiosios tarybos atskaitomybę;

                  9.

                  ypač atkreipia dėmesį į visas naujas politikos kryptis, taisykles, įgyvendinimo priemones ir veiksmus, kurie nustatyti nuo 2007 m., siekiant išvengti mokslinių ekspertų ir darbuotojų interesų konflikto ir jį sušvelninti; atsižvelgdamas į tai palankiai vertina Tarnybos valdančiosios tarybos elgesio kodeksą ir jos aktyvią poziciją iš naujo svarstant savo darbuotojų interesų deklaracijas, taip pat naujas nuo 2012 m. liepos mėn. galiojančias interesų konfliktų tikrinimo taisykles, kuriomis aktyviai vadovautasi atnaujinant mokslines grupes; yra pasiryžęs stebėti šių veiksmų rezultatus; ir toliau reguliariai kvies vykdomąjį direktorių keistis nuomonėmis, taip pat skatins keistis informacija per komiteto narį, kuris paskirtas ryšiams su Tarnyba palaikyti, ir kas dvejus metus lankantis Tarnyboje; primena, kad paskutinis toks apsilankymas vyko 2012 m. gegužės mėn.;

                  10.

                  pažymi, kad nauja Tarnybos politika dėl nepriklausomumo ir mokslinių sprendimų priėmimo procesų kartu su jos įgyvendinimo taisyklėmis įsigaliojo 2012 m. liepos mėn. ir kad Tarnybos nauja interesų konfliktų apibrėžtis yra suderinama su EBPO gairėmis; atkreipia dėmesį į praktinius Tarnybos veiksmus, taikomus ekspertui pažeidus nepriklausomumo politikos taisykles – jis nušalinimas 5-erių metų laikotarpiui; siūlo į nepriklausomumo politikos įgyvendinimo taisykles įtraukti pagrįstą proporcingų sankcijų rinkinį;

                  11.

                  pažymi, kad Tarnyba suplanavo iki 2013 m. pabaigos įvertinti savo nepriklausomumo politiką ir įsipareigojo apsvarstyti, be kita ko, galimybę paskelbti pasitikėjimo pažeidimo procedūrų rezultatus, įskaitant mokslinės recenzijos teisingumo tikrinimo procedūros rezultatus, ir praplėsti bei sustiprinti savo Interesų konfliktų komiteto įgaliojimus, pvz., suteikiant jam panašius įgaliojimus, kaip turi Prancūzijos sanitarinės maisto produktų, aplinkos ir darbo apsaugos agentūros (pranc. AFSSET) Etikos normų ir konfliktų prevencijos komitetas; tikisi, kad Tarnyba informuos biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją šiuo klausimu iki kitos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pradžios;

                  12.

                  skatina Tarnybą toliau stiprinti savo nepriklausomumo politiką ir apsvarstyti taisyklių, kurios, be kita ko, apimtų sankcijas ir vidaus ekspertų ir mokslininkų gyvenimo aprašymų ir interesų deklaracijų skelbimą, priėmimą;

                  13.

                  yra tvirtai įsitikinęs, kad tais atvejais, kai nesilaikoma galiojančių taisyklių, turi būti imamasi reikiamų veiksmų; mano, kad tokiais atvejais Tarnyba turėtų parengti trūkumų šalinimo veiksmų planą kartu su tiksliu tvarkaraščiu, kad šio plano įgyvendinimą turėtų prižiūrėti Europos Parlamentas ir kad šios problemos turėtų būti sprendžiamos keičiant galiojančias taisykles ir reglamentus tam, kad būtų pašalintos galimos spragos;

                  14.

                  atkreipia dėmesį į Tarnybos pareiškimą, kad 2012 m. liepos 4 d. ji priėmė nuostatas dovanų ir vaišingumo priėmimo klausimu; giria šią iniciatyvą ir ragina Tarnybą paskelbti šias nuostatas savo interneto svetainėje;

                  15.

                  pripažįsta, kad nuo 2012 m. spalio 1 d. Tarnyba pradės vykdyti pirmų atsitiktinai atrinktų interesų deklaracijų vertinimą siekdama patikrinti jų atitiktį naujai priimtai nepriklausomumo politikai ir įgyvendinimo taisyklėms; tikisi, kad iki 2013 m. kovo 1 d. Tarnyba biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją supažindins su visų deklaracijų vertinimo rezultatais, kad į juos būtų atsižvelgta teikiant kito biudžeto įvykdymo patvirtinimo pranešimo pakeitimus;

                  16.

                  pripažįsta Tarnybos įsipareigojimą dirbti su Komisija siekiant nustatyti visiškos viešosios prieigos prie nepaskelbtų neapdorotų duomenų sąlygas;

                  17.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad aštuonios Tarnybos specialistų grupės ir jos mokslinis komitetas buvo atnaujinti 2012 m. birželio mėn.; palankiai vertina tai, kad Tarnybos interneto svetainėje paskelbtos naujai paskirtų ekspertų interesų deklaracijos, tačiau pastebi, kad ten dar nėra kai kurių ekspertų gyvenimo aprašymų; ragina Tarnybą iki 2013 m. sausio 1 d. visus juos paskelbti;

                  18.

                  pažymi, kad 2011 m., prieš Tarnybai patvirtinant naują politiką dėl nepriklausomumo ir mokslinių sprendimų priėmimo procesų, buvo paskirti 37 dviejų grupių ekspertai; todėl pritaria Tarnybos iniciatyvai iki 2012 m. spalio 31 d. patikrinti jų interesų deklaracijas atsižvelgiant į naujai patvirtintą politiką ir jos įgyvendinimo taisykles; skatina Tarnybą informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie patikrinimo proceso rezultatus iki kitos biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pradžios;

                  19.

                  ragina Tarnybą į savo metines veiklos ataskaitas įtraukti specialų skirsnį, apibūdinantį veiksmus, kurių buvo imtasi siekiant išvengti interesų konfliktų ir juos valdyti, kuriame, be kita ko, turėtų būti nurodyta:

                              —

                              tikrintų įtariamų interesų konfliktų atvejų skaičius,

                              —

                              darbuotojų perėjimo iš viešojo sektoriaus į privatųjį (ir atvirkščiai) atvejų skaičius,

                              —

                              priemonės, kurių imtasi pagal kiekvieno atvejo kategoriją,

                              —

                              pradėtų pasitikėjimo pažeidimo procedūrų skaičius ir jų rezultatai;

                              —

                              taikytos sankcijos;

                  20.

                  ragina Tarnybą gerinti rizikos vertinimo proceso atvirumą ir skaidrumą, geriau atsižvelgti į nepriklausomų kolegų recenzuotą mokslinę literatūrą ir tais atvejais, kai nepritaria kitokiai nuomonei, pateikti išsamų pagrindimą; ragina Tarnybą plėsti dialogą ir bendradarbiavimą su išorės ekspertais ir nacionalinėmis agentūromis, ypač, kai jų nuomonė dėl konkretaus rizikos vertinimo proceso yra skirtinga;

                  21.

                  iš esmės teigiamai vertina pirmiau minėtąjį bendrą pareiškimą ir bendrą požiūrį dėl decentralizuotų agentūrų, kuriame nagrinėjami kai kurie biudžeto įvykdymo patvirtinimui svarbūs klausimai ir mano, kad gairėse dėl tolesnių veiksmų taikant bendrą požiūrį, kurį Komisija pateiks iki 2012 m. pabaigos, bus tinkamai atsižvelgta į tuos klausimus;

                  22.

                  pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos 2012 m. gegužės 10 d. (6) rezoliucijoje dėl agentūrų veiklos, finansų valdymo ir kontrolės.

         (1)  OL C 366, 2011 12 15, p. 106.

         (2)  OL L 286, 2012 10 17, p. 367.

         (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (4)  OL L 31, 2002 2 1, p. 1.

         (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         (6)  OL L 286, 2012 10 17, p. 388.