title: 2015 m. lapkričio 10 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2037, kuriuo valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio ar privalomojo darbo 2014 m. protokolo nuostatas, susijusias su socialine politika

text:
14.11.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 298/23

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/2037
   2015 m. lapkričio 10 d.
   kuriuo valstybės narės įgaliojamos dėl Europos Sąjungos interesų ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio ar privalomojo darbo 2014 m. protokolo nuostatas, susijusias su socialine politika
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 153 straipsnio 2 dalį kartu su 153 straipsnio 1 dalies a ir b punktais bei 218 straipsnio 6 dalies a punkto v papunkčiu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               Sąjunga ragina ratifikuoti tarptautines darbo konvencijas, kurias Tarptautinė darbo organizacija (TDO) laiko atitinkančiomis šiandienos reikalavimus, ir taip prisidėti prie Sąjungos pastangų propaguoti žmogaus teises bei tinkamą darbą ir panaikinti prekybą žmonėmis tiek Sąjungos viduje, tiek už jos ribų. Nepaprastai svarbus to raginimo aspektas yra pagrindinių principų ir darbuotojų teisių apsauga;

               (2)

               1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencija dėl priverstinio ar privalomojo darbo, kurią papildo 2014 m. protokolas, yra viena svarbiausių TDO konvencijų ir yra susijusi su taisyklėmis, kuriose minimi pagrindiniai darbo standartai;

               (3)

               kai kurios 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio ar privalomojo darbo 2014 m. protokolo (toliau – Protokolas) nuostatos pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 153 straipsnio 2 dalį priklauso Sąjungos kompetencijai. Visų pirma kai kurios Protokole numatytos taisyklės jau yra įtvirtintos socialinės politikos srities Sąjungos acquis. Šiuo atžvilgiu visų pirma Protokolo 1 straipsnio 1 dalis, 2 straipsnio a ir d punktai reglamentuoja klausimus, kuriems taikoma Tarybos direktyva 91/533/EEB (1), Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/104/EB (2), taip pat direktyvos dėl sveikatos ir saugos darbe, įskaitant Tarybos direktyvą 89/391/EEB (3), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/88/EB (4), Tarybos direktyvą 94/33/EB (5) bei Tarybos direktyvą 92/85/EEB (6);

               (4)

               TDO konstitucijos 19 straipsnio 4 dalis dėl konvencijų priėmimo ir ratifikavimo taip pat taikoma protokolams – teisiškai privalomiems tarptautiniams susitarimams, kurie turi būti ratifikuoti ir susieti su konvencijomis;

               (5)

               Sąjunga Protokolo ratifikuoti negali, nes jo šalimis gali būti tik valstybės;

               (6)

               todėl valstybės narės, veikdamos kartu dėl Sąjungos interesų, turėtų būti įgaliotos ratifikuoti tas Protokolo dalis, kurios pagal SESV 153 straipsnio 2 dalį priklauso Sąjungos kompetencijai;

               (7)

               dėl Protokolo dalių, priklausančių Sąjungos kompetencijai, išskyrus dalis, susijusias su socialine politika, kartu su šiuo sprendimu bus priimtas kitas sprendimas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės narės įgaliojamos ratifikuoti 1930 m. Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos dėl priverstinio ar privalomojo darbo 2014 m. protokolo nuostatas, kurios pagal SESV 153 straipsnio 2 dalį priklauso Sąjungos kompetencijai.
   2 straipsnis
   Valstybės narės turėtų imtis reikiamų veiksmų kuo greičiau, pageidautina iki 2016 m. gruodžio 31 d., deponuoti Protokolo ratifikavimo dokumentus Tarptautinio darbo biuro generaliniam direktoriui.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje 2015 m. lapkričio 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. GRAMEGNA

      (1)  1991 m. spalio 14 d. Tarybos direktyva 91/533/EEB dėl darbdavio pareigos informuoti darbuotojus apie galiojančias sutarties arba darbo santykių sąlygas (OL L 288, 1991 10 18, p. 32).

      (2)  2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/104/EB dėl darbo per laikinojo įdarbinimo įmones (OL L 327, 2008 12 5, p. 9).

      (3)  1989 m. birželio 12 d. Tarybos direktyva 89/391/EEB dėl priemonių darbuotojų saugai ir sveikatos apsaugai darbe gerinti nustatymo (OL L 183, 1989 6 29, p. 1).

      (4)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/88/EB dėl tam tikrų darbo laiko organizavimo aspektų (OL L 299, 2003 11 18, p. 9).

      (5)  1994 m. birželio 22 d. Tarybos direktyva 94/33/EB dėl dirbančio jaunimo apsaugos (OL L 216, 1994 8 20, p. 12).

      (6)  1992 m. spalio 19 d. Tarybos direktyva 92/85/EEB dėl priemonių, skirtų skatinti, kad būtų užtikrinta geresnė nėščių ir neseniai pagimdžiusių arba maitinančių krūtimi darbuotojų sauga ir sveikata, nustatymo (dešimtoji atskira direktyva, kaip numatyta Direktyvos 89/391/EEB 16 straipsnio 1 dalyje) (OL L 348, 1992 11 28, p. 1).


title: 2010/523/ES: 2010 m. gegužės 5 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos aplinkos agentūros 2008 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
25.9.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/154

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2010 m. gegužės 5 d.
   dėl Europos aplinkos agentūros 2008 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2010/523/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į Europos aplinkos agentūros 2008 finansinių metų galutines metines ataskaitas,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos aplinkos agentūros 2008 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Agentūros atsakymais (1),
   atsižvelgdamas į Tarybos 2010 m. vasario 16 d. rekomendaciją (5827/2010 – C7-0061/2010),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 276 straipsnį ir į Sutarties dėl ES veikimo 319 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 401/2009 dėl Europos aplinkos agentūros bei Europos aplinkos informacijos ir stebėjimo tinklo (3), ypač į jo 13 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnyje (4), ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A7-0092/2010),

               1.

               pritaria Europos aplinkos agentūros 2008 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos aplinkos agentūros vykdančiajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 304, 2009 12 15, p. 60.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 126, 2009 5 21, p. 13.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2009 m. rugsėjo 21 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos ir Islandijos bei Norvegijos Susitarimo dėl Tarybos sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikrų nuostatų taikymo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir tam tikrų nuostatų laikino taikymo

text:
31.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 353/1

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. rugsėjo 21 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Islandijos bei Norvegijos Susitarimo dėl Tarybos sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikrų nuostatų taikymo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir tam tikrų nuostatų laikino taikymo
   (2009/1023/TVR)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 24 ir 38 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               Islandija 2008 m. rugsėjo 24 d. laišku Tarybos pirmininkui ir Norvegija 2008 m. liepos 7 d. laišku Tarybos pirmininkui paprašė dalyvauti taikant Sąjungos valstybių narių policijos ir teisminio bendradarbiavimo mechanizmus, nustatytus 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendime 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje (1), ir 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendime 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje (2), bei jo priede, įgyvendinimo.

               (2)

               2008 m. spalio 24 d. suteikus įgaliojimą pirmininkaujančiai valstybei narei, padedant Komisijai bei delegacijai, atstovaujančiai pirmininkavimą turinčiai perimti valstybei narei, buvo užbaigtos derybos su Islandija ir Norvegija dėl Susitarimo dėl Tarybos sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikrų nuostatų taikymo (toliau – Susitarimas).

               (3)

               Susitarimas, kuris buvo parafuotas 2008 m. lapkričio 28 d. Briuselyje, turėtų būti pasirašytas, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau, ir turėtų būti patvirtinta prie jo pridėta deklaracija.

               (4)

               Susitarime numatomas tam tikrų jo nuostatų laikinas taikymas. Šios nuostatos turėtų būti taikomos laikinai, kol bus baigtos Susitarimo formalaus sudarymo ir jo įsigaliojimo procedūros,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Susitarimo pasirašymas, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Europos Sąjungos vardu patvirtinama prie šio sprendimo pridedama deklaracija.
   3 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Europos Sąjungos vardu pasirašyti Susitarimą, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.

      Priimta Briuselyje 2009 m. rugsėjo 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         T. BILLSTRÖM

      (1)  OL L 210, 2008 8 6, p. 1.

      (2)  OL L 210, 2008 8 6, p. 12.

      Europos Sąjungos ir Islandijos bei Norvegijos

         SUSITARIMAS

      dėl Tarybos sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikrų nuostatų taikymo
      EUROPOS SĄJUNGA,
      iš vienos pusės, ir
      ISLANDIJA
      bei
      NORVEGIJA,
      iš kitos pusės,
      toliau – Susitariančiosios Šalys,
      NORĖDAMOS pagerinti Europos Sąjungos valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos policijos ir teisminį bendradarbiavimą nepažeidžiant asmens laisvės apsaugos taisyklių,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad dabartiniai Susitariančiųjų Šalių santykiai, visų pirma Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytas Susitarimas dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, rodo, jog kovos su nusikalstamumu srityje vyksta glaudus bendradarbiavimas,
      ATKREIPDAMOS DĖMESĮ į tai, kad Susitariančiųjų Šalių bendras interesas yra užtikrinti, kad Europos Sąjungos valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos policija bendradarbiautų operatyviai ir veiksmingai, laikydamasi pagrindinių jų nacionalinės teisės sistemų principų ir nepažeisdama 1950 m. lapkričio 4 d. Romoje pasirašytoje Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijoje įtvirtintų asmens teisių bei principų,
      PRIPAŽINDAMOS, kad 2006 m. gruodžio 18 d. Tarybos pamatiniame sprendime 2006/960/TVR dėl keitimosi informacija ir žvalgybos informacija tarp Europos Sąjungos valstybių narių teisėsaugos institucijų supaprastinimo (1) jau yra nustatytos taisyklės, pagal kurias Europos Sąjungos valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos teisėsaugos institucijos gali operatyviai ir veiksmingai keistis esama informacija ir žvalgybos informacija siekdamos atlikti nusikaltimų tyrimus ar nusikaltimų žvalgybines operacijas,
      PRIPAŽINDAMOS, kad siekiant skatinti tarptautinį bendradarbiavimą šioje srityje itin svarbu greitai ir veiksmingai keistis tikslia informacija. Tikslas – nustatyti procedūras, skirtas skatinti greitus, veiksmingus ir nebrangius keitimosi duomenimis būdus. Bendrai naudojant duomenis, šiomis procedūromis turėtų būti nustatoma atitinkama atsakomybė ir numatomos atitinkamos garantijos dėl duomenų tikslumo ir saugumo juos perduodant bei saugant, taip pat dėl keitimosi duomenimis registravimo procedūrų ir apribojimų naudojantis pasikeista informacija,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, jog Islandija ir Norvegija pareiškė pageidavimą sudaryti susitarimą, kad tarpusavio santykiuose ir santykiuose su Europos Sąjungos valstybėmis narėmis galėtų taikyti Tarybos sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikras nuostatas,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad Europos Sąjunga taip pat mano, jog būtina sudaryti tokį susitarimą,
      ATKREIPDAMOS DĖMESĮ į tai, kad todėl šiame Susitarime yra nuostatų, kurios grindžiamos Sprendimo Nr. 2008/615/TVR ir Sprendimo 2008/616/TVR bei jo priedo pagrindinėmis nuostatomis ir yra skirtos gerinti keitimąsi informacija, ir pagal kurias Europos Sąjungos valstybės narės ir Islandija bei Norvegija suteikia viena kitai prieigos teises prie savo DNR analizės duomenų automatinių rinkmenų, daktiloskopinių duomenų automatinių identifikavimo sistemų ir transporto priemonių registrų. Teikiant duomenis iš nacionalinių DNR analizės duomenų rinkmenų ir daktiloskopinių duomenų automatinių identifikavimo sistemų, informaciją apie duomenų buvimą–nebuvimą pateikianti sistema turėtų sudaryti galimybę paiešką atliekančiai valstybei antrame etape paprašyti rinkmenas administruojančią valstybę pateikti konkrečius susijusius asmens duomenis ir, jei būtina, paprašyti pateikti daugiau informacijos pasinaudojant tarpusavio pagalbos procedūromis, įskaitant pagal Pamatinį sprendimą 2006/960/TVR priimtas procedūras,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad dėl tų nuostatų turėtų labai paspartėti esamos procedūros, nes būtų sudarytos sąlygos valstybėms narėms, Islandijai ir Norvegijai sužinoti, ar kita valstybė turi reikalingos informacijos, ir jei taip, kuri valstybė narė ją turi,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad tarpvalstybinis duomenų palyginimas suteiks naujų galimybių kovojant su nusikalstamumu. Lyginant duomenis gauta informacija suteiks naujų tyrimo galimybių ir todėl bus labai svarbi teikiant paramą valstybių teisėsaugos ir teisminėms institucijoms,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad taisyklės yra grindžiamos į tinklą sujungtomis valstybių nacionalinėmis duomenų bazėmis,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad tam tikromis sąlygomis valstybės turėtų turėti galimybę teikti asmens duomenis ir su asmenimis nesusijusius duomenis, kad nusikaltimų prevencijos ir viešosios tvarkos ir saugumo palaikymo tikslais būtų pagerintas keitimasis informacija, susijusia su didelio masto tarpvalstybinio pobūdžio renginiais,
      PRIPAŽINDAMOS, kad reikia ne tik gerinti keitimąsi informacija, bet ir reglamentuoti kitas glaudesnio policijos institucijų bendradarbiavimo formas, visų pirma vykdant bendras saugumo operacijas (pavyzdžiui, bendrą patruliavimą),
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad vykdant glaudesnį policijos ir teisminį bendradarbiavimą baudžiamosiose bylose tuo pat metu turi būti gerbiamos pagrindinės teisės, visų pirma teisė į pagarbą privatumui ir teisė į asmens duomenų apsaugą, užtikrinamos specialiomis duomenų apsaugos priemonėmis, kurios turėtų būti parengtos atsižvelgiant į įvairių keitimosi duomenimis formų konkretų pobūdį. Tokiomis duomenų apsaugos nuostatomis visų pirma turėtų būti atsižvelgiama į tarpvalstybinės internetinės prieigos prie duomenų bazių specifinį pobūdį. Kadangi internetinės prieigos atveju rinkmeną administruojanti valstybė negali atlikti išankstinių patikrinimų, turėtų būti sukurta post hoc stebėseną užtikrinanti sistema,
      ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad informaciją apie duomenų buvimą–nebuvimą pateikiančios sistemos struktūra suteikia galimybę palyginti anonimines charakteristikas, kai papildomais asmens duomenimis keičiamasi tik tada, jei randama informacija, kurios teikimas ir gavimas reglamentuojamas nacionaline teise, įskaitant teisinės pagalbos taisykles. Tokia struktūra užtikrinama tinkama duomenų apsaugos sistema, laikant, kad būtina asmens duomenų teikimo į kitą valstybę sąlyga – tinkamas duomenų apsaugos lygis gaunančioje valstybėje,
      SUPRASDAMOS, kad glaudesnis policijos ir teisminis bendradarbiavimas skatina išsamų keitimąsi informacija ir duomenimis, šiuo Susitarimu siekia užtikrinti tinkamą duomenų apsaugos lygį. Susitarime atsižvelgiama į asmens duomenų tvarkymui nustatytą apsaugos lygį, įtvirtintą 1981 m. sausio 28 d. Europos Tarybos konvencijoje dėl asmenų apsaugos ryšium su asmens duomenų automatizuotu tvarkymu, 2001 m. lapkričio 8 d. Konvencijos papildomame protokole ir Europos Tarybos rekomendacijos Nr. R (87) 15, reglamentuojančios asmens duomenų naudojimą policijos sektoriuje, principuose,
      REMDAMOSI tuo, kad tarp Europos Sąjungos valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos yra tarpusavio pasitikėjimas jų teisinių sistemų struktūra ir veikimu,
      PRIPAŽINDAMOS, kad dvišalių ir daugiašalių susitarimų nuostatos tebėra taikytinos visoms šiuo Susitarimu nereglamentuojamoms sritims,
      NUSPRENDĖ SUDARYTI ŠĮ SUSITARIMĄ:
      1 straipsnis
      Objektas ir tikslas
      1.   Atsižvelgiant į šio Susitarimo nuostatas, Tarybos sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, 1–24 straipsnių, 25 straipsnio 1 dalies, 26–32 ir 34 straipsnių turinys taikomas Islandijos arba Norvegijos ir kiekvienos Europos Sąjungos valstybės narės dvišaliams santykiams bei Islandijos ir Norvegijos tarpusavio santykiams.
      2.   Atsižvelgiant į šio Susitarimo nuostatas, Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo 1–19 ir 21 straipsnių turinys bei jo priedas, išskyrus 4 skyriaus 1 punktą, taikomas 1 dalyje nurodytiems santykiams.
      3.   Valstybių narių pagal Sprendimus 2008/616/TVR ir 2008/615/TVR pateiktos deklaracijos taip pat taikomos jų santykiams su Islandija ir Norvegija.
      2 straipsnis
      Sąvokos
      1.   „Susitariančiosios Šalys“– Europos Sąjunga ir Islandija bei Norvegija.
      2.   „Valstybė narė“– Europos Sąjungos valstybė narė.
      3.   „Valstybė“– valstybė narė, Islandija arba Norvegija.
      3 straipsnis
      Vienodas taikymas ir aiškinimas
      1.   Siekiant tikslo kuo labiau suvienodinti 1 straipsnyje nurodytų nuostatų taikymą ir aiškinimą, Susitariančiosios Šalys nuolat apžvelgia Europos Bendrijų Teisingumo Teismo praktikos raidą, taip pat Islandijos ir Norvegijos kompetentingų teismų praktikos, susijusios su tomis nuostatomis, raidą. Šiuo tikslu sukuriamas mechanizmas, užtikrinantis reguliarų abipusį keitimąsi tokios teisminės praktikos pavyzdžiais.
      2.   Islandija ir Norvegija turi teisę Teisingumo Teismui pateikti faktų pareiškimus ar raštiškas pastabas tais atvejais, kai valstybės narės teismas yra pateikęs jam klausimą dėl preliminaraus nutarimo dėl kurios nors 1 straipsnyje nurodytos nuostatos išaiškinimo.
      4 straipsnis
      Ginčų sprendimas
      Tarp Islandijos ar Norvegijos ir valstybės narės kilus ginčui dėl šio Susitarimo arba kurios nors iš 1 straipsnyje nurodytų nuostatų arba pakeitimų aiškinimo ar taikymo, ginčo šalis gali pranešti apie jį posėdžiaujantiems valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos vyriausybių atstovams, siekiant skubiai ginčą išspręsti.
      5 straipsnis
      Pakeitimai
      1.   Tais atvejais, kai būtina iš dalies keisti 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas sprendimo Nr. 2008/615/TVR nuostatas ir (arba) 1 straipsnio 2 dalyje nurodytas Sprendimo 2008/616/TVR bei jo priedo nuostatas, Europos Sąjunga apie tai praneša Norvegijai ir Islandijai kuo anksčiau bei gali gauti iš jų pastabas.
      2.   Priėmus 1 straipsnio 1 dalyje nurodytų Sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, nuostatų pakeitimą ir (arba) 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų Sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo nuostatų pakeitimą, depozitaras iš karto praneša apie tai Islandijai ir Norvegijai.
      Islandija ir Norvegija savarankiškai sprendžia, ar pritarti pakeitimo turiniui ir įgyvendinti jį savo vidaus teisės sistemoje. Apie šiuos sprendimus depozitarui pranešama per tris mėnesius nuo pranešimo datos.
      3.   Jei pakeitimo turinys gali būti privalomas Islandijai ar Norvegijai tik įvykdžius konstitucinius reikalavimus, Islandija ar Norvegija apie tai informuoja depozitarą pranešdama apie sprendimus. Islandija ir Norvegija skubiai ir ne vėliau kaip praėjus šešiems mėnesiams nuo depozitaro pranešimo, raštu informuoja depozitarą apie visų konstitucinių reikalavimų įvykdymą. Laikotarpiu nuo nustatytos pakeitimo įsigaliojimo Islandijoje ar Norvegijoje datos iki informacijos apie konstitucinių reikalavimų įvykdymą pateikimo Islandija ar Norvegija, jei įmanoma, laikinai taiko tokio akto ar priemonės turinį.
      4.   Jei Islandija arba Norvegija arba jos abi nepritaria pakeitimui, šio Susitarimo taikymas nuo tos dienos, kurią jis turi būti pradėtas įgyvendinti, laikinai sustabdomas valstybės ar valstybių, kurios nepritarė pakeitimui, atžvilgiu. Sušaukiamas Susitariančiųjų Šalių posėdis visoms kitoms galimybėms apsvarstyti siekiant toliau tinkamai taikyti šį Susitarimą, įskaitant galimybę atsižvelgti į teisės aktų lygiavertiškumą. Laikinas sustabdymas baigiasi, kai atitinkama valstybė ar valstybės praneša apie pritarimą pakeitimui arba jei Susitariančiosios Šalys susitaria atitinkamai valstybei ar valstybėms taikyti nepakeistą Susitarimą.
      5.   Jei praėjus šešiems laikino sustabdymo mėnesiams Susitariančiosios Šalys nesusitaria taikyti nepakeisto Susitarimo, jis nustoja galioti tai valstybei, kuri nepritarė pakeitimui.
      6.   4 ir 5 dalys netaikomos pakeitimams, susijusiems su Sprendimo 2008/615/TVR 3, 4 ir 5 skyriais arba su Sprendimo 2008/616/TVR 17 straipsniu, apie kuriuos Islandija arba Norvegija arba jos abi pranešė depozitarui, kad nepritaria pakeitimui, nurodydamos nepritarimo priežastis. Šiuo atveju, nepažeidžiant 10 straipsnio, atitinkamų nuostatų prieš pakeitimą buvusios redakcijos turinys toliau taikomas santykiams su pranešimą pateikusia valstybe arba valstybėmis.
      6 straipsnis
      Peržiūra
      Susitariančiosios Šalys susitaria atlikti šio Susitarimo bendrą peržiūrą ne vėliau kaip po penkerių metų nuo jo įsigaliojimo. Atliekant peržiūrą pirmiausia atkreipiamas dėmesys į šio Susitarimo praktinį įgyvendinimą, aiškinimą ir plėtojimą, taip pat į kitus klausimus, pavyzdžiui, kaip šio Susitarimo dalyką paveiks tolesnis Europos Sąjungos vystymasis.
      7 straipsnis
      Ryšys su kitais dokumentais
      1.   Islandija ir Norvegija gali toliau taikyti tarpvalstybinio bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis dvišalius ar daugiašalius susitarimus ar priemones, kurie galioja šio Susitarimo priėmimo metu, jei tokie susitarimai ar priemonės neprieštarauja šio Susitarimo tikslams. Islandija ir Norvegija praneša depozitarui apie visus tokius susitarimus ir priemones, kurie bus taikomos toliau.
      2.   Įsigaliojus šiam Susitarimui, Islandija ir Norvegija gali sudaryti ar įgyvendinti kitus tarpvalstybinio bendradarbiavimo su valstybėmis narėmis dvišalius ar daugiašalius susitarimus ar priemones, jei tokiuose susitarimuose ar priemonėse numatoma praplėsti šio Susitarimo tikslus. Islandija ir Norvegija praneša depozitarui apie visus tokius naujus susitarimus ir priemones per tris mėnesius nuo jų pasirašymo arba, tuo atveju, jei dokumentai buvo pasirašyti dar neįsigaliojus šiam Susitarimui, per tris mėnesius nuo jų įsigaliojimo.
      3.   1 ir 2 dalyse nurodyti susitarimai ir priemonės negali turėti įtakos santykiams su valstybėmis, kurios nėra jų šalys.
      4.   Šis Susitarimas nepažeidžia galiojančių susitarimų dėl teisinės pagalbos ar teismų sprendimų tarpusavio pripažinimo.
      8 straipsnis
      Pranešimai, deklaracijos ir įsigaliojimas
      1.   Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie procedūrų, reikalingų pareikšti sutikimą būti saistomoms šio Susitarimo, užbaigimą.
      2.   Europos Sąjunga gali pareikšti savo sutikimą būti saistoma šio Susitarimo, net jeigu Sprendimo 2008/615/TVR 25 straipsnio 2 dalyje nurodyti sprendimai dar nėra priimti visų valstybių narių, kurioms ta nuostata taikoma, atžvilgiu.
      3.   Nuo šio Susitarimo pasirašymo laikinai taikomos 5 straipsnio 1 ir 2 dalys.
      4.   Po šio Susitarimo pasirašymo, bet dar prieš jam įsigaliojant priimtiems pakeitimams taikomas 5 straipsnio 2 dalies paskutiniame sakinyje nurodytas trijų mėnesių laikotarpis, pradedamas skaičiuoti nuo šio Susitarimo įsigaliojimo dienos.
      5.   Pateikdamos pranešimus pagal 1 dalį ar, jeigu numatyta, bet kada vėliau, Islandija ir Norvegija pateikia šiame Susitarime numatytas deklaracijas.
      6.   Šis Susitarimas įsigalioja tarp Europos Sąjungos ir Islandijos trečio mėnesio po to, kai Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius nustato, kad įvykdyti visi ES ir Islandijai keliami oficialūs reikalavimai joms ar jų vardu pareikšti sutikimą būti saistomoms šio Susitarimo, pirmą dieną.
      7.   Šis Susitarimas įsigalioja tarp Europos Sąjungos ir Norvegijos trečio mėnesio po to, kai Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius nustato, kad įvykdyti visi Europos Sąjungos ir Norvegijai keliami oficialūs reikalavimai joms ar jų vardu pareikšti sutikimą būti saistomoms šio Susitarimo, pirmą dieną.
      8.   Šiam Susitarimui įsigaliojus tarp Europos Sąjungos ir Islandijos bei ES ir Norvegijos, jis taip pat įsigalioja tarp Islandijos ir Norvegijos.
      9.   Valstybės narės asmens duomenis pagal šį Susitarimą gali teikti tik tada, kai tokius duomenis teikiančios valstybės savo nacionalinėje teisėje įgyvendina Tarybos sprendimo 2008/615/TVR 6 skyriaus nuostatas.
      10.   Siekiant patikrinti, ar taip yra Islandijos ir Norvegijos atveju, šiose valstybėse atliekamas vertinimo vizitas ir bandomasis sistemos patikrinimas šioms valstybėms priimtinomis sąlygomis bei tvarka, analogiški vizitams ir patikrinimams, atliekamiems valstybėse narėse pagal Sprendimo 2008/616/TVR priedo 4 skyrių.
      Taryba, remdamasi bendra įvertinimo ataskaita, vieningai nustato dieną ar dienas, nuo kurios (-ių) valstybės narės pagal šį Susitarimą gali teikti asmens duomenis Islandijai ir Norvegijai.
      9 straipsnis
      Įstojimas
      Į Europos Sąjungą įstojus naujoms valstybėms narėms, tarp šių naujųjų valstybių narių ir Islandijos bei Norvegijos atsiranda šiame Susitarime numatytos teisės ir pareigos.
      10 straipsnis
      Nutraukimas
      1.   Bet kuri iš Susitariančiųjų Šalių gali bet kada nutraukti šį Susitarimą. Šį Susitarimą nutraukus Islandijai arba Norvegijai, jis ir toliau galioja tarp Europos Sąjungos ir valstybės, kurios atžvilgiu Susitarimas nenutrauktas. Susitarimą nutraukus Europos Sąjungai, jis netenka galios.
      2.   Šio Susitarimo nutraukimas pagal 1 dalį įsigalioja praėjus 6 mėnesiams nuo pranešimo apie nutraukimą deponavimo.
      11 straipsnis
      Depozitaras
      1.   Šio Susitarimo depozitaras yra Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius.
      2.   Depozitaras paskelbia informaciją apie visus pranešimus, susijusius su šiuo Susitarimu.

         Priimta 2009 m. lapkričio 26 d. Stokholme ir 2009 m. lapkričio 30 d. Briuselyje vienu originalo galią turinčiu egzemplioriumi, kurio tekstai anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, islandų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, norvegų, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis yra autentiški.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Thar ceann an Aontais Eorpaigh
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā
            Europos Sajungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            På Europeiska unionens vägnar
            Fyrir hönd Evrópusambandsins
            For Den europeiske union

            За Република Исландия
            Por la República de Islandia
            Za Islandskou republiku
            For Republikken Island
            Für die Republik Island
            Islandi Vabariigi nimel
            Για την Δημοκρατία της Ισλανδίας
            For the Republic of Iceland
            Pour la République d'Islande
            Thar ceann Phoblacht na hĺoslainne
            Per la Repubblica d'Islanda
            Islandes Republikas vārdā
            Islandijos Respublikos vardu
            Az Izlandi Köztársaság részéről
            Għar-Repubblika ta' l-Islanda
            Voor de Republiek Ijsland
            W imieniu Republiki Islandii
            Pela República da Islândia
            Pentru Republica Islanda
            za Islandskú republiku
            Za Republiko Islandijo
            Islannin tasavallan puolesta
            På Republiken Islands vägnar
            Fyrir hönd lýðveldisins Íslands
            For Republikken Island

            За Кралство Норвегия
            Por el Reino de Noruega
            Za Norské království
            For Kongeriget Norge
            Für das Königreich Norwegen
            Norra Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο της Νορβηγίας
            For the Kingdom of Norway
            Pour le Royaume de Norvège
            Thar ceann Ríocht na hIorua
            Per il Regno di Norvegia
            Norvēģijas Karalistes vārdā
            Norvegijos Karalystės vardu
            A Norvég Királyság részéről
            Għar-Renju tan-Norvegia
            Voor het Koninkrijk Noorwegen
            W imieniu Królestwa Norwegii
            Pelo Reino da Noruega
            Pentru Regatul Novegiei
            Za Nórske kráľovstvo
            Za Kraljevino Norveško
            Norjan kuningaskunnan puolesta
            På Konungariket Norges vägnar
            Fyrir hönd Konungsríkisins Noregs
            For Kongeriket Norge

         (1)  OL L 386, 2006 12 29, p. 89.

         DEKLARACIJA, KURI BUS PRIIMTA PASIRAŠANT SUSITARIMĄ
         Europos Sąjunga, Islandija ir Norvegija, Susitarimą dėl Tarybos sprendimo Nr. 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, ir Tarybos sprendimo 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje, įgyvendinimo bei jo priedo tam tikrų nuostatų taikymo (toliau – Susitarimas) pasirašiusios Šalys,
         pareiškia:

                     Siekiant įgyvendinti keitimąsi DNR, daktiloskopiniais ir transporto priemonių registracijos duomenis pagal Susitarimą, Islandija ir Norvegija turės užmegzti dvišalius ryšius kiekvienos iš šių duomenų kategorijos atveju su kiekviena valstybe nare.

                     Siekiant sukurti galimybes šiai veiklai vykdyti bei sudaryti tam palankesnes sąlygas, Islandija ir Norvegija bus aprūpintos visa turima dokumentacija, programinės įrangos produktais bei kontaktų sąrašais.

                     Siekiant dalintis patirtimi ir gauti praktinę bei techninę pagalbą, Islandija ir Norvegija turės galimybę užmegzti neoficialią partnerystę su tokį duomenų keitimą jau įgyvendinusiomis valstybėmis narėmis. Dėl tokių partnerysčių sąlygų bus susitarta tiesioginių kontaktų su atitinkamomis valstybėmis narėmis metu.

                     Islandijos ir Norvegijos ekspertai gali bet kurio metu kreiptis į Tarybai pirmininkaujančią valstybę narę, Komisiją ir (arba) pagrindinius ekspertus šiais klausimais, kad gautų informacijos, paaiškinimų ar kitokios paramos. Atitinkamai Komisija tais atvejais, kai rengdama pasiūlymus ar komunikatus kreipiasi į valstybių narių atstovus, pasinaudos galimybe kreiptis ir į Islandijos bei Norvegijos atstovus.

                     Islandijos ir Norvegijos ekspertai gali būti ad hoc kviečiami dalyvauti posėdžiuose, kuriuose valstybių narių ekspertai Taryboje svarsto techninius keitimosi DNR, daktiloskopiniais ir transporto priemonių registracijos duomenis aspektus, tiesiogiai susijusius su tinkamu Islandijos ir (arba) Norvegijos vykdomu pirmiau minėtų Tarybos sprendimų turinio taikymu.


title: 2015 m. gruodžio 18 d. Europos Centrinio Banko sprendimas (ES) 2016/244, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas ECB/2010/10 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų nevykdymo (ECB/2015/50)

text:
20.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 45/13

         EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS (ES) 2016/244
   2015 m. gruodžio 18 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas ECB/2010/10 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų nevykdymo (ECB/2015/50)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį ir 34 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (1), ypač į jo 7 straipsnį,
   atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2532/98 dėl Europos Centrinio Banko teisių taikyti sankcijas (2), ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 1999 m. rugsėjo 23 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (EB) Nr. 2157/1999 dėl Europos centrinio banko teisių taikyti sankcijas (ECB/1999/4) (3),
   kadangi:

               (1)

               Sprendimas ECB/2010/10 (4) turi būti suderintas su daliniais pakeitimais, padarytais Europos Centrinio Banko reglamente (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5) ir Europos Centrinio Banko reglamente (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) (6);

               (2)

               be to, Sprendime ECB/2010/10 nustatyta informacijos apie pažeidimus rinkimo ir sankcijų taikymo procedūra turėtų būti taikoma reikalavimų nevykdymo atvejais taip pat pagal Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) (7), Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) (8) ir Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) (9), nes ji pasirodė esanti veiksminga priemonė reaguojant į statistinės atskaitomybės reikalavimų nevykdymą, kuris gali pasitaikyti ir šių reglamentų taikymo srityje,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas ECB/2010/10 iš dalies keičiamas taip:

               1.

               1 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:

                           „2.

                           „pinigų finansinė institucija (PFI)“ turi tokią pat reikšmę kaip ir Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (10) 1 straipsnyje;

                  (10)  2013 m. rugsėjo 24 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1071/2013 dėl pinigų finansų įstaigų sektoriaus balanso (ECB/2013/33) (OL L 297, 2013 11 7, p. 1).“;"

               2.

               1 straipsnyje pridedama ši apibrėžtis:

                           „7.

                           „investicinis fondas (IF)“ turi tokią pat reikšmę kaip ir Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) (11) 1 straipsnyje;

                  (11)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1073/2013 dėl investicinių fondų turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/38) (OL L 297, 2013 11 7, p. 73).“;"

               3.

               1 straipsnyje pridedama ši apibrėžtis:

                           „8.

                           „pašto žiro įstaiga (PŽĮ)“ turi tokią pat reikšmę kaip ir Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) (12) 1 straipsnyje;

                  (12)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1074/2013 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų, taikomų pašto žiro įstaigoms, priimančioms indėlius iš euro zonos rezidentų ne pinigų finansų įstaigų (ECB/2013/39) (OL L 297, 2013 11 7, p. 94).“;"

               4.

               1 straipsnyje pridedama ši apibrėžtis:

                           „9.

                           „finansinių priemonių bendrovės, užsiimančios pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais (FPB)“ turi tokią pat reikšmę kaip ir Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) (13) 1 straipsnyje.

                  (13)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1075/2013 dėl finansinių priemonių bendrovių, užsiimančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais, turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/40) (OL L 297, 2013 11 7, p. 107).“;"

               5.

               2 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   ECB ir NCB stebi, kaip atskaitingieji agentai vykdo Reglamento (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) IV priede, Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) (14) II priede, Reglamento (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) IV priede, Reglamento (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) III priede ir Reglamento (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) III priede nustatytus būtinuosius standartus, kad įvykdytų atskaitomybės reikalavimus. Jei jie nevykdomi, ECB ir kompetentingas NCB gali nuspręsti atlikti vertinimą ir (arba) inicijuoti pažeidimo procedūrą, kaip nustatyta 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse. Po pažeidimo procedūros ECB, vadovaudamasis Reglamento (EB) Nr. 2533/98 7 straipsniu, gali taikyti sankcijas.

                  (14)  2013 m. rugsėjo 24 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1072/2013 dėl pinigų finansų įstaigų taikomų palūkanų normų statistikos (ECB/2013/34) (OL L 297, 2013 11 7, p. 51).“"

         2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja 2016 m. liepos 1 d. Mėnesinių ir metinių atskaitomybės reikalavimų atžvilgiu jis taikomas nuo 2016 m. birželio mėn. ataskaitinio laikotarpio, o ketvirtinių atskaitomybės reikalavimų atžvilgiu – nuo 2016 m. antro ketvirčio.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. gruodžio 18 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  OL L 318, 1998 11 27, p. 8.

      (2)  OL L 318, 1998 11 27, p. 4.

      (3)  OL L 264, 1999 10 12, p. 21.

      (4)  2010 m. rugpjūčio 19 d. Sprendimas ECB/2010/10 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų nevykdymo (OL L 226, 2010 8 28, p. 48).

      (5)  2013 m. rugsėjo 24 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1071/2013 dėl pinigų finansų įstaigų sektoriaus balanso (ECB/2013/33) (OL L 297, 2013 11 7, p. 1).

      (6)  2013 m. rugsėjo 24 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1072/2013 dėl pinigų finansų įstaigų taikomų palūkanų normų statistikos (ECB/2013/34) (OL L 297, 2013 11 7, p. 51).

      (7)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1073/2013 dėl investicinių fondų turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/38) (OL L 297, 2013 11 7, p. 73).

      (8)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1074/2013 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų, taikomų pašto žiro įstaigoms, priimančioms indėlius iš euro zonos rezidentų ne pinigų finansų įstaigų (ECB/2013/39) (OL L 297, 2013 11 7, p. 94).

      (9)  2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 1075/2013 dėl finansinių priemonių bendrovių, užsiimančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais, turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/40) (OL L 297, 2013 11 7, p. 107).


title: 2017 m. rugsėjo 28 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2017/1802 dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) vadovo skyrimo (EUPOL COPPS/1/2017)

text:
7.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 259/20

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2017/1802
   2017 m. rugsėjo 28 d.
   dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) vadovo skyrimo (EUPOL COPPS/1/2017)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnio trečią dalį,
   atsižvelgdamas į 2013 m. liepos 3 d. Tarybos sprendimą 2013/354/BUSP dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) (1), ypač į jo 9 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Sprendimo 2013/354/BUSP 9 straipsnio 1 dalį Politinis ir saugumo komitetas (PSK) yra įgaliotas pagal Sutarties 38 straipsnio 3 dalį priimti atitinkamus sprendimus Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) politinės kontrolės vykdymo ir strateginio vadovavimo jai tikslu, be kita ko, sprendimą paskirti misijos vadovą;

               (2)

               2015 m. vasario 17 d. PSK priėmė Sprendimą EUPOL COPPS/1/2015 (2), kuriuo Rodolphe MAUGET skiriamas EUPOL COPPS misijos vadovu nuo 2015 m. vasario 16 d. iki 2015 m. birželio 30 d.;

               (3)

               EUPOL COPPS misijos vadovo Rodolphe MAUGET įgaliojimų terminas buvo pratęstas kelis kartus, paskutinį kartą – PSK sprendimu EUPOL COPPS/1/2016 (3), kuriuo EUPOL COPPS misijos vadovo Rodolphe MAUGET įgaliojimų terminas buvo pratęstas iki 2017 m. birželio 30 d.;

               (4)

               2017 m. rugsėjo 22 d. Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlė EUPOL COPPS misijos vadovu nuo 2017 m. spalio 1 d. iki 2018 m. birželio 30 d. skirti Kauko AALTOMAA,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Kauko AALTOMAA skiriamas Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) vadovu nuo 2017 m. spalio 1 d. iki 2018 m. birželio 30 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. rugsėjo 28 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 185, 2013 7 4, p. 12.

      (2)  2015 m. vasario 17 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2015/381 dėl Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) vadovo skyrimo (EUPOL COPPS/1/2015) (OL L 64, 2015 3 7, p. 37).

      (3)  2016 m. liepos 12 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2016/1193, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos policijos misijos Palestinos teritorijose (EUPOL COPPS) vadovo įgaliojimų terminas (EUPOL COPPS/1/2016) (OL L 197, 2016 7 22, p. 1).


title: 2012/537/ES: 2012 m. rugsėjo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Danijos paraiška „EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard“ )

text:
4.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 269/8

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2012 m. rugsėjo 12 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Danijos paraiška „EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard“)
   (2012/537/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti papildomą paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF taikymo sritis buvo išplėsta – nuo 2009 m. gegužės 1 d. iki 2011 m. gruodžio 30 d. galima teikti paramos darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl tiesioginio pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio, paraiškas;

               (3)

               2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė mobilizuoti EGF lėšas, neviršijant viršutinės metinės 500 mln. EUR ribos;

               (4)

               2011 m. spalio 28 d. Danija pateikė paraišką mobilizuoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo iš įmonės Odense Steel Shipyard ir iki 2012 m. kovo 8 d. ją papildė išsamesne informacija. Ši paraiška atitinka finansinei paramai taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo mobilizuoti 6 455 104 EUR sumą;

               (5)

               todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuotos finansinei paramai pagal Danijos pateiktą paraišką suteikti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2012 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 6 455 104 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2012 m. rugsėjo 12 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2010/80/: 2010 m. vasario 9 d. Europos Vadovų Tarybos sprendimas dėl Europos Komisijos paskyrimo

text:
11.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 38/7

         EUROPOS VADOVŲ TARYBOS SPRENDIMAS
   2010 m. vasario 9 d.
   dėl Europos Komisijos paskyrimo
   (2010/80/ES)
   EUROPOS VADOVŲ TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 17 straipsnio 3 ir 4 dalis bei 7 dalies trečią pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               Dėl aplinkybių, susijusių su Lisabonos sutarties ratifikavimu, 2004 m. lapkričio 22 d. paskirtos Komisijos nariai toliau ėjo pareigas po 2009 m. spalio 31 d., kol bus užbaigtas naujos sudėties Komisijos paskyrimo procesas, vadovaujantis Europos Sąjungos sutarties, su pakeitimais, padarytais Lisabonos sutartimi, nuostatomis.

               (2)

               2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Vadovų Taryba Sprendimu 2009/880/ES (1), gavusi Komisijos pirmininko sutikimą, paskyrė Catherine ASHTON Sąjungos vyriausiąja įgaliotine užsienio reikalams ir saugumo politikai laikotarpiui nuo 2009 m. gruodžio 1 d. iki tuo metu pareigas ėjusios Komisijos kadencijos pabaigos.

               (3)

               Pagal Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 4 dalį, naujoji Komisija, kurią sudaro po vieną kiekvienos valstybės narės pilietį, įskaitant pirmininką ir Sąjungos vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai, kuris yra vienas iš pirmininko pavaduotojų, turi būti paskirta laikotarpiui nuo Komisijos, kuri eina pareigas Lisabonos sutarties įsigaliojimo dieną, kadencijos pabaigos iki 2014 m. spalio 31 d.

               (4)

               Europos Vadovų Taryba kandidatu į Komisijos pirmininkus Europos Parlamentui pasiūlė José Manuel DURÃO BARROSO, ir Europos Parlamentas išrinko šį kandidatą.

               (5)

               Sprendimu 2009/903/ES (2) Taryba bendru sutarimu su išrinktuoju Komisijos pirmininku patvirtino sąrašą kitų asmenų, kuriuos ji siūlo skirti Komisijos nariais. Tą pačią dieną Sprendimu 2009/950/ES (3) Europos Vadovų Taryba, gavusi Komisijos pirmininko sutikimą, paskyrė Catherine ASHTON Sąjungos vyriausiąja įgaliotine užsienio reikalams ir saugumo politikai laikotarpiui nuo tuo metu pareigas ėjusios Komisijos kadencijos pabaigos iki 2014 m. spalio 31 d.

               (6)

               Sprendimu 2010/41/ES, Euratomas (4), kuriuo panaikintas ir pakeistas Sprendimas 2009/903/ES, Taryba bendru sutarimu su išrinktuoju Komisijos pirmininku patvirtino naują sąrašą kitų asmenų, kuriuos ji siūlo skirti Komisijos nariais.

               (7)

               2010 m. vasario 9 d. įvykus balsavimui Europos Parlamentas pritarė pirmininko, Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės užsienio reikalams ir saugumo politikai bei kitų Komisijos narių kaip kolegijos paskyrimui.

               (8)

               Todėl reikia paskirti Komisiją,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Laikotarpiui nuo 2010 m. vasario 10 d. iki 2014 m. spalio 31 d. Europos Komisijos nariais skiriami:

               —

               pirmininku:
               José Manuel DURÃO BARROSO

               —

               nare, pirmininko pavaduotoja pagal Europos Sąjungos sutarties 18 straipsnio 4 dalį:
               Catherine ASHTON, Sąjungos vyriausioji įgaliotinė užsienio reikalams ir saugumo politikai

               —

               nariais:

                           —

                           Joaquín ALMUNIA AMANN

                           —

                           László ANDOR

                           —

                           Michel BARNIER

                           —

                           Dacian CIOLOȘ

                           —

                           John DALLI

                           —

                           Maria DAMANAKI

                           —

                           Karel DE GUCHT

                           —

                           Štefan FÜLE

                           —

                           Máire GEOGHEGAN-QUINN

                           —

                           Kristalina GEORGIEVA

                           —

                           Johannes HAHN

                           —

                           Connie HEDEGAARD

                           —

                           Siim KALLAS

                           —

                           Neelie KROES

                           —

                           Janusz LEWANDOWSKI

                           —

                           Cecilia MALMSTRÖM

                           —

                           Günther H. OETTINGER

                           —

                           Andris PIEBALGS

                           —

                           Janez POTOČNIK

                           —

                           Viviane REDING

                           —

                           Olli REHN

                           —

                           Maroš ŠEFČOVIČ

                           —

                           Algirdas Gediminas ŠEMETA

                           —

                           Antonio TAJANI

                           —

                           Androulla VASSILIOU

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2010 m. vasario 10 d.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 9 d.

            Europos Vadovų Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. VAN ROMPUY

      (1)  OL L 315, 2009 12 2, p. 49.

      (2)  OL L 321, 2009 12 8, p. 51.

      (3)  OL L 328, 2009 12 15, p. 69.

      (4)  OL L 20, 2010 1 26, p. 5.


title: 2005/844/Euratomas: 2005 m. lapkričio 25 d.  Komisijos sprendimas, dėl Europos atominės energijos bendrijos prisijungimo prie Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją

text:
30.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/21

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2005 m. lapkričio 25 d.
   dėl Europos atominės energijos bendrijos prisijungimo prie Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją
   (2005/844/Euratomas)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 101 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į 2005 m. gegužės 23 d. Tarybos sprendimą, patvirtinantį prisijungimą prie Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją,
   kadangi:

               (1)

               Dvidešimt keturios valstybės narės yra pasirašiusios Konvenciją dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją.

               (2)

               Europos atominės energijos bendrija turėtų prisijungti prie Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Šiuo sprendimu Europos atominės energijos bendrijos vardu patvirtinamas prisijungimas prie Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją.
   Pagal minėtos konvencijos 12 straipsnio 5 dalies c punktą prie šio sprendimo yra pridedamas Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją ir Europos atominės energijos bendrijos deklaracijos tekstai.
   2 straipsnis
   Prisijungimo dokumentas deponuojamas Tarptautinės atominės energijos agentūros – Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją depozitaro – Generaliniam direktoriui po šio sprendimo priėmimo kiek galima greičiau nusiunčiant Europos Komisijos atstovybės Tarptautinėse organizacijose Vienoje vadovo pasirašytą raštą.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 25 d.

            Komisijos vardu

         Andris PIEBALGS

            Komisijos narys

   Konvencijos dėl ankstyvo pranešimo apie branduolinę avariją 12 straipsnio 5 dalies c punkte nurodyta deklaracija
   Bendrija turi kompetenciją, kuria ji Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 2 straipsnio b dalyje ir II antraštinės dalies 3 skyriaus „Sveikata ir sauga“ nuostatomis nustatyta apimti dalijasi su valstybėmis narėmis pranešdama apie radiologinį pavojų.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/22

         KONVENCIJA DĖL ANKSTYVO PRANEŠIMO APIE BRANDUOLINĘ AVARIJĄ
   VALSTYBĖS, ŠIOS KONVENCIJOS ŠALYS,
   ŽINODAMOS, kad daugelis valstybių vykdo branduolinę veiklą,
   PAŽYMĖDAMOS, kad buvo ir yra imamasi visapusiškų priemonių branduolinės veiklos aukštam saugos lygiui užtikrinti, užkirsti kelią branduolinėms avarijoms, o jei tokia avarija įvyktų, kuo labiau sumažinti jos padarinius,
   NORĖDAMOS sustiprinti tolesnį tarptautinį bendradarbiavimą branduolinės energijos saugios plėtros ir naudojimo srityje,
   ĮSITIKINUSIOS, kad norint sumažinti per valstybių sienas plintančius radiologinius padarinius, valstybės turi kuo anksčiau suteikti svarbią informaciją apie branduolines avarijas,
   PAŽYMĖDAMOS dvišalių ir daugiašalių susitarimų dėl pasikeitimo informacija šioje srityje naudingumą,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Taikymo sritis
   1.   Ši Konvencija taikoma įvykus bet kokiai avarijai dėl valstybės, šios Konvencijos Šalies, ar jos jurisdikcijai priklausančių, ar jos kontroliuojamų fizinių arba juridinių asmenų veiklos ar įrenginių, minimų šio straipsnio 2 dalyje, dėl kurių išmetamos ar tikėtina, kad gali būti išmestos radioaktyviosios medžiagos, ir kurie sukelia ar gali sukelti tarptautinį tolimąjį išmetimą, kuris gali kelti radiologinės saugos problemų kitai valstybei.
   2.   Šio straipsnio 1 dalyje minėti įrenginiai ir veikla:

               a)

               bet kuris branduolinis reaktorius, kad ir kur jis būtų;

               b)

               bet kuris kitas branduolinio kuro ciklo įrenginys;

               c)

               bet kuris radioaktyviųjų atliekų apdorojimo įrenginys;

               d)

               branduolinio kuro ar radioaktyviųjų atliekų transportavimas ir laikymas;

               e)

               žemės ūkyje, pramonėje, medicinoje ir su šiomis sritimis susijusiems moksliniams bei mokslinių tyrimų tikslams naudojamų radioaktyviųjų izotopų gamyba, laikymas, vartojimas bei transportavimas ir

               f)

               radioaktyviųjų izotopų naudojimas elektros gamybai kosminiuose objektuose.

         2 straipsnis
   Pranešimas ir informavimas
   1 straipsnyje nurodytos avarijos (toliau – „branduolinė avarija“) atveju tame straipsnyje minėta valstybė, šios Konvencijos Šalis:

               a)

               nedelsdama tiesiogiai ar per Tarptautinę atominės energijos agentūrą (toliau – „Agentūra“) toms valstybėms, kurioms yra ar gali būti padarytas 1 straipsnyje nurodytas fizinis poveikis, ir Agentūrai praneša apie branduolinę avariją, jos pobūdį, įvykimo laiką ir tikslią vietą ir

               b)

               skubiai tiesiogiai ar per Agentūrą a punkte nurodytoms valstybėms ir Agentūrai suteikia 5 straipsnyje nurodytą turimą informaciją, kuri yra svarbi siekiant kuo labiau sumažinti radiologinius padarinius tose valstybėse.

         3 straipsnis
   Kitos branduolinės avarijos
   Siekdamos kuo labiau sumažinti radiologinius padarinius, valstybės, šios Konvencijos Šalys, gali pranešti ir apie kitas, 1 straipsnyje nenurodytas, branduolines avarijas.
   4 straipsnis
   Agentūros funkcijos
   Agentūra:

               a)

               valstybėms, šios Konvencijos Šalims, valstybėms narėms, taip pat kitoms valstybėms, kurioms yra ar gali būti padarytas 1 straipsnyje nurodytas fizinis poveikis, atitinkamoms tarptautinėms nevyriausybinėms organizacijoms (toliau – „tarptautinės organizacijos“) nedelsdama praneša apie pranešimą, gautą pagal 2 straipsnio a punktą ir

               b)

               skubiai bet kurios valstybės, šios Konvencijos Šalies, valstybės narės ar atitinkamos tarptautinės organizacijos prašymu suteikia pagal 2 straipsnio b punktą gautą informaciją.

         5 straipsnis
   Teiktina informacija
   1.   Teikiant informaciją pagal 2 straipsnio b punktą, būtina nurodyti šiuos tuo metu pranešančiajai valstybei, šios Konvencijos Šaliai, žinomus duomenis apie:

               a)

               branduolinės avarijos laiką, prireikus tikslią vietą ir pobūdį;

               b)

               susijusį įrenginį ar veiklą;

               c)

               numanomą ar nustatytą priežastį ir numatomą avarijos raidą, siejamą su tolimuoju radioaktyviųjų medžiagų išmetimu;

               d)

               bendras radionuklidų išmetimo apibūdinimas, įskaitant jo pobūdį, galimą fizinę ir cheminę formą bei kiekį, sudėtį ir radionuklidų išmetimo faktinį aukštį;

               e)

               informaciją apie esamas ir numatomas meteorologines bei hidrologines sąlygas, būtiną radioaktyviųjų medžiagų tolimojo išmetimo prognozėms;

               f)

               aplinkos monitoringo, susijusio su radioaktyviųjų medžiagų tolimuoju išmetimu, rezultatus;

               g)

               planuojamas ar jau vykdomas apsaugos priemones už branduolinio objekto ribų;

               h)

               tikėtiną radioaktyviojo išmetimo poveikį laikui bėgant.

         2.   Tokią informaciją tam tikrais laiko tarpais būtina papildyti kita svarbia informacija apie avarinės situacijos eigą, įskaitant jos numatomą ar jau įvykusią pabaigą.
   3.   Pagal 2 straipsnio b punktą gautą informaciją galima naudoti be jokių apribojimų, išskyrus atvejus, kai tokią informaciją pranešančioji valstybė, šios Konvencijos Šalis, suteikia kaip slaptą.
   6 straipsnis
   Konsultacijos
   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, teikianti informaciją pagal 2 straipsnio b punktą, skubiai, kiek praktiškai įmanoma, reaguoja į poveikį patiriančios valstybės, šios Konvencijos Šalies, prašymus papildomos informacijos ar konsultacijų, kad būtų galima kuo labiau sumažinti radiologinius padarinius toje valstybėje.
   7 straipsnis
   Kompetentingos institucijos ir informacijos centrai
   1.   Kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, Agentūrai ir kitoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims, tiesiogiai ar per Agentūrą praneša apie savo kompetentingas institucijas ir informacijos centrą, atsakingą už 2 straipsnyje nurodytų pranešimų ir informacijos suteikimą bei gavimą. Su tokiais informacijos centrais ir pagrindine tarnyba pačioje Agentūroje turi būti galima nuolat susisiekti.
   2.   Kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, Agentūrai nedelsdama praneša apie visus šio straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos pasikeitimus.
   3.   Agentūra privalo turėti ir nuolat atnaujinti tokių nacionalinių institucijų ir informacijos centrų bei atitinkamų tarptautinių organizacijų informacijos centrų sąrašą ir jį pateikti valstybėms, šios Konvencijos Šalims, taip pat valstybėms narėms ir atitinkamoms tarptautinėms organizacijoms.
   8 straipsnis
   Pagalba valstybėms, šios Konvencijos Šalims
   Vadovaudamasi savo Statutu ir kurios nors valstybės, šios Konvencijos Šalies, kuri pati nevykdo branduolinės veiklos, bet turi bendrą valstybės sieną su valstybe, nesančia šios Konvencijos šalimi, bet vykdančia aktyvią branduolinę programą, prašymu, Agentūra tiria galimybę įkurti atitinkamą radiacijos monitoringo sistemą, kad būtų lengviau pasiekti šios Konvencijos nustatytus tikslus.
   9 straipsnis
   Dvišaliai ir daugiašaliai susitarimai
   Siekdamos bendrų tikslų, valstybės, šios Konvencijos Šalys, manydamos, kad tai tikslinga, gali svarstyti galimybę sudaryti dvišalius ar daugiašalius susitarimus, susijusius su šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais.
   10 straipsnis
   Ryšys su kitais tarptautiniais susitarimais
   Ši Konvencija nekeičia valstybių, šios Konvencijos Šalių, tarpusavio teisių ir įsipareigojimų pagal galiojančius tarptautinius susitarimus, susijusius su šioje Konvencijoje reglamentuojamais klausimais, arba pagal būsimus tarptautinius susitarimus, kurie bus sudaryti laikantis šios Konvencijos tikslų.
   11 straipsnis
   Ginčų sprendimas
   1.   Kilus ginčui tarp valstybių, šios Konvencijos Šalių, arba tarp valstybės, šios Konvencijos Šalies, ir Agentūros dėl šios Konvencijos aiškinimo ar taikymo, ginčo šalys konsultuojasi, siekdamos išspręsti ginčą derybomis arba kitomis taikiomis joms priimtinomis ginčų sprendimo priemonėmis.
   2.   Jeigu tokio ginčo tarp valstybių, šios Konvencijos Šalių, nepavyksta išspręsti per vienerius metus nuo prašymo dėl konsultacijų pagal šio straipsnio 1 dalį, bet kurios iš ginčo šalių prašymu jis pateikiamas arbitražo teismui arba perduodamas spręsti Tarptautiniam Teisingumo Teismui. Jeigu ginčas pateikiamas arbitražo teismui ir per šešis mėnesius nuo tokio prašymo dienos ginčo šalims nepavyksta susitarti dėl arbitražo teismo sudarymo, bet kuri šalis gali prašyti Tarptautinio Teisingumo Teismo Pirmininką arba Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinį Sekretorių paskirti vieną ar kelis arbitražo teismo teisėjus. Jeigu ginčo šalys pateikia priešingus prašymus, pirmenybė suteikiama Jungtinių Tautų Organizacijos Generaliniam Sekretoriui teiktam prašymui.
   3.   Pasirašydama, ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šią Konvenciją arba prisijungdama prie jos, valstybė gali pareikšti, kad ji nelaiko savęs įsipareigojusia laikytis vienos kurios arba abiejų ginčų sprendimo procedūrų, nurodytų šio straipsnio 2 dalyje. Kitos valstybės, šios Konvencijos Šalys, neprivalo laikytis šio straipsnio 2 dalyje nurodytų ginčo sprendimo procedūrų valstybės, šios Konvencijos Šalies, kuriai toks pareiškimas galioja, atžvilgiu.
   4.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, kuri yra padariusi pareiškimą pagal šio straipsnio 3 dalį, gali bet kuriuo metu jį atšaukti įteikdama pranešimą depozitarui.
   12 straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Ši Konvencija pateikiama pasirašyti visoms valstybėms ir Namibijai, kuriai atstovauja Jungtinių Tautų Organizacijos Taryba Namibijai, Tarptautinės atominės energijos agentūros būstinėje Vienoje ir Jungtinių Tautų Organizacijos būstinėje Niujorke atitinkamai nuo 1986 m. rugsėjo 26 d. ir 1986 m. spalio 6 d. iki jos įsigaliojimo dienos arba dvylika mėnesių, atsižvelgiant į tai, kuris laikotarpis ilgesnis.
   2.   Bet kuri valstybė ir Namibija, kuriai atstovauja Jungtinių Tautų Organizacijos Taryba Namibijai, gali pareikšti sutikimą įsipareigoti pagal šią Konvenciją ją pasirašydama arba deponuodama ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentus po Konvencijos pasirašymo, jeigu Konvencija buvo pasirašyta su vėlesnio ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo sąlyga, arba deponuodama prisijungimo dokumentus. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentai deponuojami depozitarui.
   3.   Ši Konvencija įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai trys valstybės sutinka pagal ją įsipareigoti.
   4.   Kiekvienai valstybei, kuri sutinka įsipareigoti pagal šią Konvenciją po jos įsigaliojimo, Konvencija įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai valstybė pareiškia tokį sutikimą.

               5.

                           a)

                           Prie šios Konvencijos, kaip numatyta šiame straipsnyje, gali prisijungti tarptautinės organizacijos ir regioninės integracijos organizacijos, kurių narėmis yra suverenios valstybės ir kurioms yra suteikti įgaliojimai derėtis dėl tarptautinių susitarimų šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais, juos sudaryti ir taikyti.

                           b)

                           Jų kompetencijai priklausančiais klausimais tokios organizacijos savo vardu naudojasi teisėmis ir vykdo įsipareigojimus, kuriuos ši Konvencija numato valstybėms, šios Konvencijos Šalims.

                           c)

                           Deponuodama savo prisijungimo dokumentus, tokia organizacija perduoda depozitarui pareiškimą, kuriame nurodoma jos kompetencija šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais.

                           d)

                           Tokia organizacija turi tik tiek balsų, kiek turi jos valstybės narės.

         13 straipsnis
   Laikinas taikymas
   Valstybė, pasirašydama šią Konvenciją arba bet kada vėliau, iki Konvencijos jai įsigaliojimo, gali pareikšti, kad ji Konvenciją taikys laikinai.
   14 straipsnis
   Pakeitimai
   1.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, gali siūlyti šios Konvencijos pataisų. Siūloma pataisa pateikiama depozitarui, o šis nedelsdamas pateikia ją visoms kitoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims.
   2.   Jeigu dauguma valstybių, šios Konvencijos Šalių, prašo depozitaro surengti konferenciją siūlomoms pataisoms apsvarstyti, depozitaras pakviečia visas valstybes, šios Konvencijos Šalis, dalyvauti tokioje konferencijoje, kuri pradedama ne anksčiau kaip praėjus trisdešimčiai dienų nuo kvietimų išsiuntimo dienos. Kiekvienas pakeitimas, priimtas visų valstybių, šios Konvencijos Šalių, dviejų trečdalių balsų dauguma, išdėstomas protokole Kiekviena pataisa, priimta visų valstybių, šios Konvencijos Šalių, konferencijoje dviejų trečdalių balsų dauguma, išdėstoma protokole, kuris pateikiamas pasirašyti visoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims, Vienoje ir Niujorke.
   3.   Protokolas įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai trys valstybės pareiškia sutikimą pagal jį įsipareigoti. Kiekvienai valstybei, pareiškusiai sutikimą įsipareigoti pagal protokolą po jo įsigaliojimo, protokolas įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai buvo pareikštas toks sutikimas.
   15 straipsnis
   Denonsavimas
   1.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, gali denonsuoti šią Konvenciją rašytiniu pranešimu depozitarui.
   2.   Denonsavimas įsigalioja praėjus vieneriems metams nuo tos dienos, kai depozitaras gauna tokį pranešimą.
   16 straipsnis
   Depozitaras
   1.   Šios Konvencijos depozitaras yra Agentūros generalinis direktorius.
   2.   Agentūros generalinis direktorius nedelsdamas praneša valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir visoms kitoms valstybėms apie:

               a)

               kiekvieną šios Konvencijos ir jos pataisos protokolo pasirašymą;

               b)

               kiekvienus deponuotus šios Konvencijos arba jos pataisos protokolo ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jų dokumentus;

               c)

               bet kurį pareiškimą ar jo atšaukimą pagal 11 straipsnį;

               d)

               bet kurį pareiškimą dėl laikino šios Konvencijos taikymo pagal 13 straipsnį;

               e)

               šios Konvencijos ir bet kurios jos pataisos įsigaliojimą ir

               f)

               bet kurį denonsavimą pagal 15 straipsnį.

         17 straipsnis
   Autentiški tekstai ir patvirtintos kopijos
   Šios Konvencijos originalas, kurio tekstai anglų, arabų, ispanų, kinų, prancūzų ir rusų kalbomis turi vienodą teisinę galią, deponuojamas Tarptautinės atominės energijos agentūros generaliniam direktoriui, kuris patvirtintas jo kopijas perduoda valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir visoms kitoms valstybėms.
   TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šią Konvenciją, pateikiamą pasirašyti 12 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka.
   PRIIMTA tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt šeštų metų rugsėjo dvidešimt šeštą dieną Tarptautinės atominės energijos agentūros generalinės konferencijos neeilinėje sesijoje Vienoje.


title: 2017 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2017/299, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais įgaliojimų terminas

text:
21.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 43/214

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2017/299
   2017 m. vasario 17 d.
   kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais įgaliojimų terminas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 33 straipsnį ir 31 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2014 m. liepos 8 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/438/BUSP (1), kuriuo Herbert SALBER paskirtas Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau – ES specialusis įgaliotinis) Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas baigiasi 2017 m. vasario 28 d.;

               (2)

               ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas turėtų būti pratęstas tolesniam 16 mėnesių laikotarpiui;

               (3)

               ES specialusis įgaliotinis įgaliojimus vykdys tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti pasiekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytus Sąjungos išorės veiksmų tikslus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
   Šiuo sprendimu ES specialiojo įgaliotinio Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais Herbert SALBER įgaliojimų terminas pratęsiamas iki 2018 m. birželio 30 d. Taryba, remdamasi Politinio ir saugumo komiteto (toliau – PSK) įvertinimu bei Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) pasiūlymu, gali nuspręsti ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimus nutraukti anksčiau.
   2 straipsnis
   Politikos tikslai
   ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai grindžiami su Pietų Kaukazu susijusios Sąjungos politikos tikslais, įskaitant tikslus, nustatytus 2008 m. rugsėjo 1 d. Briuselyje įvykusio neeilinio Europos Vadovų Tarybos susitikimo išvadose ir 2008 m. rugsėjo 15 d. Tarybos išvadose, taip pat 2012 m. vasario 27 d. išvadose. Tie tikslai yra:

               a)

               remiantis esamais mechanizmais, įskaitant Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizaciją (toliau – ESBO) ir jos Minsko grupę, regione vykdyti konfliktų prevenciją, padėti taikiai sureguliuoti jame kilusius konfliktus, įskaitant krizę Gruzijoje ir konfliktą Kalnų Karabache, skatinant pabėgėlių ir šalies viduje perkeltų asmenų grįžimą, taip pat kitomis atitinkamomis priemonėmis, ir remti tokio sureguliavimo įgyvendinimą laikantis tarptautinės teisės principų;

               b)

               konstruktyviai bendrauti su pagrindiniais suinteresuotais veikėjais regiono klausimais;

               c)

               skatinti ir remti tolesnį Armėnijos, Azerbaidžano ir Gruzijos ir, atitinkamais atvejais, jų kaimyninių šalių tarpusavio bendradarbiavimą;

               d)

               didinti Sąjungos veiksmingumą ir matomumą regione.

         3 straipsnis
   Įgaliojimai
   Kad būtų pasiekti politikos tikslai, ES specialiajam įgaliotiniui suteikiami šie įgaliojimai:

               a)

               regione plėtoti ryšius su Vyriausybėmis, parlamentais, kitais svarbiausiais politikos subjektais, teismais ir pilietine visuomene;

               b)

               skatinti regiono valstybes bendradarbiauti bendro intereso regioniniais klausimais, pavyzdžiui, bendrų grėsmių saugumui, kovos su terorizmu, neteisėta prekyba ir organizuotu nusikalstamumu klausimais;

               c)

               padėti taikiai sureguliuoti konfliktus laikantis tarptautinės teisės principų ir, glaudžiai bendradarbiaujant su Jungtinėmis Tautomis, ESBO ir jos Minsko grupe, sudaryti palankesnes sąlygas tokiam sureguliavimui įgyvendinti;

               d)

               krizės Gruzijoje klausimais:

                           i)

                           padėti rengiantis tarptautinėms diskusijoms, vykstančioms pagal 2008 m. rugpjūčio 12 d. susitarimo 6 punktą (Ženevos tarptautinis dialogas) ir jo 2008 m. rugsėjo 8 d. įgyvendinimo priemones, įskaitant diskusijas dėl susitarimų dėl saugumo ir stabilumo regione, dėl pabėgėlių ir šalies viduje perkeltų asmenų klausimo sprendimo remiantis tarptautiniu lygiu pripažintais principais, dėl kitų šalių bendru susitarimu sutartų klausimų,

                           ii)

                           prisidėti nustatant Sąjungos poziciją bei ES specialiojo įgaliotinio lygiu jai atstovauti i papunktyje nurodytų diskusijų metu ir

                           iii)

                           sudaryti palankesnes sąlygas 2008 m. rugpjūčio 12 d. susitarimui ir jo 2008 m. rugsėjo 8 d. įgyvendinimo priemonėms įgyvendinti;

               e)

               sudaryti palankesnes sąlygas rengti ir įgyvendinti pasitikėjimo stiprinimo priemones, koordinuojant su valstybių narių turima patirtimi, kai ji prieinama ir tinkama;

               f)

               prireikus padėti rengti Sąjungos paramą, skirtą galimam konflikto sprendimui įgyvendinti;

               g)

               intensyvinti Sąjungos dialogą su pagrindiniais susijusiais veikėjais regiono klausimais;

               h)

               padėti Sąjungai toliau plėtoti visapusišką politiką Pietų Kaukazo klausimais;

               i)

               vykdant šiame straipsnyje nustatytą veiklą, prisidėti įgyvendinant Sąjungos žmogaus teisių politiką ir Sąjungos žmogaus teisių gaires, ypač jų aspektus dėl vaikų ir moterų nuo konfliktų nukentėjusiose vietovėse, pirmiausia stebint pokyčius šioje srityje ir reaguojant į juos.

         4 straipsnis
   Įgaliojimų vykdymas
   1.   ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už įgaliojimų vykdymą; jo veiklą prižiūri vyriausiasis įgaliotinis.
   2.   PSK palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu, o su Taryba ES specialusis įgaliotinis bendrauja pirmiausia per šį komitetą. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nedarant poveikio vyriausiojo įgaliotinio galioms.
   3.   ES specialusis įgaliotinis savo veiksmus glaudžiai koordinuoja su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau – EIVT) ir atitinkamais jos padaliniais.
   5 straipsnis
   Finansavimas
   1.   Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu laikotarpiu nuo 2017 m. kovo 1 d. iki 2018 m. birželio 30 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 2 990 000 EUR.
   2.   Išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
   3.   Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis atsiskaito Komisijai.
   6 straipsnis
   Darbuotojų grupės sudarymas ir sudėtis
   1.   ES specialusis įgaliotinis sudaro darbuotojų grupę, neviršydamas savo įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis nedelsdamas praneša Tarybai ir Komisijai apie darbuotojų grupės sudėtį.
   2.   Valstybės narės, Sąjungos institucijos ir EIVT gali pasiūlyti komandiruoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Atlyginimą tokiems komandiruotiems darbuotojams moka atitinkamai siunčianti valstybė narė, siunčianti Sąjungos institucija arba EIVT. Valstybių narių į Sąjungos institucijas arba EIVT komandiruoti ekspertai taip pat gali būti priskirti dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti vienos iš valstybių narių pilietybę.
   3.   Visi komandiruoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs atitinkamai siunčiančiajai valstybei narei, siunčiančiajai Sąjungos institucijai ar EIVT ir vykdo savo pareigas bei veikia ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų labui.
   4.   ES specialiojo įgaliotinio personalas bendrai įkuriamas kartu su atitinkamais EIVT padaliniais ar Sąjungos delegacijomis siekiant užtikrinti jų atitinkamų veiksmų suderinamumą ir nuoseklumą.
   7 straipsnis
   ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo privilegijos ir imunitetai
   Su priimančiosiomis šalimis atitinkamai susitariama dėl ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo narių užduočių vykdymui ir sklandžiam darbui užtikrinti būtinų privilegijų, imunitetų ir kitų garantijų. Valstybės narės ir EIVT tuo tikslu teikia visą reikalingą paramą.
   8 straipsnis
   ES įslaptintos informacijos saugumas
   ES specialusis įgaliotinis ir jo darbuotojų grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų Tarybos sprendimu 2013/488/ES (2).
   9 straipsnis
   Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
   1.   Valstybės narės, Komisija ir Tarybos Generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su visa reikiama informacija.
   2.   Prireikus Sąjungos delegacijos regione ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
   10 straipsnis
   Saugumas
   ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas savo įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį jo atsakomybei priskirtoje geografinėje teritorijoje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių viso tiesiogiai jam pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:

               a)

               sudarydamas konkretų saugumo planą, grindžiamą EIVT pateiktomis gairėmis, apimantį konkrečias fizines, organizacines ir procedūrines saugumo priemones, kuriuo reglamentuojamas personalo saugaus atvykimo į jo atsakomybei priskirtą teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymas, taip pat saugumo incidentų valdymas, įskaitant nenumatytų atvejų planą bei evakuacijos planą;

               b)

               užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti personalo nariai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl sąlygų jo atsakomybei priskirtoje teritorijoje;

               c)

               užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į jo atsakomybei priskirtą teritoriją būtų organizuotas visų ES specialiojo įgaliotinio grupės narių, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į EIVT nustatytą rizikos lygį toje teritorijoje;

               d)

               užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui bei Komisijai raštu būtų teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios pažangos ataskaitos ir įgaliojimų vykdymo ataskaitos dalį.

         11 straipsnis
   Ataskaitų teikimas
   ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos ataskaitos platinamos per tinklą COREU. ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai. Pagal Sutarties 36 straipsnį ES specialusis įgaliotinis gali dalyvauti informuojant Europos Parlamentą.
   12 straipsnis
   Koordinavimas
   1.   ES specialusis įgaliotinis prisideda prie Sąjungos veiksmų vieningumo, suderinamumo ir efektyvumo ir padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės ir valstybių narių veiksmai yra naudojami suderintai, siekiant Sąjungos politikos tikslų. ES specialiojo įgaliotinio veiksmai derinami su Komisijos veiksmais. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių atstovybes ir Sąjungos delegacijas.
   2.   Vietos lygiu glaudus ryšys palaikomas su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių atstovybių vadovais, kurie deda visas pastangas, kad padėtų ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti jo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis, glaudžiai bendradarbiaudamas su Sąjungos delegacijos Gruzijoje vadovu, vietoje teikia politines rekomendacijas Europos Sąjungos stebėsenos misijos Gruzijoje (EUMM Georgia) vadovui. ES specialusis įgaliotinis ir EUMM Georgia civilinių operacijų vadas prireikus konsultuojasi tarpusavyje. ES specialusis įgaliotinis vietos lygiu taip pat palaiko ryšius su kitais tarptautiniais bei regioniniais subjektais.
   13 straipsnis
   Pagalba pretenzijų atveju
   ES specialusis įgaliotinis ir jo personalas padeda pateikiant elementus siekiant atsakyti į reikalavimus ir įsipareigojimus, kylančius iš ankstesnių ES specialiųjų įgaliotinių Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais įgaliojimų, ir tais tikslais teikia administracinę pagalbą bei prieigą prie atitinkamų bylų.
   14 straipsnis
   Peržiūra
   Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. ES specialusis įgaliotinis iki 2017 m. rugsėjo 30 d. Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui ir Komisijai pateikia pažangos ataskaitą, o iki 2018 m. kovo 31 d. – išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
   15 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. vasario 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. BARTOLO

      (1)  2014 m. liepos 8 d. Tarybos sprendimas 2014/438/BUSP, kuriuo iš dalies keičiami ir pratęsiami Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Pietų Kaukaze ir krizės Gruzijoje klausimais įgaliojimai (OL L 200, 2014 7 9, p. 11).

      (2)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).


title: 2012 m. sausio 27 d. Tarybos sprendimas 2012/50/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise

text:
31.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 27/11

         TARYBOS SPRENDIMAS 2012/50/BUSP
   2012 m. sausio 27 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/72/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Tunise
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2011 m. sausio 31 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/72/BUSP (1);

               (2)

               remiantis Sprendimo 2011/72/BUSP peržiūra, ribojamųjų priemonių taikymas turėtų būti pratęstas iki 2013 m. sausio 31 d.;

               (3)

               Sprendimą 2011/72/BUSP reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimo 2011/72/BUSP 5 straipsnis pakeičiamas taip:

      „5 straipsnis
      Šis sprendimas taikomas iki 2013 m. sausio 31 d. Jis nuolat peržiūrimas. Prireikus jis gali būti atnaujinamas ar iš dalies keičiamas, jei Taryba mano, kad jame numatyti tikslai nepasiekti.“

   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 27 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         N. WAMMEN

      (1)  OL L 28, 2011 2 2, p. 62.


title: 2011/591/ES: 2011 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos geležinkelių agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
27.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 250/195

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2011 m. gegužės 10 d.
   dėl Europos geležinkelių agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2011/591/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos geležinkelių agentūros 2009 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos geležinkelių agentūros 2009 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Agentūros atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2011 m. vasario 15 d. rekomendaciją (05892/2011 – C7–0052/2011),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutarties 276 straipsnį ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 881/2004, įsteigiantį Europos geležinkelių agentūrą (3) (Agentūros reglamentas) ypač į jo 39 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (4) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Transporto ir turizmo komiteto nuomonę (A7–0125/2011),

               1.

               pritaria Europos geležinkelių agentūros 2009 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos geležinkelių agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 338, 2010 12 14, p. 103.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 164, 2004 4 30, p. 1.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2004/899/EB: 2004 m. gruodžio 14 d. Europos centrinio banko sprendimas, dėl monetų emisijos apimties 2005 metais patvirtinimo (ECB/2004/19)

text:
24.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 379/107

      EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS

   2004 m. gruodžio 14 d.
   dėl monetų emisijos apimties 2005 metais patvirtinimo
   (ECB/2004/19)
   (2004/899/EB)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 106 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Nuo 1999 m. sausio 1 d. Europos centrinis bankas (ECB) turi išimtinę teisę tvirtinti monetų, kurias gali išleisti eurą įsivedusios valstybės narės (toliau – dalyvaujančios valstybės narės), emisijos apimtį.

               (2)

               Dalyvaujančios valstybės narės pateikė ECB patvirtinti euro monetų, kurios turi būti išleidžiamos 2005 metais, vertinimus, o taip pat pastabas, paaiškinančias šios prognozės metodologiją,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   2005 metais išleidžiamų euro monetų emisijos apimties patvirtinimas
   ECB tvirtina monetų, kurias dalyvaujančios valstybės narės gali išleisti 2005 metais, emisijos apimtį kaip nurodyta šioje lentelėje:

               (milijonais EUR)

               Apyvartai skirtų monetų ir kolekcionavimui skirtų (apyvartai neskirtų) monetų emisija 2005 metais

               Belgija

               178,5

               Vokietija

               680,0

               Graikija

               108,8

               Ispanija

               642,0

               Prancūzija

               468,5

               Airija

               131,0

               Italija

               675,0

               Liuksemburgas

               65,0

               Nyderlandai

               175,0

               Austrija

               185,0

               Portugalija

               170,0

               Suomija

               60,0

         2 straipsnis
   Baigiamoji nuostata
   Šis sprendimas yra skirtas dalyvaujančioms valstybėms narėms.

      Pasirašyta Frankfurte prie Maino, 2004 m. gruodžio 14 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET


title: 2014 m. vasario 11 d. Komisijos sprendimas dėl 2015 m. Europos Sąjungos institucijų nedarbo dienų

text:
15.2.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 44/5

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2014 m. vasario 11 d.
   dėl 2015 m. Europos Sąjungos institucijų nedarbo dienų
   (2014/C 44/06)

      2015 M. NEDARBO DIENOS

               sausio 1 d.

               ketvirtadienis, pirmoji Naujųjų metų diena

               sausio 2 d.

               penktadienis, antroji Naujųjų metų diena

               balandžio 2 d.

               Didysis ketvirtadienis

               balandžio 3 d.

               Didysis penktadienis

               balandžio 6 d.

               pirmadienis, antroji Velykų diena

               gegužės 1 d.

               penktadienis, Tarptautinė darbo diena

               gegužės 14 d.

               ketvirtadienis, Šeštinės

               gegužės 15 d.

               penktadienis, antroji Šeštinių diena

               gegužės 25 d.

               Sekminių pirmadienis

               liepos 21 d.

               antradienis, Belgijos valstybinė šventė

               lapkričio 2 d.

               pirmadienis, Vėlinės

               nuo gruodžio 24 d.
               iki
               gruodžio 31 d.

               nuo ketvirtadienio
               iki ketvirtadienio,
               6 paskutinės metų dienos

               IŠ VISO

               17 dienų

         Liuksemburge nedarbo dienos yra tos pačios kaip ir Briuselyje, išskyrus liepos 21 d. (antradienis), kuris pakeičiamas Liuksemburgo valstybine švente – birželio 23 d. (antradienis).
   Į darbą grįžtama 2016 m. sausio 4 d., pirmadienį.
   Jei 2016 m. nedarbo dienos nenustatytos iš anksto, 2016 m. sausio 1 d. (penktadienis) laikoma tų metų nedarbo diena.
   Komisija pasilieka teisę keisti sprendimus, jei tai būtina dėl tarnybos.


title: 2015 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2015/1871 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (Vokietijos paraiška – „EGF/2015/002 DE/Adam Opel“)

text:
20.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 275/28

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1871
   2015 m. spalio 6 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo (Vokietijos paraiška – „EGF/2015/002 DE/Adam Opel“)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006 (1), ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (2), ypač į jo 13 punktą,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (toliau – EGF) tikslas – teikti paramą atleistiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, nutraukusiems darbo veiklą dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, atsiradusių dėl tebesitęsiančios pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės arba dėl naujos pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF didžiausia metinė suma neviršija 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (3) 12 straipsnyje;

               (3)

               2015 m. vasario 26 d. Vokietija pateikė paraišką „EGF/2015/002 DE/Adam Opel“ dėl finansinės paramos iš EGF, nes iš „Adam Opel AG“ ir vieno tiekėjo įmonių Vokietijoje buvo atleista darbuotojų; vėliau pateikta papildomos informacijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 8 straipsnio 3 dalį; ši paraiška atitinka EGF finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 13 straipsnyje;

               (4)

               todėl iš EGF turėtų būti mobilizuota 6 958 623 EUR suma finansinei paramai pagal Vokietijos pateiktą paraišką suteikti;

               (5)

               siekiant kuo greičiau mobilizuoti EGF lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo jo priėmimo dienos,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2015 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 6 958 623 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
   Jis taikomas nuo 2015 m. spalio 6 d.

      Priimta Strasbūre 2015 m. spalio 6 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         N. SCHMIT

      (1)  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

      (2)  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

      (3)  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).