title: 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 466/2014/ES, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija finansavimo operacijų, kuriomis remiami investiciniai projektai ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti

text:
8.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 135/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 466/2014/ES
   2014 m. balandžio 16 d.
   kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija finansavimo operacijų, kuriomis remiami investiciniai projektai ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 ir 212 straipsnius,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
   kadangi:

               (1)

               Europos investicijų bankas (EIB) vykdo ne tik pagrindinę investicijų finansavimo Europos Sąjungoje misiją, kuri tebėra svarbiausia jo užduotis ir tikslas, bet ir finansavimo operacijas ne Sąjungoje, remdamas Sąjungos išorės politiką. Tai sudaro galimybę išorės regionams skiriamas Sąjungos biudžeto lėšas papildyti EIB finansiniu pajėgumu paramą gaunančių trečiųjų šalių naudai. Vykdydamas tokias finansavimo operacijas, EIB netiesiogiai prisideda prie Sąjungos bendrųjų principų ir politikos tikslų, įskaitant skurdo mažinimą pasitelkiant integracinį augimą ir darnų ekonominį, aplinkosaugos bei socialinį vystymąsi ir Sąjungos gerovę kintančiomis pasaulinėmis ekonominėmis aplinkybėmis;

               (2)

               Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 209 straipsnio 3 dalyje kartu su jos 208 straipsniu nustatyta, kad EIB pagal jo statute nustatytas sąlygas turi prisidėti prie priemonių, būtinų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti, įgyvendinimo;

               (3)

               siekiant remti Sąjungos išorės veiksmus ir sudaryti EIB galimybes finansuoti investicijas ne Sąjungoje nedarant poveikio EIB kreditingumui, dauguma EIB operacijų ne Sąjungoje buvo vykdomos naudojantis Komisijos administruojama ES biudžeto garantija (toliau – ES garantija). Taip papildomai sustiprinamas EIB kreditingumas finansų rinkų atžvilgiu, o tai yra itin svarbu;

               (4)

               paskutinė ES garantija EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms laikotarpiu nuo 2007 m. vasario 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., buvo nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1080/2011/ES (2). Turėtų būti nustatyta 2014–2020 m. daugiametės finansinės programos ES garantija EIB finansavimo operacijoms ne Sąjungoje remiant Sąjungos politiką;

               (5)

               Išorės veiksmų garantijų fondo (toliau – Garantijų fondas), įsteigto Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009 (3), veikla užtikrina Sąjungos biudžeto likvidumo atsargas, skirtas nuostoliams, susidariusiems dėl ne Sąjungoje vykdomų EIB finansavimo operacijų ir teikiamos makrofinansinės paramos bei Euratomo paskolų, atlyginti;

               (6)

               reikėtų sudaryti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus galinčių atitikti šalių sąrašą. Taip pat tikslinga sudaryti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą;

               (7)

               atsižvelgiant į pastarojo meto įvykius, kurie sudarė sąlygas Sąjungai pradėti naują santykių su Butanu ir Mianmaru/Birmos etapą, siekiant remti abiejose šalyse vykdomas politines ir ekonomines reformas, Butaną reikėtų įtraukti į EIB finansavimo reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą, o Mianmarą/Birmą – įtraukti į abu sąrašus;

               (8)

               siekiant parodyti svarbius politikos pokyčius, reikėtų atitinkamai peržiūrėti EIB finansavimo operacijų su ES garantija reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą ir pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl III priedo pakeitimų. Komisijos III priedo pakeitimai turėtų būti grindžiami bendru įvertinimu, įskaitant ekonominius, socialinius, aplinkosaugos ir politinius aspektus, visų pirma su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad visi atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;

               (9)

               siekiant atsižvelgti į galimą Garantijų fondo faktinių atidėjimų poreikių raidą pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, didžiausia ES garantijos viršutinė riba turėtų būti išskaidyta į nekintamą viršutinę ribą, kurios didžiausia suma yra 27 000 000 000 EUR, ir neprivalomą papildomą 3 000 000 000 EUR sumą. Garantijų fondo atidėjimai į Sąjungos bendrąjį biudžetą (biudžeto eilutė 01 03 06) įrašomi ex post, remiantis likutinio garantuoto išorės skolinimo n-2 metų pabaigoje rezultatų duomenimis. Atsižvelgiant į pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1638/2006, išdėstantis bendrąsias nuostatas, kurios nustato Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę, grįžtamosios lėšos iš rizikos kapitalu bei paskolomis finansuotų investicijų Viduržemio jūros šalyse, gautos vykdant operacijas, užbaigtas iki 2007 m. naudojant Sąjungos biudžeto lėšas, buvo sukauptos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai (FEMIP) atidarytoje patikos sąskaitoje. Dalis šių grįžtamųjų lėšų turėtų būti panaudotos Garantijų fondui kaip išimtinė priemonė, siekiant užtikrinti, kad 2014–2020 m. laikotarpiu būtų išlaikytos tinkamos EIB finansavimo operacijų pagal šį sprendimą viršutinės ribos. Likusios lėšos turėtų būti grąžintos į Sąjungos bendrąjį biudžetą;

               (10)

               klausimai, kuriuos reikia apsvarstyti visos arba dalies neprivalomos papildomos sumos panaudojimo atveju, turėtų apimti: pažangą EIB įgyvendinant šį sprendimą, visų pirma EIB operacijų rezultatus, remiantis informacija, gauta, be kita ko, naudojantis rezultatų vertinimo sistema (RVS), įskaitant poveikį vystymuisi; Garantijų fondo atidėjimų poreikius, atsižvelgiant į praeities ir ateities likutines sumas dėl visos Garantijų fondo finansuojamos veiklos; makroekonominę, finansinę ir politinę padėtį reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse tuo metu, kai atliekama laikotarpio vidurio peržiūra;

               (11)

               ES garantija garantuojamos sumos kiekviename regione turėtų ir toliau būti viršutinės EIB finansavimo su ES garantija ribos, o ne tikslai, kuriuos EIB turi įgyvendinti. Viršutinės ribos turėtų būti įvertintos atliekant šio sprendimo įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūrą, visų pirma atsižvelgiant į galimus regionų ir šalių, faktiškai atitinkančių EIB finansavimo reikalavimus, sąrašo pakeitimus;

               (12)

               EIB finansavimo operacijos turėtų atitikti pačios lėšas gaunančios šalies strategijas. Atsižvelgiant į šią aplinkybę, siekiant padidinti EIB išorės finansavimo veiklos Sąjungos politikai remti nuoseklumą bei tikslingumą ir užtikrinti kuo didesnę naudą lėšų gavėjams, Sprendime Nr. 1080/2011/ES nustatomi EIB finansavimo operacijų visuose reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse bendrieji tikslai, t. y. vietos privačiojo sektoriaus vystymasis, visų pirma remiant mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ), socialinė ir ekonominė infrastruktūra, klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos, pasinaudojant santykiniais EIB privalumais tose srityse, kuriose EIB ne kartą yra pasiekęs gerų rezultatų. Šių tikslų turėtų būti siekiama ir šiuo sprendimu, kad būtų toliau skatinamas tvarus augimas ir darbo vietų kūrimas;

               (13)

               galimybių MVĮ gauti finansavimą gerinimui, įskaitant Sąjungos MVĮ, kurios investuoja šiame sprendime nurodytuose regionuose, gali tekti esminis vaidmuo skatinant ekonomikos vystymąsi ir kovojant su nedarbu. Siekiant veiksmingai padėti MVĮ, EIB finansavimo operacijos turėtų būti orientuotos į rezultatus. EIB turėtų, kai tai įmanoma, investuoti į MVĮ atliekamus mokslinius tyrimus ir inovacijas ir tokiu būdu remti vietos vystymąsi. EIB turėtų bendradarbiauti su reikalavimus atitinkančių šalių vietos finansų tarpininkų įstaigomis, kurios turėtų būti integruotos į vietos ekonomiką, visų pirma siekdamas užtikrinti, kad dalį finansinės naudos gautų jų klientai ir kad būtų suteikta pridėtinės vertės, palyginti su kitais finansavimo šaltiniais. EIB taip pat turėtų savo veiklos šalyse kuo labiau didinti savo finansinių partnerių diversifikaciją. Išsamaus patikrinimo etape EIB turėtų įvertinti, ar finansavimo operacijos, kuriomis remiamos MVĮ per finansų tarpininką, atitinka regionines technines veiklos gaires, RVS ir EIB standartus. Siekdamas užtikrinti, kad MVĮ skirtos lėšos būtų naudojamos jų naudai, EIB turėtų nustatyti ataskaitų teikimo mechanizmą. Dalyvaudamas laikotarpio vidurio peržiūroje, EIB, be kita ko, turėtų pateikti suvestinę MVĮ finansavimo pagal šį sprendimą ataskaitą;

               (14)

               vien suteikiamos ES garantijos, kuri apima tik valstybinio ir politinio pobūdžio riziką, nepakanka, kad būtų užtikrinta prasminga EIB veikla, kuria remiamas mikrofinansavimas. Todėl tokia veikla atitinkamais atvejais turėtų būti vykdoma atsižvelgiant į kitoms priemonėms skirtus biudžeto išteklius ir pasitelkus tarpininkų įstaigas (įskaitant, vietos lygiu), siekiant ja skatinti ekonomikos augimą ir netiesiogiai prisidėti mažinant skurdą skurdesnėse šalyse;

               (15)

               EIB turėtų ir toliau finansuoti socialinės, aplinkosaugos ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transportą ir energetiką, investicinius projektus ir turėtų apsvarstyti galimybę išplėsti savo veiklą, kuria remiama sveikatos ir švietimo infrastruktūra, kai tokia veikla teikia akivaizdžią pridėtinę vertę;

               (16)

               siekiant stiprinti ES garantijos su klimato kaita susijusį aspektą, turėtų būti nustatytas bendros operacijų apimties tikslas ir sistema, sudaranti sąlygas ex ante įvertinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, išmetamą įgyvendinant projektus, remiamus taikant ES garantiją. EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiamas klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos, turėtų sudaryti bent 25 % visų EIB finansavimo operacijų, kad pasaulio mastu būtų propaguojami Sąjungos klimato politikos tikslai. EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, turėtų panaudoti savo technines ekspertines žinias viešiesiems ir privatiesiems subjektams, kuriems teikiama parama EIB finansavimo operacijomis, remti, kad būtų kovojama su klimato kaita ir kuo geriau pasinaudota turimu finansavimu. Klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos projektams turėtų būti galima gauti lėšų lengvatinėmis sąlygomis. EIB finansavimo operacijas, jei įmanoma, tinkamais atvejais turėtų papildyti Sąjungos bendrojo biudžeto lėšos, efektyviai ir tinkamai derinant kovos su klimato kaita finansavimui skiriamas dotacijas ir paskolas teikiant Sąjungos išorės paramą. Šiuo atžvilgiu Komisijos metinėje ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti pateikta išsami finansinių priemonių, naudojamų šiems projektams finansuoti, ataskaita, kurioje būtų nurodytos EIB finansavimo operacijų sumos ir atitinkamos dotacijų sumos;

               (17)

               tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, šalių regioninė integracija, visų pirma narystės Sąjungoje siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominė integracija, turėtų būti vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų. Atsižvelgiant į tai, srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, EIB turėtų galėti remti Sąjungos bendrovių vykdomas tiesiogines užsienio investicijas šalyse partnerėse, kuriomis skatinama ekonominė integracija su Sąjunga ir kuriomis prisidedama prie technologijų skatinimo ir žinių perdavimo, su sąlyga, kad atliekant išsamų investicinių projektų patikrinimą būtų tinkamai stengiamasi sumažinti riziką, kad EIB finansavimo operacijos turės neigiamų padarinių užimtumui Sąjungoje. EIB taip pat reikėtų skatinti savo rizika remti tiesiogines užsienio investicijas šalyse partnerėse, kurias suteiktų Sąjungos bendrovės, atsižvelgiant į EIB rizikos prisiėmimo pajėgumą;

               (18)

               EIB turėtų reguliariai atlikti pagal šį sprendimą remiamos veiklos ex post arba laikotarpio vidurio vertinimus, kad įvertintų jos aktualumą, rezultatus bei poveikį vystymuisi ir nustatytų aspektus, į kuriuos atsižvelgiant būtų galima pagerinti veiklą ateityje. Tokiais vertinimais turėtų būti prisidedama prie atskaitomybės ir tvarumo analizės;

               (19)

               bendrųjų ES garantijos tikslų ir jų įgyvendinimo susiejimo praktinės priemonės turi būti nustatytos regioninėse techninėse veiklos gairėse. Tokios gairės turėtų derėti su platesne Sąjungos regioninės politikos sistema, įskaitant Europos kaimynystės politikoje nustatytą diferenciacijos principą. Priėmus šį sprendimą, regioninės techninės veiklos gairės turėtų būti peržiūrėtos ir toliau atnaujintos po laikotarpio vidurio peržiūros, kad jos būtų pritaikytos prie Sąjungos išorės politikos ir prioritetų pokyčių. Atnaujinant regionines technines veiklos gaires, be kitų aplinkybių, turėtų būti atsižvelgta ir į atitinkamus pokyčius reikalavimus atitinkančiose šalyse;

               (20)

               pagal Protokolą Nr. 5 dėl Europos investicijų banko statuto, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) ir SESV, tiesiogiai EIB pateiktos paraiškos dėl EIB finansavimo operacijų, vykdytinų pagal šį sprendimą, turi būti pateikiamos Komisijai siekiant gauti jos nuomonę dėl atitikties atitinkamiems Sąjungos teisės aktams ir politikai. Kai Komisija pateikia neigiamą nuomonę dėl kurios nors EIB finansavimo operacijos, kuriai taikomas šis sprendimas, tai operacijai ES garantija neturėtų būti taikoma;

               (21)

               nors EIB stiprioji pusė ir toliau yra jo išskirtinis modelis (valstybinis investicijų bankas, kurio užduotis – teikti ilgalaikes paskolas siekiant jo akcininkų nustatytų tikslų), EIB finansavimo operacijomis turėtų būti prisidedama prie bendrųjų principų, kuriais vadovaujamasi Sąjungos išorės veiksmuose, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje – demokratijos ir teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių įtvirtinimo ir rėmimo, taip pat prie tarptautinių įsipareigojimų ir susitarimų, įskaitant aplinkosaugos susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga, įgyvendinimo. EIB visų pirma turėtų prisidėti prie ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis pagal SESV 212 straipsnį. Be to, EIB veiksmai turėtų atitikti tarptautinę teisę, įskaitant Jungtinių Tautų Chartijos principų laikymąsi. Be to, EIB veiksmai atitinkamais projekto ciklo etapais turėtų atitikti Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvenciją). Visų pirma besivystančių šalių atveju EIB finansavimo operacijomis turėtų būti skatinamas jų, visų pirma nepalankiausioje padėtyje esančių šalių, ekonominis, socialinis ir aplinkosaugos darnus vystymasis, jų sklandi ir laipsniška integracija į pasaulio ekonomiką, taip pat tikslų, kuriems Sąjunga pritarė Jungtinėse Tautose ir kitose atitinkamose tarptautinėse organizacijose, laikymasis. Padėdamas įgyvendinti priemones, būtinas Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti pagal SESV 209 straipsnio 3 dalį, EIB turėtų siekti netiesiogiai remti Jungtinių Tautų 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimą, o po 2015 m. – naujų vystymosi tikslų, kuriais Tūkstantmečio vystymosi tikslai galėtų būti pakoreguoti arba pakeisti, įgyvendinimą visuose regionuose, kuriuose jis vykdo veiklą;

               (22)

               EIB veikla pagal šį sprendimą turėtų būti remiamas Europos konsensuso dėl vystymosi, Pokyčių darbotvarkės ir pagalbos veiksmingumo principų, išdėstytų 2005 m. Paryžiaus deklaracijoje, 2008 m. Akros veiksmų darbotvarkėje ir 2011 m. Pusano partnerystės susitarime, įgyvendinimas. Be to, ji turi derėti su 2012 m. birželio 25 d. Tarybos priimta ES strategine programa ir veiksmų planu žmogaus teisių ir demokratijos srityje bei tarptautiniais aplinkosaugos susitarimais, įskaitant įsipareigojimus dėl biologinės įvairovės. Ji turėtų būti įgyvendinama įvairiomis konkrečiomis priemonėmis, visų pirma stiprinant EIB gebėjimą vertinti investicinių projektų aplinkosaugos, socialinius, vystymosi aspektus, įskaitant žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir su konfliktais susijusios rizikos aspektus, ir skatinant konsultacijas vietos lygiu su valdžios institucijomis ir pilietine visuomene. Šiomis aplinkybėmis EIB turėtų įgyvendinti ir toliau plėtoti RVS, kurioje išsamiai nustatyti veiklos rezultatų rodikliai, pagal kuriuos vertinamas banko finansavimo operacijų poveikis ekonominiu, aplinkosaugos, socialiniu ir vystymosi požiūriais per visą EIB projekto ciklą. RVS įgyvendinimas turėtų būti įvertintas atliekant šio sprendimo įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūrą. Atlikdamas išsamų investicinio projekto patikrinimą, EIB atitinkamais atvejais, laikydamasis Sąjungos socialinių bei aplinkosaugos principų ir tarptautinės geriausios praktikos, taip pat Sąjungos teisės ir lėšas gaunančios šalies nacionalinės teisės, turėtų reikalauti, kad investicinio projekto vykdytojas konsultuotųsi vietos lygiu ir viešai paskelbtų šių konsultacijų rezultatus, siekiant atsižvelgti į projektų poveikį atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams. EIB per visą projektų programavimo procesą turėtų palaikyti ryšius su projektų vykdytojais ir projektų naudos gavėjais. Šio sprendimo taikymo laikotarpiu pasirašytose finansavimo sutartyse dėl EIB finansavimo operacijų, kuriose kaip šalis dalyvauja viešieji subjektai, turėtų būti aiškiai nurodyta galimybė stabdyti išmokas, jeigu atšaukiamas šalies, kurioje vykdomas investicinis projektas, atitikties reikalavimams pagal šį sprendimą pripažinimas;

               (23)

               reikėtų užtikrinti, kad EIB finansavimo operacijos visais lygiais – pradedant išankstiniu strateginiu planavimu ir baigiant tolesniu investicinių projektų rengimu – atitiktų ir remtų Sąjungos išorės politiką ir šiame sprendime numatytus bendruosius tikslus. Siekiant didinti Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumą, reikėtų toliau stiprinti Komisijos ir EIB dialogą politikos ir strategijos klausimais, įtraukiant į jį Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT) ir tinkamai informuojant Europos Parlamentą ir Tarybą. Ne Sąjungoje esantys EIB biurai, jei įmanoma, turėtų būti įsteigti Sąjungos delegacijose, siekiant skatinti tokį bendradarbiavimą ir kartu dalintis veiklos išlaidomis. Siekiant sustiprinti Komisijos, EIVT ir EIB bendradarbiavimą bei išankstinį keitimąsi informacija veiklos lygiu, Europos Komisijos ir Europos investicijų banko susitarimo memorandumas dėl bendradarbiavimo ir koordinavimo regionuose, kuriems taikomas išorės mandatas, 2013 m. buvo patikslintas ir turėtų būti toliau taikomas. Bendradarbiaujant pagal susitarimo memorandumą visų pirma turėtų būti reguliariai peržiūrimas diferenciacijos principo taikymas kaimynystės šalyse. Ypač svarbu, kad Komisija ir EIB, atitinkamais atvejais iš anksto sistemingai keistųsi nuomonėmis rengiant atitinkamus programavimo dokumentus, į šį procesą įtraukdami EIVT, kad būtų padidinta jų vykdomos veiklos sinergija. Taip pat reikėtų stiprinti bendradarbiavimą žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir konfliktų prevencijos klausimais. EIB turėtų būti skatinamas EIB projekto ciklo metu bendradarbiauti su Sąjungos delegacijomis;

               (24)

               Sąjungos išorės santykiai turėtų būti remiami keliomis priemonėmis, ypač Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 236/2014 (4). Siekiant užtikrinti didesnį visos Sąjungos paramos atitinkamuose regionuose nuoseklumą, reikėtų rasti galimybių prireikus ir atitinkamais atvejais derinti EIB finansavimą su Sąjungos biudžeto ištekliais, taikant finansines priemones, numatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5) VIII antraštinėje dalyje, ir teikiant techninę pagalbą projektams rengti ir įgyvendinti naudojant Pasirengimo narystei pagalbos priemonę II, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 231/2014 (6), Europos kaimynystės priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 232/2014 (7), vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 233/2014 (8), bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 234/2014 (9), demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje finansavimo priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 235/2014 (10), priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir tvarkos, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 230/2014 (11) ir bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonę, nustatytą Tarybos reglamentu (ES) Nr. 237/2014 (12). Atsižvelgdama į Sprendimą Nr. 1080/2011/ES, Komisija sukūrė ES išorės bendradarbiavimo derinimo platformą, siekdama optimizuoti dotacijų bei paskolų ne Sąjungoje derinimo mechanizmų veikimą, visų pirma atitinkamai vykdant Sąjungos bendrąjį biudžetą ir administruojant EIB paskolas, ir keistis geriausios praktikos pavyzdžiais valdymo bei vertinimo kriterijų projektų lygiu srityje. EIB ir kitų finansų įstaigų dalyvavimas derinimo mechanizmuose turėtų visiškai atitikti Sąjungos išorės politikos tikslus ir pagalbos veiksmingumo bei skaidrumo principus;

               (25)

               vykdydamas į šio sprendimo taikymo sritį patenkančias finansavimo operacijas ne Sąjungoje, EIB turėtų siekti toliau stiprinti koordinavimą ir bendradarbiavimą su Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, ypač tomis, kurios dalyvauja ES išorės bendradarbiavimo derinimo platformoje. Šis bendradarbiavimas tam tikrais atvejais apima bendradarbiavimą klausimais, susijusiais su sektorių sąlygomis ir abipusiu rėmimusi procedūromis, bendro finansavimo naudojimu ir dalyvavimu pasaulinėse iniciatyvose, pavyzdžiui, iniciatyvose, kuriomis skatinamas paramos koordinavimas ir veiksmingumas. Tokiu veiksmų koordinavimu ir bendradarbiavimu turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti galimą sąnaudų dubliavimą ir bereikalingus sutapimus. Bendradarbiavimas turėtų būti grindžiamas abipusiškumo principu. Atitinkamais atvejais turėtų būti skatinama abipusiškumo principu grindžiama EIB prieiga prie kitų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų nustatytų finansinių priemonių. Komisijos, EIB grupės ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) trišalis susitarimo memorandumas dėl bendradarbiavimo ne Sąjungoje, kuris leidžia EIB grupei ir ERPB veikti pagal papildomumo principą remiantis jų atitinkamais lyginamaisiais pranašumais, buvo atnaujintas 2012 m., kad apimtų išplėstą ERPB geografinę aprėptį įtraukiant Viduržemio jūros regioną, ir turėtų būti toliau taikomas. Šiame sprendime išdėstyti principai turėtų būti taikomi ir tuo atveju, kai EIB finansavimas teikiamas pagal bendradarbiavimo susitarimus su kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis;

               (26)

               EIB turėtų būti skatinamas toliau finansuoti operacijas ne Sąjungoje taip pat ir pats prisiimdamas riziką, be kita ko, remiant Sąjungos ekonominius interesus, kai šios operacijos skirtos šalims ir investiciniams projektams, kurie pagal EIB vertinimą ir atsižvelgiant į jo paties rizikos prisiėmimo pajėgumą turi pakankamą kreditingumą, kad naudojant ES garantiją visų pirma būtų remiamos tos šalys ir investiciniai projektai, kuriems, remiantis paties EIB vertinimu, ES garantija suteikiama pridėtinė vertė, be kita ko, darnaus ekonominio, socialinio ir aplinkosauginio vystymosi požiūriu;

               (27)

               EIB turėtų išplėsti novatoriškų finansinių priemonių pasiūlą, be kita ko, skirdamas daugiau dėmesio garantijų priemonių kūrimui. Be to, EIB turėtų aktyviai siekti dalyvauti projektų rizikos pasidalijimo priemonėse ir skolos kapitalo rinkų finansavime užtikrindamas stabilų ir prognozuojamą pinigų srautą. Visų pirma jis turėtų apsvarstyti galimybę remti investicinio projekto, vykdomo reikalavimus atitinkančiose šalyse, arba jo naudai išleidžiamas skolos kapitalo rinkos priemones. Be to, EIB turėtų teikti daugiau paskolų vietos valiuta ir vietos rinkose leisti obligacijas, jei lėšas gaunančios šalys įgyvendins būtinas struktūrines reformas, visų pirma finansų sektoriuje, taip pat imsis kitų priemonių palankesnėms sąlygoms EIB veiklai sudaryti. Diversifikuojant ir plečiant kapitalo rinkų priemones, reikėtų visų pirma stengtis užtikrinti, kad dėl tokių priemonių nebūtų pradedama taikyti rizikingą finansinę praktiką ir įsiskolinama ir kad jos tokiu būdu nesukeltų grėsmės finansiniam stabilumui;

               (28)

               Komisija turėtų kasmet teikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Ataskaitoje turėtų būti įvertintos EIB finansavimo operacijos ir jų atitiktis šiam sprendimui, jų pridėtinė vertė ir nauda Sąjungos išorės politikai, jų kokybė, jų poveikis vystymuisi remiantis EIB RVS ir lėšų gavėjams suteikta finansinė nauda. Ataskaitoje taip pat turėtų būti pateikta informacija apie ES garantijos pareikalavimo atvejus, kovos su klimato kaita ir biologinės įvairovės finansavimą pagal šį sprendimą, tolesnį EIB ir Europos ombudsmeno susitarimo memorandumo veikimo vertinimą ir bendradarbiavimo su Komisija ir kitomis Europos bei tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant bendrą finansavimą, aprašymas. Ataskaita turėtų būti skelbiama viešai, kad atitinkami suinteresuotieji subjektai, įskaitant pilietinę visuomenę, galėtų pareikšti savo nuomonę;

               (29)

               EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiama Sąjungos išorės politika, turėtų būti toliau vykdomos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų. Operacijos ir toliau turėtų būti administruojamos laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, kurios turėtų atspindėti šiuos principus, įskaitant tinkamas kontrolės priemones, ir laikantis EIB pareiškimo dėl socialinių ir aplinkos apsaugos standartų, taip pat laikantis atitinkamų taisyklių ir procedūrų, susijusių su Audito Rūmais ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF). Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB turėtų tinkamai įgyvendinti savo politiką dėl mažai reguliuojamų ar nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų, kurias tokiomis pripažino Sąjunga, Jungtinės Tautos, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija arba Finansinių veiksmų darbo grupė, kad prisidėtų prie tarptautinės kovos su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių vengimu ir pinigų plovimu. Skaidrumo sumetimais EIB, bendradarbiaudamas su vietos finansų tarpininkais, turėtų, kiek įmanoma, parengti galutinių besiskolinančių subjektų sąrašą;

               (30)

               EIB turėtų imtis tinkamų priemonių, užtikrindamas, kad, kai finansavimo operacijoms suteikiama ES garantija, Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija, pinigų plovimu ir kita neteisėta veikla priemones, o OLAF turėtų teisę vykdyti patikras vietoje ir patikrinimus lėšų gavėjų patalpose. EIB, laikydamasis savo 2008 m. priimtos bei 2013 m. peržiūrėtos „Neleistino elgesio vykdant Europos investicijų banko veiklą prevencijos ir atgrasymo nuo jo politikos“ (toliau – EIB kovos su sukčiavimu politika), turėtų glaudžiai bendradarbiauti su kompetentingomis Sąjungos ir valstybių narių valdžios institucijomis, kad būtų stiprinamos galiojančios kovos su pinigų plovimu bei su teroristų finansavimu priemonės ir padedama geriau jas vykdyti. Laikydamasis savo informavimo apie pažeidimus politikos, EIB taip pat turėtų skirti ypatingą dėmesį informatorių pateikiamai informacijai apie galimus sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejus, užtikrindamas tinkamus tolesnius veiksmus, grįžtamąjį ryšį ir apsaugą nuo keršto;

               (31)

               EIB valdymo organai turėtų būti skatinami imtis reikiamų priemonių siekiant pritaikyti EIB veiklą taip, kad ją vykdant būtų veiksmingai prisidedama prie ES išorės politikos, ir siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   ES garantija
   1.   Sąjunga Europos investicijų bankui (toliau – EIB) suteikia biudžeto garantiją finansavimo operacijoms, vykdomoms ne Sąjungoje (toliau – ES garantija). ES garantija suteikiama kaip visuotinė garantija dėl EIB priklausančių, bet negautų sumų, susijusių su paskolomis, paskolų garantijomis ir skolos kapitalo rinkos priemonėmis, suteiktomis EIB investiciniams projektams, kurie atitinka reikalavimus pagal 2 dalį, arba išleistomis jų naudai.
   2.   ES garantijos reikalavimus atitinka EIB paskolos, paskolų garantijos ir skolos kapitalo rinkos priemonės, suteiktos investiciniams projektams, vykdomiems reikalavimus atitinkančiose šalyse pagal EIB taisykles ir procedūras, įskaitant EIB pareiškimą dėl aplinkos apsaugos bei socialinių principų ir standartų, ir remiant atitinkamus ES išorės politikos tikslus, arba išleistos jų naudai, kai EIB finansavimas suteikiamas pagal pasirašytą susitarimą, kuris vis dar galioja ir nebuvo nutrauktas (toliau – EIB finansavimo operacijos).
   3.   EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiama Sąjungos išorės politika, toliau administruojamos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų.
   4.   ES garantija neviršija 65 % visos vykdant EIB finansavimo operacijas išmokėtų lėšų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas.
   5.   ES garantija taikoma EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms 2014 m. sausio 1 d.–2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu.
   6.   Jeigu, pasibaigus 5 dalyje nurodytam laikotarpiui, Europos Parlamentas ir Taryba nėra priėmę sprendimo, kuriuo EIB būtų suteikta nauja ES garantija, skirta jo finansavimo operacijų ne Sąjungoje nuostoliams atlyginti, tas laikotarpis automatiškai vieną kartą pratęsiamas šešiems mėnesiams.
   2 straipsnis
   EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, viršutinės ribos
   1.   EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, didžiausia viršutinė riba 2014–2020 m. laikotarpiui neviršija 30 000 000 000 EUR. Sumos, kurios iš pradžių buvo paskirtos finansavimo operacijoms, bet vėliau buvo anuliuotos, į viršutinę ribą neįskaitomos.
   Ši didžiausia viršutinė riba išskaidoma į:

               a)

               nekintamą viršutinę ribą, kurios didžiausia suma yra 27 000 000 000 EUR;

               b)

               neprivalomą papildomą 3 000 000 000 EUR sumą.

         Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, priima sprendimą dėl visos b punkte nurodytos sumos arba jos dalies panaudojimo ir jos regioninio paskirstymo atlikus laikotarpio vidurio peržiūrą, kaip nustatyta 19 straipsnyje.
   2.   1 dalies a punkte nurodyta nekintama viršutinė riba suskirstoma į regionines viršutines ribas ir viršutinių ribų dalis, kaip nustatyta I priede. Taikydamas regionines viršutines ribas EIB laipsniškai užtikrina proporcingą paskirstymą pagal šalis regionuose, kuriems taikoma ES garantija.
   3 straipsnis
   Bendrieji tikslai ir principai
   1.   ES garantija suteikiama tik toms EIB finansavimo operacijoms, kurios, remiantis EIB atliktu įvertinimu, turi pridėtinės vertės ir kuriomis remiamas kuris nors iš šių bendrųjų tikslų:

               a)

               vietos privačiojo sektoriaus plėtojimas, visų pirma parama MVĮ;

               b)

               socialinės ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūrą bei informacines ir ryšių technologijas, plėtojimas;

               c)

               klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos.

         2.   Išlaikant išskirtinį EIB, kaip investicijų banko, pobūdį, EIB finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą, prisidedama prie ES bendro intereso, visų pirma prie Sąjungos išorės veiksmų principų, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje, ir tarptautinių aplinkosaugos susitarimų, kurių šalis Sąjunga yra, įgyvendinimo. EIB valdymo organai skatinami imtis reikiamų priemonių siekiant pritaikyti EIB veiklą taip, kad ją vykdant būtų veiksmingai prisidedama prie Sąjungos išorės politikos, ir siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų.
   3.   Šalių regioninė integracija, įskaitant visų pirma narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, yra vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, kaip nustatyta 1 dalyje. EIB vykdo finansavimo operacijas lėšas gaunančiose šalyse tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, remdamas tiesiogines užsienio investicijas, kuriomis skatinama ekonominė integracija su Sąjunga.
   4.   Besivystančiose šalyse, kaip nurodyta Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos sudarytame oficialios paramos vystymuisi gavėjų sąraše, EIB finansavimo operacijomis, vadovaujantis SESV 208 ir 209 straipsniais, netiesiogiai prisidedama siekiant Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslų, pavyzdžiui, sumažinti skurdą pasitelkiant integracinį augimą ir tvarų ekonominį, aplinkosaugos bei socialinį vystymąsi.
   5.   Siekiant užtikrinti, kad privačiojo sektoriaus investicijos turėtų kuo didesnį poveikį vystymuisi, EIB stengiasi stiprinti vietos privatųjį sektorių lėšas gaunančiose šalyse, remdamas vietos investicijas, kaip nustatyta 1 dalies a punkte. Į EIB finansavimo operacijas, kuriomis remiami 1 dalyje numatyti bendrieji tikslai, siekiama taip pat įtraukti paramą Sąjungos MVĮ investiciniams projektams. Siekiant veiksmingai stebėti, kaip naudojamos lėšos atitinkamų MVĮ naudai, EIB su finansų tarpininkais nustato tinkamus sutartinius reikalavimus, įskaitant lėšų gavėjų pateiktinų ataskaitų standartus.
   EIB bendradarbiauja su finansų tarpininkais, kurie gali paremti konkrečius MVĮ poreikius šalyse, kuriose vykdomos operacijos, ir kurie nedalyvauja EIB finansavimo operacijose, vykdomose reikalavimus atitinkančioje šalyje pasitelkiant struktūras, esančias nebendradarbiaujančioje užsienio šalyje ar teritorijoje, kaip nurodyta 13 straipsnyje.
   6.   EIB finansavimo operacijomis, kuriomis remiamas 1 dalies b punkte nustatytas bendrasis tikslas, remiami investiciniai projektai daugiausia transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūros, informacinių ir ryšių technologijų, sveikatos ir švietimo srityse. Tai apima atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą ir integraciją, energijos sistemų transformavimą, kuriuo sudaromos sąlygos pereiti prie mažiau anglies dioksido išskiriančių technologijų ir kuro, tvarų energetinį saugumą ir energetikos infrastruktūrą, įskaitant dujų gamybai ir transportavimui į Sąjungos energijos rinką skirtą infrastruktūrą, taip pat kaimo vietovių elektrifikavimą, aplinkosaugos infrastruktūrą, pavyzdžiui, vandenį ir sanitariją bei žaliąją infrastruktūrą, telekomunikacijų ir plačiajuosčių tinklų infrastruktūrą.
   7.   EIB finansavimo operacijomis, kuriomis remiami 1 dalies c punkte nustatyti bendrieji tikslai, remiami klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos investiciniai projektai, kuriais padedama siekti bendro Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos tikslo, visų pirma vengiant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo arba jį mažinant atsinaujinančiosios energijos, energijos vartojimo efektyvumo ir tvaraus transporto srityse arba didinant pažeidžiamų šalių, sektorių ir bendruomenių atsparumą neigiamam klimato kaitos poveikiui. Projektų, susijusių su veiksmais klimato kaitos srityje, atitikties reikalavimams kriterijai apibrėžti EIB klimato kaitos strategijoje, kuri turi būti atnaujinta iki 2015 m. pabaigos. Šiuo tikslu į poveikio aplinkai vertinimo procedūrą turėtų būti įtraukta anglies dioksido išmetimo rodiklio analizė, kad būtų galima nustatyti, ar pasiūlymais dėl projektų optimaliai didinamas energijos vartojimo efektyvumas. Šio sprendimo taikymo laikotarpiu tų operacijų apimtis sudaro ne mažiau kaip 25 % visų EIB finansavimo operacijų.
   8.   Laikydamasis Sąjungos ir tarptautinių tikslų klimato kaitos srityje, EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, ne vėliau kaip iki 2015 m. pabaigos atnaujina savo klimato kaitos strategiją, kiek tai susiję su EIB finansavimo operacijomis. Taip atnaujintoje strategijoje, inter alia, numatomi konkretūs veiksmai siekiant užtikrinti, kad investiciniai projektai pagal šį sprendimą atitiktų Sąjungos tikslus klimato kaitos srityje, ir siekiant intensyviau dėti pastangas remti atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir energijos vartojimo efektyvumą.
   9.   ES garantija taikoma tik toms EIB finansavimo operacijoms, kurios vykdomos reikalavimus atitinkančiose šalyse, sudariusiose bendrąjį susitarimą su EIB, kuriuo nustatomos teisinės sąlygos, pagal kurias turi būti vykdomos tokios operacijos.
   4 straipsnis
   Tinkamos šalys
   1.   II priede pateikiamas šalių, kurios gali atitikti EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimus, sąrašas. III priede pateikiamas šalių, kurios atitinka EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimus, sąrašas, į kurį gali būti įtrauktos tik II priede nurodytos šalys. Sprendimas dėl į II priede pateiktą sąrašą neįtrauktų šalių atitikties EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimams priimamas kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, laikantis įprastos teisėkūros procedūros.
   2.   Komisijai pagal 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl III priedo pakeitimų. Komisijos sprendimai grindžiami bendru įvertinimu, įskaitant ekonominius, socialinius, aplinkosaugos ir politinius aspektus, visų pirma su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus, taip pat atitinkamomis Europos Parlamento rezoliucijomis ir Tarybos sprendimais bei išvadomis.
   3.   Deleguotieji aktai, kuriais iš dalies keičiamas III priedas, nedaro poveikio ES garantijos taikymui EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms iki tų deleguotųjų aktų įsigaliojimo, atsižvelgiant į 4 dalį.
   4.   Mokėjimai pagal EIB finansavimo operacijas, kurioms taikoma bendroji garantija, kaip nurodyta 8 straipsnio 1 dalyje, neatliekami šalyse, kurios nenurodytos III priede.
   5.   ES garantija netaikoma EIB finansavimo operacijoms konkrečioje šalyje, su kuria susitarimas dėl tokių operacijų buvo pasirašytas po tos šalies įstojimo į Sąjungą.
   5 straipsnis
   EIB finansavimo operacijų indėlis siekiant Sąjungos politikos tikslų
   1.   Komisija kartu su EIB per vienerius metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo atnaujina EIB finansavimo operacijoms taikomas galiojančias regionines technines veiklos gaires.
   Regioninės techninės veiklos gairės turi būti suderintos su platesne Sąjungos regioninės politikos sistema, nustatyta IV priede. Regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis visų pirma užtikrinama, kad pagal šį sprendimą teikiamas EIB finansavimas papildytų atitinkamų sričių Sąjungos paramos politiką, programas ir priemones įvairiuose regionuose.
   Atnaujindami regionines technines veiklos gaires, Komisija ir EIB atsižvelgia į atitinkamas Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas. Regioninės techninės veiklos gairės turi būti suderintos su prioritetais, nustatytais lėšas gaunančių šalių parengtose nacionalinėse arba regioninėse programose, jeigu tokių programų yra, deramai atsižvelgiant į rengiant tas programas vykdytų konsultacijų su vietos pilietine visuomene rezultatus.
   Kai tik atnaujintos regioninės techninės veiklos gairės parengiamos, Komisija jas perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
   Laikydamasis regioninėse techninėse veiklos gairės nustatytų principų, EIB nustato atitinkamas finansavimo strategijas ir užtikrina jų įgyvendinimą.
   EIB finansavimo operacijos turi būti suderintos su regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis ir lėšas gaunančios šalies strategijomis.
   Regioninės techninės veiklos gairės peržiūrimos po 19 straipsnyje nurodytos laikotarpio vidurio peržiūros.
   2.   Laikydamasi Protokolo Nr. 5 19 straipsnyje numatytos procedūros, Komisija pateikia nuomonę dėl EIB finansavimo operacijų. Jeigu Komisija pateikia nepalankią nuomonę dėl kurios nors iš EIB finansavimo operacijų, kurioms taikomas šis sprendimas, tai operacijai netaikoma ES garantija.
   6 straipsnis
   Bendradarbiavimas su Komisija ir EIVT
   1.   Siekiant kuo labiau padidinti EIB finansavimo operacijų ir Sąjungos biudžeto išteklių sinergiją, toliau didinamas EIB išorės veiksmų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais, visų pirma atnaujinant 5 straipsnyje nurodytas regionines technines veiklos gaires (dėl jų politikos aspektų atitinkamais atvejais konsultuojamasi su EIVT), taip pat palaikant reguliarų ir sistemingą dialogą ir iš anksto keičiantis informacija apie:

               a)

               Komisijos arba atitinkamais atvejais EIVT parengtus strateginius dokumentus, pavyzdžiui, šalių ir regionų strategijos dokumentus, orientacines programas, veiksmų planus ir pasirengimo narystei dokumentus;

               b)

               EIB strateginius planavimo dokumentus, planuojamus investicinius projektus ir EIB metines ataskaitas Komisijai;

               c)

               kitus politikos ir veiklos aspektus.

         2.   Bendradarbiavimas vykdomas su kiekvienu regionu atskirai, be kita ko, Sąjungos delegacijų lygiu, atsižvelgiant į EIB vaidmenį ir Sąjungos politikos kryptis kiekviename regione.
   7 straipsnis
   Bendradarbiavimas su kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis
   1.   Atitinkamais atvejais EIB finansavimo operacijos vykdomos bendradarbiaujant su kitomis Europos daugiašalėmis ir valstybių narių finansų įstaigomis (toliau – Europos finansų įstaigos) ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant regioninius plėtros bankus (toliau – tarptautinės finansų įstaigos), siekiant kuo labiau padidinti sinergiją, bendradarbiavimą ir veiksmingumą, plėtoti bendras novatoriškas finansines priemones, užtikrinti apdairų ir pagrįstą rizikos pasidalijimą ir investicinių projektų bei sektorių sąlygų suderinamumą, kad būtų kuo labiau sumažintas galimas sąnaudų dubliavimas ir bereikalingi sutapimai.
   2.   1 dalyje nurodytas bendradarbiavimas lengvinamas tarpusavyje koordinuojant Komisijos, EIB ir atitinkamų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų, veikiančių įvairiuose regionuose, veiksmus, atitinkamais atvejais vykdomus pagal susitarimo memorandumus arba kitas Sąjungos regioninio bendradarbiavimo sistemas.
   8 straipsnis
   ES garantijos aprėptis ir sąlygos
   1.   EIB finansavimo operacijoms, išskyrus operacijas, kurias sudaro skolos kapitalo rinkos priemonės, dėl kurių susitarimas pasirašomas su valstybe arba kurios vykdomos su valstybės garantija, ir kitoms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių susitarimas pasirašomas su regioninės arba vietos valdžios institucijomis, arba valstybei priklausančiomis arba jos kontroliuojamomis viešosiomis įmonėmis arba įstaigomis, jeigu tokių kitų EIB finansavimo operacijų kredito rizika yra deramai EIB įvertinta atsižvelgiant į atitinkamos šalies kredito rizikos būklę, ES garantija taikoma visoms EIB priklausančioms, bet negautoms sumoms (toliau – bendroji garantija).
   2.   Taikant 1 dalį, Palestinai atstovauja Palestinos Administracija, o Kosovui (13) atstovauja Kosovo valdžios institucijos.
   3.   EIB finansavimo operacijų, išskyrus 1 dalyje nurodytas operacijas, atveju ES garantija apima visas EIB priklausančias, bet negautas sumas, jeigu jos nebuvo gautos dėl vienos iš toliau nurodytų rūšių politinės rizikos (toliau – politinės rizikos garantija) susidarymo:

               a)

               valiutos nepervedimo;

               b)

               turto nusavinimo;

               c)

               karo arba pilietinių neramumų;

               d)

               atsisakymo vykdyti teisingumą pažeidus sutartį.

         4.   EIB finansavimo operacijoms, kurias sudaro skolos kapitalo rinkos priemonės, taikoma tik politinės rizikos garantija.
   5.   Į finansavimo susitarimus su atskirais projektų, susijusių su EIB finansavimo operacijomis, vykdytojais taip pat įtraukiamos tinkamos aplinkosaugos ir socialinės nuostatos vadovaujantis EIB taisyklėmis ir procedūromis.
   6.   Komisija ir EIB 14 straipsnyje nurodytame garantijos susitarime nustato aiškią ir skaidrią paskirstymo politiką, kuria EIB suteikiama galimybė savo išorės veikloje nustatyti pagal šį sprendimą finansuotinas operacijas siekiant užtikrinti veiksmingiausią ES garantijos panaudojimą. Paskirstymo politika grindžiama EIB įvertintu EIB finansavimo operacijų kreditingumu, I priede apibrėžtomis viršutinėmis ribomis, susitarimo šalies pobūdžiu, ar tai valstybinis, ar valstybės, vietos valdžios subjektas, kuriems taikoma šio straipsnio 1 dalis, ar privatusis subjektas, EIB rizikos prisiėmimo pajėgumu ir kitais svarbiais kriterijais, įskaitant ES garantijos pridėtinę vertę. Europos Parlamentas ir Taryba informuojami apie paskirstymo politiką vadovaujantis 14 straipsniu.
   7.   Kai pareikalaujama ES garantijos, Sąjungai perleidžiamos visos atitinkamos EIB teisės dėl visų pareigų, susijusių su jo finansavimo operacijomis, pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijų susitarimą.
   9 straipsnis
   EIB vykdomas investicinių projektų vertinimas ir stebėsena
   1.   EIB atlieka išsamų patikrinimą ir atitinkamais atvejais reikalauja, kad projektų vykdytojai, laikydamiesi Sąjungos socialinių ir aplinkosaugos principų, projektų planavimo ir įgyvendinimo etapuose surengtų vietos lygio viešas konsultacijas su atitinkamais nacionaliniais ir vietos suinteresuotaisiais subjektais, taip pat su pilietine visuomene, dėl investicinių projektų, kuriems suteikiama ES garantija, socialinių, žmogaus teisių, aplinkosaugos, ekonominių bei su vystymusi susijusių aspektų ir suteiktų informacijos, kuri yra svarbi norint įvertinti, kaip jais prisidedama įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus.
   Atitinkamais atvejais taip pat įvertinama, kaip projekto įgyvendinimo laikotarpiu teikiant techninę pagalbą būtų galima padidinti EIB finansavimo gavėjų pajėgumus. EIB taisyklės ir procedūros apima būtinas nuostatas dėl investicinių projektų poveikio aplinkai bei socialinio poveikio ir aspektų, susijusių su žmogaus teisėmis ir konfliktų prevencija, vertinimo siekiant užtikrinti, kad pagal šį sprendimą remiami investiciniai projektai būtų tvarūs aplinkos ir socialiniu požiūriu.
   2.   EIB ne tik atlieka su vystymusi susijusių aspektų ex ante įvertinimą, bet ir stebi finansavimo operacijų įgyvendinimą. Jis visų pirma reikalauja, kad projektų vykdytojai vykdytų išsamią projekto įgyvendinimo stebėseną iki jo užbaigimo, inter alia, stebėtų investicinio projekto ekonominį poveikį, poveikį vystymuisi, socialinį poveikį, poveikį aplinkai ir žmogaus teisėms. EIB reguliariai tikrina projektų vykdytojų pateiktą informaciją ir, jeigu projektų vykdytojas sutinka, paskelbia šią informaciją viešai. Jeigu įmanoma, paskelbiamos su EIB finansavimo operacijomis susijusios projektų užbaigimo ataskaitos, išskyrus konfidencialią informaciją.
   3.   EIB stebėsena taip pat siekiama apimti tarpinių operacijų vykdymo ir finansų tarpininkų veiklos remiant MVĮ stebėseną.
   4.   EIB nustato išsamią sistemą, kad būtų galima ex ante įvertinti santykinį ir absoliutų išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, susijusį su EIB finansavimo operacijomis, kai tie išmetami kiekiai pasiekia dideles ribas, kaip apibrėžta atitinkamoje metodikoje, įtrauktoje į EIB klimato kaitos strategiją, ir kai turima duomenų.
   5.   Jeigu įmanoma, stebėsenos rezultatai atskleidžiami, laikantis konfidencialumo reikalavimų ir gavus atitinkamų šalių sutikimą.
   10 straipsnis
   Garantijų fondui skirtos išorės asignuotosios įplaukos
   110 000 000 EUR grąžinamų sumų ir įplaukų suma, gauta vykdant operacijas, kurios buvo užbaigtos iki 2007 m., įskaitant kapitalo grąžinimą, suteiktas garantijas ir pagrindinės paskolų sumos grąžinimą, dividendus, kapitalo prieaugį, garantijų mokesčius ir paskolų bei patikos sąskaitų sumų palūkanas, grąžinta į Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai atidarytą patikos sąskaitą ir priskirta paramos iš Sąjungos bendrojo biudžeto mokėjimui, yra išorės asignuotosios įplaukos pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 21 straipsnio 4 dalį ir yra naudojama Garantijų fondui.
   110 000 000 EUR viršijančios sumos, grąžintos į Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai atidarytą patikos sąskaitą, įrašomos į Sąjungos bendrąjį biudžetą atėmus valdymo išlaidas ir mokesčius.
   11 straipsnis
   Metinė atskaitomybė ir apskaita
   1.   Kiekvienais metais Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia ataskaitą dėl EIB finansavimo operacijų, atliktų pagal šį sprendimą. Ataskaita skelbiama viešai ir joje pateikiama:

               a)

               EIB finansavimo operacijų ir jų atitikties šiam sprendimui vertinimas projekto, sektoriaus, šalies ir regiono lygiu;

               b)

               EIB finansavimo operacijų pridėtinės vertės, numatomų rezultatų, pasiektų rezultatų ir poveikio vystymuisi bendras vertinimas, grindžiamas EIB rezultatų vertinimo sistemos metine ataskaita. Šiuo tikslu EIB naudoja veiklos rezultatų rodiklius, susijusius su finansuojamų projektų vystymosi, aplinkosaugos ir socialiniai aspektais, įskaitant žmogaus teisių aspektus, atsižvelgdamas į atitinkamus rodiklius, nustatytus pagal 2005 m. Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo. Projektų aplinkosaugos aspektų rodikliai apima „švarios technologijos“ kriterijus, iš esmės grindžiamus energijos vartojimo efektyvumu ir išmetamųjų teršalų mažinimo technologijomis.

               c)

               EIB finansavimo operacijų indėlio įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus vertinimas atsižvelgiant į 5 straipsnyje nurodytas regionines technines veiklos gaires;

               d)

               EIB finansavimo operacijų lėšų gavėjams perteiktos finansinės naudos bendras vertinimas;

               e)

               EIB finansavimo operacijų kokybės vertinimas, visų pirma, kiek atlikdamas išsamų finansuojamų investicinių projektų patikrinimą ir juos stebėdamas EIB atsižvelgė į tvarumą aplinkos ir socialiniu požiūriais;

               f)

               išsami informacija apie ES garantijos pareikalavimo atvejus;

               g)

               informacija apie kovos su klimato kaita ir biologinės įvairovės finansavimo sumą pagal šį sprendimą, bendrą poveikį santykiniam ir absoliučiam išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui, nurodytam 9 straipsnio 4 dalyje, ir pagal klimato riziką įvertintų projektų skaičių;

               h)

               bendradarbiavimo su Komisija ir kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant bendrą finansavimą, aprašymas. Ataskaitoje visų pirma pateikiamas visų Sąjungos finansinių išteklių ir kitų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų išteklių, naudojamų kartu su EIB finansavimu, išskaidymas pateikiant visų investicijų, kurios remiamos pagal šį sprendimą vykdomomis EIB finansavimo operacijomis, apžvalgą. Ataskaitoje taip pat minimas EIB ir kitų Europos ar tarptautinių finansų įstaigų naujų susitarimo memorandumų, kurie turi įtakos EIB finansavimo operacijoms pagal šį sprendimą, sudarymas;

               i)

               informacija apie tolesnę veiklą, susijusią su EIB ir Europos ombudsmeno susitarimo memorandumo veikimu, kiek tas memorandumas susijęs su EIB finansavimo operacijomis pagal šį sprendimą.

         2.   Kad Komisija galėtų parengti 1 dalyje nurodytą ataskaitą, EIB teikia Komisijai pagal šį sprendimą įvykdytų EIB finansavimo operacijų metines ataskaitas, įskaitant visą būtiną informaciją, kuri leistų Komisijai parengti ataskaitą pagal 1 dalį. EIB taip pat gali pateikti Komisijai papildomą Europos Parlamentui ir Tarybai svarbią informaciją, kad šios institucijos gautų išsamią EIB išorės veiklos apžvalgą.
   3.   EIB teikia Komisijai statistinius, finansinius ir apskaitos duomenis, susijusius su kiekviena EIB finansavimo operacija, taip pat visą papildomą informaciją, kuri būtina Komisijos ataskaitų teikimo pareigoms arba Audito Rūmų prašymams vykdyti, ir pateikia pagal EIB finansavimo operacijas neišmokėtų sumų audito pažymą. EIB taip pat teikia Komisijai visus kitus būtinus dokumentus pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
   4.   Kad Komisija galėtų vykdyti rizikos, kuriai suteikiama ES garantija, apskaitą ir parengti ataskaitą, EIB pateikia Komisijai EIB rizikos įvertinimą ir informaciją apie EIB finansavimo operacijų reitingus.
   5.   Ne rečiau kaip kartą per metus EIB Komisijai teikia numatomos EIB finansavimo operacijų, dėl kurių pasirašomos sutartys, sumos preliminarią daugiametę programą, kad būtų užtikrintas EIB prognozuojamo finansavimo suderinamumas su šiuo sprendimu nustatytomis viršutinėmis ribomis ir kad Komisija galėtų užtikrinti tinkamą biudžeto lėšų, kurių reikia Garantijų fondo atidėjimams sudaryti, planavimą. Komisija atsižvelgia į šią prognozę, rengdama Sąjungos bendrojo biudžeto projektą.
   6.   EIB reguliariai teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai visas nepriklausomo vertinimo ataskaitas, kuriose įvertinami praktiniai konkrečių EIB veiksmų pagal šį sprendimą ir kitus išorės įgaliojimus rezultatai.
   7.   EIB savo sąskaita teikia 2–6 dalyse nurodytą informaciją. EIB taip pat viešai skelbia 2, 3 ir 6 dalyse nurodytą informaciją – bendro pobūdžio informaciją, išskyrus bet kokią konfidencialią informaciją.
   12 straipsnis
   Skaidrumas ir viešas informacijos atskleidimas
   1.   Laikydamasis savo skaidrumo politikos ir Sąjungos galimybės susipažinti su dokumentais ir informacija principų, taip pat palaipsniui diegdamas Tarptautinės paramos skaidrumo iniciatyvos standartus, EIB savo interneto svetainėje viešai skelbia informaciją, susijusią su:

               a)

               visomis EIB finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą pasibaigus projekto tvirtinimo etapui, visų pirma nurodydamas, ar investiciniam projektui taikoma ES garantija ir kaip juo prisidedama siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų, pažymėdamas visų pirma jo ekonominį bei socialinį poveikį ir poveikį aplinkai;

               b)

               išskyrus atvejus, kai taikomi konfidencialumo reikalavimai, visais EIB ir kitų Europos ar tarptautinių finansų įstaigų sudarytais susitarimo memorandumais, kurie turi įtakos EIB finansavimo operacijoms pagal šį sprendimą;

               c)

               jeigu įmanoma ir tinkama, esamais EIB ir lėšas gaunančios šalies bendraisiais susitarimais. Pasirašydamas naujus susitarimus arba iš dalies keisdamas esamus susitarimus, EIB stengiasi užtikrinti, kad juos būtų galima atskleisti;

               d)

               EIB paskirstymo politika.

         2.   Komisija savo interneto svetainėje viešai skelbia konkrečią informaciją, susijusią su visais sumų išieškojimo pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijos susitarimą ir 15 straipsnio 2 dalyje nurodytą susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros, atvejais, išskyrus atvejus, kai taikomi konfidencialumo reikalavimai.
   13 straipsnis
   Nebendradarbiaujančios šalys ir teritorijos
   EIB savo finansavimo operacijose netoleruoja jokių veiksmų, kurie vykdomi siekiant neteisėtų tikslų, įskaitant pinigų plovimą, terorizmo finansavimą, mokestinį sukčiavimą ir mokesčių slėpimą, korupciją ir sukčiavimą, kenkiantį Sąjungos finansiniams interesams. Visų pirma EIB nedalyvauja jokiose finansavimo operacijose, kurios vykdomos reikalavimus atitinkančioje šalyje pasitelkiant užsienio struktūrą, esančią nebendradarbiaujančioje užsienio šalyje ar teritorijoje, kurią tokia pripažino Sąjunga, Jungtinės Tautos, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija arba Finansinių veiksmų darbo grupė.
   Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB taiko Sąjungos teisėje dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui nustatytus principus ir standartus, įskaitant reikalavimą atitinkamais atvejais imtis pagrįstų priemonių siekiant nustatyti tikrųjų savininkų tapatybę.
   14 straipsnis
   Garantijos susitarimas
   Komisija ir EIB pasirašo garantijos susitarimą, kuriame nustatomos išsamios nuostatos ir procedūros, susijusios su ES garantija, kaip nustatyta 8 straipsnyje, ir atitinkamai apie tai informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą.
   15 straipsnis
   Komisijos išmokėtų sumų išieškojimas
   1.   Jeigu Komisija išmoka sumą pagal ES garantiją, EIB Komisijos vardu ir jos naudai vykdo išmokėtų sumų išieškojimą.
   2.   Ne vėliau kaip 14 straipsnyje nurodyto garantijos susitarimo pasirašymo dieną Komisija ir EIB pasirašo atskirą susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros.
   16 straipsnis
   Audito Rūmų atliekamas auditas
   ES garantijos ir pagal ją išmokėtų ir išieškotų sumų, priskiriamų Sąjungos bendrajam biudžetui, auditą atlieka Audito Rūmai.
   17 straipsnis
   Kovos su sukčiavimu priemonės
   1.   EIB nedelsdamas praneša OLAF ir suteikia jam būtiną informaciją, jeigu bet kuriame projektų, kuriems suteikiama ES garantija, rengimo, įgyvendinimo ar užbaigimo etape turi pagrindų įtarti galimą sukčiavimo, korupcijos, pinigų plovimo ar kitos neteisėtos veiklos, kuri gali pakenkti Sąjungos finansiniams interesams, atvejį.
   2.   OLAF gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (14), Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (15) ir Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (16) nuostatomis ir juose nustatytomis procedūromis, kad apsaugotų Sąjungos finansinius interesus ir nustatytų, ar bet kurioje finansavimo operacijoje būta sukčiavimo, korupcijos, pinigų plovimo arba kitos neteisėtos veiklos, kenkiančios Sąjungos finansiniams interesams, atvejų. Tyrimų metu gautą informaciją OLAF gali perduoti atitinkamų valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms.
   Jeigu įrodoma, kad būta tokios neteisėtos veiklos atvejų, EIB savo atsakomybės srityje padeda vykdyti išieškojimą, kiek tai susiję su jo vykdytomis finansavimo operacijomis.
   3.   Į pasirašytus finansavimo susitarimus, susijusius su pagal šį sprendimą remiamais projektais, įtraukiamos nuostatos, pagal kurias būtų leidžiama sustabdyti EIB finansavimo operacijas ir prireikus vykdyti tinkamas išieškojimo priemones sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejais. Sprendimą, ar sustabdyti arba nutraukti EIB finansavimą, EIB priima tinkamai įvertinęs visas aplinkybes ir riziką.
   4.   EIB toliau remiasi savo vienu bendru informaciniu punktu kovos su korupcija ir sukčiavimu srityje, skirtu EIB darbuotojams ir visiems suinteresuotiesiems subjektams.
   5.   Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB įgyvendina draudimo dalyvauti mechanizmą, skirtą sandorio šalių, dalyvavusių sukčiavimo ir korupcijos veikloje, nušalinimui, apimantį Sąjungos draudimo dalyvauti centrinėje duomenų bazėje nustatytus draudimo dalyvauti kriterijus, kuriais užtikrinama, kad būtų gerbiamos visų šalių teisės.
   18 straipsnis
   Įgaliojimų delegavimas
   1.   Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
   2.   4 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 11 d.
   3.   Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 4 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
   4.   Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
   5.   Pagal 4 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
   19 straipsnis
   Laikotarpio vidurio peržiūra
   Ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d. Komisija, bendradarbiaudama su EIB, Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia laikotarpio vidurio ataskaitą, kurioje įvertina šio sprendimo taikymą pirmaisiais metais, ir kartu prireikus pateikia pasiūlymą jį iš dalies pakeisti. Laikotarpio vidurio ataskaitoje remiamasi nepriklausomu išorės įvertinimu ir EIB informacija.
   Ataskaitoje visų pirma pateikiama:

               a)

               paskirstymo politikos taikymo vertinimas;

               b)

               EIB ataskaitų vertinimas ir prireikus rekomendacijos, kaip jas galima patobulinti;

               c)

               RVS, įskaitant veiklos rezultatų rodiklius ir kriterijus, ir jų indėlio įgyvendinant šio sprendimo tikslus vertinimas;

               d)

               išsami informacija apie kriterijus, į kuriuos atsižvelgta rengiant rekomendaciją dėl galimo visos neprivalomos papildomos sumos arba jos dalies panaudojimo.

         20 straipsnis
   Galutinės ataskaitos teikimas
   Ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio sprendimo taikymo galutinę ataskaitą.
   21 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. KOURKOULAS

      (1)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2014 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas.

      (2)  2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1080/2011/ES, kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija paskolų ir paskolų garantijų, suteiktų projektams ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 633/2009/EB (OL L 280, 2011 10 27, p. 1).

      (3)  2009 m. gegužės 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, įsteigiantis Išorės veiksmų garantijų fondą (OL L 145, 2009 6 10, p. 10).

      (4)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 236/2014, kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų finansavimo priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros (OL L 77, 2014 3 15, p. 95).

      (5)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1).

      (6)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 231/2014, kuriuo nustatoma Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (PNPP II) (OL L 77, 2014 3 15, p. 11).

      (7)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 232/2014, kuriuo nustatoma Europos kaimynystės priemonė (OL L 77, 2014 3 15, p. 27).

      (8)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 233/2014, kuriuo nustatoma vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonė 2014–2020 m. laikotarpiui (OL L 77, 2014 3 15, p. 44).

      (9)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 234/2014, kuriuo nustatoma bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonė (OL L 77, 2014 3 15, p. 77).

      (10)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 235/2014, kuriuo nustatoma demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje finansavimo priemonė (OL L 77, 2014 3 15, p. 85).

      (11)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 230/2014, kuriuo nustatoma priemonė, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos (OL L 77, 2014 3 15, p. 1).

      (12)  2013 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 237/2014, kuriuo nustatoma bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonė (OL L 77, 2014 3 15, p. 109).

      (13)  Šis paskyrimas neturi poveikio pozicijai dėl statuso ir atitinka Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliuciją 1244(1999) bei Tarptautinio Teisingumo Teismo nuomonę dėl Kosovo nepriklausomybės deklaracijos.

      (14)  2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013 9 18, p. 1).

      (15)  1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996 11 15, p. 2).

      (16)  1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (OL L 312, 1995 12 23, p. 1).

      I PRIEDAS
      REGIONINĖS VIRŠUTINĖS RIBOS

                  A.

                  Narystės siekiančios šalys: 8 739 322 000 EUR;

                  B.

                  Kaimynystės ir partnerystės šalys: 14 437 225 000 EUR, preliminariai suskirstyti į šias atskiras dalis:

                              i)

                              Viduržemio jūros regiono šalys: 9 606 200 000 EUR;

                              ii)

                              Rytų Europa, Pietų Kaukazas ir Rusija: 4 831 025 000 EUR;

                  C.

                  Azija ir Lotynų Amerika: 3 407 295 000 EUR, preliminariai suskirstyti į šias atskiras dalis:

                              i)

                              Lotynų Amerika: 2 288 870 000 EUR;

                              ii)

                              Azija: 936 356 000 EUR;

                              iii)

                              Vidurinė Azija: 182 069 000 EUR;

                  D.

                  Pietų Afrika: 416 158 000 EUR.

            Neviršydami bendros nekintamos viršutinės ribos, EIB valdymo organai, pasikonsultavę su Komisija, gali nuspręsti perskirstyti iki 20 % subregioninių viršutinių ribų sumą regionų viduje ir iki 10 % regioninių viršutinių ribų sumą tarp regionų.

      II PRIEDAS
      REIKALAVIMUS GALINTYS ATITIKTI REGIONAI IR ŠALYS
      A.   Narystės siekiančios šalys

                  1.

                  Šalys kandidatės
                  Islandija, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Juodkalnija, Serbija, Turkija.

                  2.

                  Potencialios šalys kandidatės
                  Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kosovas.

            B.   Kaimynystės ir partnerystės šalys

                  1.

                  Viduržemio jūros regiono šalys
                  Alžyras, Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Libija, Marokas, Palestina, Sirija, Tunisas.

                  2.

                  Rytų Europa, Pietų Kaukazas ir Rusija
                  Rytų Europa: Baltarusija, Moldovos Respublika, Ukraina.
                  Pietų Kaukazas: Armėnija, Azerbaidžanas, Gruzija.
                  Rusija

            C.   Azija ir Lotynų Amerika

                  1.

                  Lotynų Amerika
                  Argentina, Bolivija, Brazilija, Čilė, Ekvadoras, Gvatemala, Hondūras, Kolumbija, Kosta Rika, Kuba, Meksika, Nikaragva, Panama, Paragvajus, Peru, Salvadoras, Urugvajus, Venesuela.

                  2.

                  Azija
                  Afganistanas, Bangladešas, Butanas, Brunėjus, Filipinai, Indija, Indonezija, Irakas, Jemenas, Kambodža, Kinija (įskaitant Honkongo ir Makao specialiuosius administracinius regionus), Laosas, Malaizija, Maldyvai, Mongolija, Mianmaras/Birma, Nepalas, Pakistanas, Pietų Korėja, Singapūras, Šri Lanka, Taivanas, Tailandas, Vietnamas.

                  3.

                  Vidurinė Azija
                  Kazachstanas, Kirgizija, Tadžikistanas, Turkmėnistanas, Uzbekistanas.

            D.   Pietų Afrika
      Pietų Afrika

      III PRIEDAS
      REIKALAVIMUS ATITINKANTYS REGIONAI IR ŠALYS
      A.   Narystės siekiančios šalys

                  1.

                  Šalys kandidatės
                  Islandija, buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija, Juodkalnija, Serbija, Turkija.

                  2.

                  Potencialios šalys kandidatės
                  Albanija, Bosnija ir Hercegovina, Kosovas.

            B.   Kaimynystės ir partnerystės šalys

                  1.

                  Viduržemio jūros regiono šalys
                  Alžyras, Egiptas, Izraelis, Jordanija, Libanas, Libija, Marokas, Palestina, Tunisas.

                  2.

                  Rytų Europa, Pietų Kaukazas ir Rusija
                  Rytų Europa: Moldovos Respublika, Ukraina.
                  Pietų Kaukazas: Armėnija, Azerbaidžanas, Gruzija.
                  Rusija

            C.   Azija ir Lotynų Amerika

                  1.

                  Lotynų Amerika
                  Argentina, Bolivija, Brazilija, Čilė, Ekvadoras, Gvatemala, Hondūras, Kolumbija, Kosta Rika, Meksika, Nikaragva, Panama, Paragvajus, Peru, Salvadoras, Urugvajus, Venesuela.

                  2.

                  Azija
                  Bangladešas, Brunėjus, Butanas, Filipinai, Indija, Indonezija, Irakas, Jemenas, Kambodža, Kinija (įskaitant Honkongo ir Makao specialiuosius administracinius regionus), Laosas, Malaizija, Maldyvai, Mongolija, Mianmaras/Birma, Nepalas, Pakistanas, Pietų Korėja, Singapūras, Šri Lanka, Tailandas, Vietnamas.

                  3.

                  Vidurinė Azija
                  Kazachstanas, Kirgizija, Tadžikistanas, Turkmėnistanas, Uzbekistanas.

            D.   Pietų Afrika
      Pietų Afrika

      IV PRIEDAS
      REGIONINĖS POLITIKOS SISTEMA
      EIB veikla šalyse partnerėse, kurios dalyvauja pasirengimo narystei procese, vykdoma pagal principus, nustatytus stojimo ir Europos partnerysčių dokumentuose, kuriuose nustatyti šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių prioritetai siekiant pažangos artėjant prie Sąjungos ir kuriuose nustatyta Sąjungos paramos sistema. Stabilizacijos ir asociacijos procesas – tai Sąjungos politikos Vakarų Balkanuose sistema. Ji grindžiama pažangia partneryste, kurią vykdydama Sąjunga teikia prekybos lengvatas, ekonominę bei finansinę paramą ir palaiko sutartinius santykius pagal stabilizacijos ir asociacijos susitarimus. Pasirengimo narystei finansinė parama padeda šalims kandidatėms ir potencialioms šalims kandidatėms pasirengti vykdyti Sąjungos narystės įsipareigojimus ir uždavinius. Šia parama remiamas reformų procesas, įskaitant pasirengimą būsimai narystei. Ją teikiant daugiausia dėmesio skiriama institucijų stiprinimui, nacionalinės teisės aktų suderinimui su Sąjungos acquis ir pasirengimui vykdyti Sąjungos politiką bei priemones, taip pat priemonių, kuriomis siekiama ekonominės konvergencijos, propagavimui.
      EIB veikla kaimynystės šalyse vykdoma įgyvendinant Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai bei Komisijos 2011 m. gegužės 25 d. priimtą naują Europos kaimynystės politiką, nustatytą bendru komunikatu, – „Naujas požiūris į kintančią kaimynystę“, ir 2011 m. birželio 20 d. priimtas Tarybos išvadas, kuriose visų pirma raginama intensyviau remti šalis partneres, kurios įsipareigojo kurti demokratines visuomenes ir imtis reformų pagal principą „parama pagal pažangą“ ir „abipusės atskaitomybės“ principą, ir nustatoma Sąjungos santykių su kaimyninėmis šalimis strateginės politikos sistema. Vykdant šį bendradarbiavimą, pagal šį sprendimą teikiamu EIB finansavimu taip pat bus siekiama remti tų sričių politiką, kuria skatinimas integracinis augimas ir darbo vietų kūrimas prisidedant prie socialinio stabilumo pagal paskatomis grindžiamą metodą, remiant Sąjungos išorės politikos tikslus, įskaitant su migracija susijusius klausimus.
      Tiems tikslams įgyvendinti Sąjunga ir jos šalys partnerės įgyvendina bendrai suderintus dvišalius veiksmų planus, kuriuose nustatyti prioritetai, įskaitant politinių ir saugumo klausimų, prekybos ir ekonominių reikalų, aplinkosaugos bei socialinių klausimų ir transporto bei energetikos tinklų integravimo prioritetus.
      Viduržemio jūros šalių sąjunga, Rytų partnerystė, Juodosios jūros sinergija, Sąjungos strategija dėl Dunojaus regiono ir Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija yra daugiašalės ir regioninės iniciatyvos, kuriomis siekiama skatinti Sąjungos ir atitinkamos kaimynystės šalių partnerių, susiduriančių su bendrais uždaviniais ir (arba) esančių bendroje geografinėje aplinkoje, grupės bendradarbiavimą. Viduržemio jūros šalių sąjunga siekiama atnaujinti Europos ir Viduržemio jūros regiono integracijos procesą remiant abipusį ekonominį, socialinį ir aplinkosaugos vystymąsi abiejose Viduržemio jūros pakrantėse ir remiamas aktyvesnis socialinis ir ekonominis vystymasis, solidarumas, regioninė integracija, darnus vystymasis ir žinių gilinimas, akcentuojant poreikį stiprinti finansinį bendradarbiavimą remiant regioninius ir tarpvalstybinius projektus. Viduržemio jūros šalių sąjunga visų pirma remiamas jūrų ir sausumos greitkelių kūrimas, Viduržemio jūros valymas, Viduržemio jūros regiono saulės energijos planas, Viduržemio jūros regiono verslo vystymo iniciatyva, civilinės saugos iniciatyvos ir Europos bei Viduržemio jūros regiono universitetas.
      Rytų partneryste siekiama sudaryti būtinas sąlygas Sąjungos ir rytinių šalių partnerių politinei asociacijai ir tolesnei ekonominei integracijai paspartinti. Rytų partnerystė suteiks papildomą impulsą šalių partnerių ekonominiam ir socialiniam bei regioniniam vystymuisi. Ji sudarys palankesnes sąlygas geram valdymui, be kita ko, finansų sektoriuje, skatins regioninį vystymąsi bei socialinę sanglaudą ir padės mažinti šalių partnerių socialinius ir ekonominius skirtumus.
      Sąjungos Baltijos jūros regiono strategija remiama tvari aplinka ir optimalus ekonominis bei socialinis vystymasis Baltijos jūros regione. Sąjungos strategija dėl Dunojaus regiono visų pirma remiamas transporto, energetikos jungčių ir energetinio saugumo plėtojimas, darnus vystymasis ir socialinis bei ekonominis vystymasis Dunojaus regione. Rytų partneryste siekiama sudaryti būtinas sąlygas Sąjungos ir rytinių šalių partnerių politinei asociacijai ir tolesnei ekonominei integracijai paspartinti. Rusija ir Sąjunga yra sudariusios plataus masto strateginę partnerystę, kuri yra atsieta nuo Europos kaimynystės politikos ir kurioje yra numatytos bendros erdvės bei veiksmų planai. Jas daugiašaliu lygiu papildo Šiaurės dimensijos iniciatyva, kuri yra Sąjungos, Rusijos, Norvegijos ir Islandijos (Baltarusija, Kanada ir Jungtinės Valstijos yra Šiaurės dimensijos stebėtojos) bendradarbiavimo pagrindas.
      EIB veikla Lotynų Amerikoje vykdoma įgyvendinant Sąjungos, Lotynų Amerikos ir Karibų jūros regiono šalių strateginę partnerystę. Kaip akcentuojama 2009 m. rugsėjo 30 d. Komisijos komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai „Europos Sąjunga ir Lotynų Amerika – pasaulinės reikšmės partnerystė“, Sąjungos prioritetai bendradarbiavimo su Lotynų Amerika srityje yra skatinti regioninę integraciją ir panaikinti skurdą bei socialinę nelygybę siekiant skatinti tvarų ekonominį ir socialinį vystymąsi. Šių politikos tikslų bus siekiama atsižvelgiant į įvairų Lotynų Amerikos šalių išsivystymo lygį. Bendrose abiejų regionų interesų srityse, įskaitant aplinkosaugą, klimato kaitą, nelaimių rizikos mažinimą ir energetiką, mokslą, mokslinius tyrimus, aukštąjį mokslą, technologijas ir inovacijas, bus vykdomas dvišalis dialogas ir bendradarbiavimas.
      Azijoje Sąjunga stiprina strateginę partnerystę su Kinija ir Indija, vyksta derybos dėl naujos partnerystės ir laisvosios prekybos susitarimų su Pietryčių Azijos šalimis. Tuo pačiu metu vystomasis bendradarbiavimas tebėra vienas iš Sąjungos ir Azijos partnerystės prioritetų; Sąjungos strategija dėl Azijos regiono vystymosi siekiama panaikinti skurdą remiant plataus masto tvarų ekonomikos augimą, skatinti prekybai ir integracijai regione palankią aplinką ir sąlygas, stiprinti valdymą, didinti politinį bei socialinį stabilumas ir remti 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimą. Kartu diegiama politika tokiems bendriems uždaviniams kaip kova su klimato kaita, darnus vystymasis, saugumas ir stabilumas, valdymas ir žmogaus teisės, taip pat gaivalinių ir humanitarinių nelaimių prevencija ir reagavimas į jas, spręsti.
      Sąjungos naujos partnerystės su Vidurine Azija strategija, kurią Europos Vadovų Taryba priėmė 2007 m. birželio 21–22 d., buvo sustiprintas regioninis bei dvišalis dialogas ir Sąjungos bendradarbiavimas su Vidurinės Azijos šalimis regionui svarbiais klausimais, pavyzdžiui, skurdo mažinimo, darnaus vystymosi ir stabilumo. Įgyvendinus strategiją padaryta didelė pažanga žmogaus teisių, teisinės valstybės, gero valdymo ir demokratijos, švietimo, ekonominio vystymosi, prekybos ir investicijų, energetikos ir transporto bei aplinkosaugos politikos srityse.
      EIB veikla Pietų Afrikoje vykdoma įgyvendinant Pietų Afrikai skirtą bendrą ES šalies strategijos dokumentą. Pagrindinės tame strategijos dokumente nustatytos sritys yra darbo vietų kūrimas ir paslaugų teikimo bei socialinės sanglaudos pajėgumų plėtojimas. EIB veikla Pietų Afrikoje svariai papildė Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo programą, visų pirma dėl to, kad EIB daugiausia dėmesio skiria privačiojo sektoriaus rėmimui ir investicijoms į infrastruktūros bei socialinių paslaugų (būsto, elektros energijos, geriamojo vandens valymo ir savivaldos infrastruktūros) plėtojimą. 2009–2010 m. atliktoje Pietų Afrikai skirto ES šalies strategijos dokumento laikotarpio vidurio peržiūroje pasiūlyta stiprinti veiksmus kovos su klimato kaita srityje vykdant veiklą, kuria prisidedama prie ekologiškų darbo vietų kūrimo. Tikimasi, kad 2014–2020 m. laikotarpiu EIB veikla bus prisidedama prie Sąjungos išorės bendradarbiavimo politikos, programų ir priemonių ir joje toliau daug dėmesio bus skiriama pagrindiniams Sąjungos ir Pietų Afrikos prioritetams, kad būtų remiamas teisingas ir tvarus ekonomikos augimas, prisidedama prie darbo vietų kūrimo ir gebėjimų stiprinimo ir būtų remiamas tvarus pagrindinės infrastruktūros bei paslaugų teikimas ir užtikrinamos teisingos galimybės jomis pasinaudoti.