title: 2009 m. gruodžio 14 d. Komisijos sprendimas, iš dalies keisti Sprendimo 2006/766/EB, nustatančio trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius, jūrų pilvakojus ir žuvininkystės produktus, sąrašus, I ir II priedus (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9870) (Tekstas svarbus EEE)

text:
15.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 328/70

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2009 m. gruodžio 14 d.
   iš dalies keisti Sprendimo 2006/766/EB, nustatančio trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius, jūrų pilvakojus ir žuvininkystės produktus, sąrašus, I ir II priedus
   (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9870)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2009/951/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 854/2004, nustatantį specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (1), ypač į jo 11 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatyta, kad gyvūninės kilmės produktus galima importuoti tik iš tų trečiųjų šalių ar jų teritorijų, kurios įtrauktos į pagal tą reglamentą sudarytą sąrašą. Jame taip pat nustatytos specialios dvigeldžių moliuskų, gaubtagyvių, dygiaodžių, jūrų pilvakojų ir žuvininkystės produktų importo iš trečiųjų šalių sąlygos.

               (2)

               Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatyta, kad sudarant ir atnaujinant tokius sąrašus, turi būti atsižvelgiama į Sąjungos kontrolę trečiosiose šalyse ir trečiųjų šalių kompetentingų institucijų garantijas, užtikrinančias, kad būtų laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių Sąjungos teisės aktų ir gyvūnų sveikatos taisyklių arba kad būtų priimtos juos atitinkančios nuostatos, kaip nustatyta 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 882/2004 dėl oficialios kontrolės, kuri atliekama siekiant užtikrinti, kad būtų įvertinama, ar laikomasi pašarus ir maistą reglamentuojančių teisės aktų, gyvūnų sveikatos ir gerovės taisyklių (2).

               (3)

               2006 m. lapkričio 6 d. Komisijos sprendime 2006/766/EB, nustatančiame trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius, jūrų pilvakojus ir žuvininkystės produktus, sąrašus (3), išvardytos tos trečiosios šalys, kurios atitinka Reglamento (EB) Nr. 854/2004 11 straipsnio 4 dalies kriterijus ir dėl to gali užtikrinti, kad šie į Europos Sąjungą eksportuojami produktai atitiktų Sąjungos teisės aktuose nustatytus sanitarinius reikalavimus vartotojų sveikatai apsaugoti. Todėl to sprendimo I priede pateikiamas trečiųjų šalių, iš kurių leidžiama importuoti bet kokio pavidalo žmonėms vartoti skirtus dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius ir jūrų pilvakojus, sąrašas, o jo II priede pateikiamas trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti bet kokio pavidalo žmonėms vartoti skirtus žuvininkystės produktus, sąrašas.

               (4)

               2005 m. gruodžio 5 d. Reglamente (EB) Nr. 2076/2005, nustatančiame pereinamojo laikotarpio priemones Europos Parlamento ir Tarybos reglamentams (EB) Nr. 853/2004, (EB) Nr. 854/2004 ir (EB) Nr. 882/2004 įgyvendinti (4), nustatytos pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos iki 2009 m. gruodžio 31 d. Šios priemonės – tai nuo Reglamento (EB) Nr. 854/2004 11 straipsnio 1 dalies leidžianti nukrypti nuostata, pagal kurią valstybės narės gali leisti importuoti dvigeldžius moliuskus ir žuvininkystės produktus iš šio reglamento atitinkamai I ir II prieduose išvardytų šalių su sąlyga, kad, inter alia, trečiosios šalies ar teritorijos kompetentinga institucija suteikė susijusiai valstybei narei garantijas, kad minėti produktai buvo gauti taikant reikalavimus, kurie yra bent lygiaverčiai Sąjungos produktų gamybos ir pateikimo rinkai reikalavimams.

               (5)

               Šiuo metu Kanada įtraukta į Reglamento (EB) Nr. 2076/2005 I priedo sąrašą. Kanadoje atlikta Sąjungos kontrolė, kurios tikslas – įvertinti įdiegtą eksportui į Europos Sąjungą skirtų dvigeldžių moliuskų paruošimo kontrolės sistemą ir kuri paskutinį kartą buvo atlikta 2009 m., ir Jungtinio vadybos komiteto, įsteigto pagal 1998 m. gruodžio 17 d. Europos bendrijos ir Kanados Vyriausybės susitarimą dėl sanitarinių priemonių visuomenės ir gyvūnų sveikatai apsaugoti prekiaujant gyvais gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais (5), rekomendacijos dėl abipusės gyviems dvigeldžiams moliuskams taikomų Kanados ir Sąjungos standartų atitikties rodo, kad Europos Sąjungai skirtiems dvigeldžiams moliuskams, dygiaodžiams, gaubtagyviams ir jūrų pilvakojams Kanadoje taikomi reikalavimai lygiaverčiai atitinkamais Sąjungos teisės aktais nustatytiems reikalavimams.

               (6)

               Šiuo metu Grenlandija įtraukta į Reglamento (EB) Nr. 2076/2005 I priedo sąrašą. Grenlandijoje atlikta Sąjungos kontrolė, kurios tikslas – įvertinti įdiegtą eksportui į Europos Sąjungą skirtų dvigeldžių moliuskų paruošimo kontrolės sistemą ir kuri paskutinį kartą buvo atlikta 2009 m., ir Grenlandijos kompetentingos institucijos suteiktos garantijos rodo, kad Europos Sąjungai skirtiems dvigeldžiams moliuskams, dygiaodžiams, gaubtagyviams ir jūrų pilvakojams šioje trečiojoje šalyje taikomi reikalavimai lygiaverčiai atitinkamais Sąjungos teisės aktais nustatytiems reikalavimams. Todėl Grenlandija turėtų būti įtraukta į Sprendimo 2006/766/EB I priedo sąrašą.

               (7)

               Jungtinėse Valstijose atlikta Sąjungos kontrolė, kurios tikslas – įvertinti įdiegtą eksportui į Europos Sąjungą skirtų dvigeldžių moliuskų paruošimo kontrolės sistemą ir kuri paskutinį kartą buvo atlikta 2009 m., parodė, kad gyviems dvigeldžiams moliuskams taikomi Amerikos ir Sąjungos standartai skiriasi, bet nebuvo nustatyta didelio pavojaus žmonių sveikatai, išskyrus dvigeldžių moliuskų rinkimo teritoriją Meksikos įlankoje. Jungtinės Valstijos ir Europos Sąjunga susitarė ištirti gyviems dvigeldžiams moliuskams taikomų JAV ir Sąjungos standartų abipusę atitiktį. Todėl tikslinga laikinai leisti importuoti į Europos Sąjungą dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius ir jūrų pilvakojus iš JAV, išskyrus Meksikos įlankoje surinktus dvigeldžius moliuskus. Šį laikiną leidimą reikėtų persvarstyti praėjus šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo, atsižvelgiant į gyviems dvigeldžiams moliuskams taikomų JAV ir Sąjungos standartų atitikties tyrimų rezultatus.

               (8)

               Šiuo metu Angola, Azerbaidžanas, Beninas, Kongas, Eritrėja, Izraelis, Mianmaras, Saliamono Salos, Šv. Elenos Sala ir Togas įtraukti į Reglamento (EB) Nr. 2076/2005 II priedo sąrašą. Sąjungos kontrolė, kurios tikslas – įvertinti įdiegtą eksportui į Europos Sąjungą skirtų žuvininkystės produktų paruošimo kontrolės sistemą ir kuri paskutinį kartą Angoloje buvo atlikta 2007 m., Azerbaidžane – 2007 m., Benine – 2009 m., Konge – 2009 m., Eritrėjoje – 2008 m., Izraelyje – 2009 m., Mianmare – 2009 m., Saliamono Salose – 2007 m., Šv. Elenos Saloje – 2003 m., Toge – 2009 m., ir Angolos, Azerbaidžano (tik dėl ikrų), Benino, Kongo (dėl tik jūroje pagautų, išdarinėtų (jei taikoma), sušaldytų ir supakuotų į galutines pakuotes žuvininkystės produktų), Eritrėjos, Izraelio, Mianmaro (tik dėl laisvėje sužvejotų sušaldytų žuvininkystės produktų), Saliamono Salų, Šv. Elenos Salos ir Togo (tik dėl gyvų omarų) kompetentingų institucijų suteiktos garantijos rodo, kad Europos Sąjungai skirtiems žuvininkystės produktams šiose trečiosiose šalyse taikomi reikalavimai lygiaverčiai atitinkamais Sąjungos teisės aktais nustatytiems reikalavimams. Todėl šios trečiosios šalys turėtų būti įtrauktos į Sprendimo 2006/766/EB II priedo sąrašą.

               (9)

               Be to, siekiant atsižvelgti į šių trečiųjų šalių suteiktas skirtingas garantijas, būtina Sprendimo 2006/766/EB I ir II prieduose nustatyti tam tikrus apribojimus.

               (10)

               Šv. Elenos Sala, Tristano da Kunjos (Tristan da Cunha) salos ir Dangun Žengimo Sala (angl. Ascension Island) sudaro vieną užjūrio valdą. Tačiau šios salos labai nutolusios viena nuo kitos ir praktikoje yra valdomos atskirai, todėl jos nusprendė įsteigti atskiras kompetentingas institucijas, atsakingas už žuvininkystės produktų saugą. Todėl įtraukiant Šv. Elenos Salą kaip trečiąją šalį, iš kurios leidžiama importuoti žuvininkystės produktus, reikėtų kartu neįtraukti Tristano da Kunjos salų ir Dangun Žengimo Salos.

               (11)

               Siekiant Sąjungos teisės aktų aiškumo, reikėtų iš dalies pakeisti Sprendimo 2006/766/EB I ir II priedo pavadinimus. I priedo pavadinime turi būti aiškiai nurodyta, kad žmonėms vartoti skirtus gyvus, sušaldytus arba perdirbtus dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius ir jūrų pilvakojus galima importuoti tik iš tų trečiųjų šalių, kurios įtrauktos į šį priedą. II priedo pavadinime turi būti aiškiai nurodyta, kad jis taikomas importuojamiems žuvininkystės produktams, kaip apibrėžta 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004, nustatančio konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (6), I priedo 3.1 punkte, išskyrus produktus, kuriems taikomas šio sprendimo I priedas. Tokia skirtis būtina, nes šioms dviems produktų grupėms taikomi skirtingi Sąjungos reikalavimai.

               (12)

               Todėl Sprendimą 2006/766/EB reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

               (13)

               Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2006/766/EB iš dalies keičiamas taip:

               1)

               I priedas iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           I priedo pavadinimas pakeičiamas taip:

                              „I PRIEDAS

                                 Trečiųjų šalių, iš kurių leidžiama importuoti žmonėms vartoti skirtus gyvus, sušaldytus ar perdirbtus dvigeldžius moliuskus, dygiaodžius, gaubtagyvius ir jūrų pilvakojus, sąrašas
                                  (7).

                           b)

                           po Australijai skirto įrašo įterpiamas šis Kanadai skirtas įrašas:

                                       „CA

                                       KANADA“

                           c)

                           po Čilei skirto įrašo įterpiamas šis Grenlandijai skirtas įrašas:

                                       „GL

                                       GRENLANDIJA“

                           d)

                           po Turkijai skirto įrašo įterpiamas šis Jungtinėms Valstijoms skirtas įrašas:

                                       „US

                                       JUNGTINĖS AMERIKOS VALSTIJOS

                                       Tik iki 2010 m. liepos 1 d.
                                       ir
                                       išskyrus eksportuojamus dvigeldžius moliuskus, surinktus Floridos, Teksaso, Misisipės, Alabamos ir Luizianos valstijose.“

               2)

               Sprendimo 2006/766/EB II priedas pakeičiamas šio sprendimo priedo tekstu.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas taikomas nuo 2010 m. sausio 1 d.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Parengta Briuselyje 2009 m. gruodžio 14 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 139, 2004 4 30, p. 206.

      (2)  OL L 165, 2004 4 30, p. 1.

      (3)  OL L 320, 2006 11 18, p. 53.

      (4)  OL L 338, 2005 12 22, p. 83.

      (5)  OL L 71, 1999 3 18, p. 3.

      (6)  OL L 139, 2004 4 30, p. 55. I priedas, „3.1. „Žuvininkystės produktai“ – tai visi laukiniai arba auginami jūros arba gėlųjų vandenų gyvūnai (išskyrus gyvus dvigeldžius moliuskus, gyvus dygiaodžius, gyvus gaubtagyvius ir gyvus jūros pilvakojus ir visus žinduolius, roplius ir varles), įskaitant visas valgomąsias tų gyvūnų dalis ir gaminius.“

      (7)  Įskaitant įtrauktuosius į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004 I priedo 3.1 punkto žuvininkystės produktų apibrėžtį (OL L 139, 2004 4 30, p. 55).“

      PRIEDAS

            „II PRIEDAS

               Trečiųjų šalių ir teritorijų, iš kurių leidžiama importuoti žmonėms vartoti skirtus žuvininkystės produktus, išskyrus tuos, kuriems taikomas šio sprendimo I priedas, sąrašas

            (Reglamento (EB) Nr. 854/2004 11 straipsnyje nurodytos šalys ir teritorijos)

                        ISO kodas

                        Šalys

                        Apribojimai

                        AE

                        JUNGTINIAI ARABŲ EMYRATAI

                        AG

                        ANTIGVA IR BARBUDA

                        Tik gyvi omarai.

                        AL

                        ALBANIJA

                        AM

                        ARMĖNIJA

                        Tik gyvi laukiniai vėžiai, termiškai apdoroti ne ūkyje auginami vėžiai ir sušaldyti ne ūkyje auginami vėžiai.

                        AN

                        NYDERLANDŲ ANTILAI

                        AO

                        ANGOLA

                        AR

                        ARGENTINA

                        AU

                        AUSTRALIJA

                        AZ

                        AZERBAIDŽANAS

                        Tik ikrai.

                        BA

                        BOSNIJA ir HERCEGOVINA

                        BD

                        BANGLADEŠAS

                        BJ

                        BENINAS

                        BR

                        BRAZILIJA

                        BS

                        BAHAMOS

                        BY

                        BALTARUSIJA

                        BZ

                        BELIZAS

                        CA

                        KANADA

                        CG

                        KONGAS

                        Tik jūroje pagauti, išdarinėti (jei taikoma), sušaldyti ir supakuoti į galutines pakuotes žuvininkystės produktai.

                        CH

                        ŠVEICARIJA

                        CI

                        DRAMBLIO KAULO KRANTAS

                        CL

                        ČILĖ

                        CN

                        KINIJA

                        CO

                        KOLUMBIJA

                        CR

                        KOSTA RIKA

                        CU

                        KUBA

                        CV

                        ŽALIASIS KYŠULYS

                        DZ

                        ALŽYRAS

                        EC

                        EKVADORAS

                        EG

                        EGIPTAS

                        ER

                        ERITRĖJA

                        FK

                        FOLKLANDO SALOS

                        GA

                        GABONAS

                        GD

                        GRENADA

                        GH

                        GANA

                        GL

                        GRENLANDIJA

                        GM

                        GAMBIJA

                        GN

                        GVINĖJA

                        Tik žuvys, kurios nebuvo kaip nors paruoštos arba apdorotos, išskyrus be galvų, išskrostas, atšaldytas ar sušaldytas žuvis. Netaikomas Komisijos sprendimu 94/360/EB (OL L 158, 1994 6 25, p. 41) nustatytas fizinių patikrinimų periodiškumo sumažinimas.

                        GT

                        GVATEMALA

                        GY

                        GAJANA

                        HK

                        HONKONGAS

                        HN

                        HONDŪRAS

                        HR

                        KROATIJA

                        ID

                        INDONEZIJA

                        IL

                        IZRAELIS

                        IN

                        INDIJA

                        IR

                        IRANAS

                        JM

                        JAMAIKA

                        JP

                        JAPONIJA

                        KE

                        KENIJA

                        KR

                        PIETŲ KORĖJA

                        KZ

                        KAZACHSTANAS

                        LK

                        ŠRI LANKA

                        MA

                        MAROKAS

                        ME

                        JUODKALNIJA

                        MG

                        MADAGASKARAS

                        MM

                        MIANMARAS

                        Tik laisvėje sugauti žuvininkystės produktai (gėlavandenės ar jūrų žuvys, krevetės).

                        MR

                        MAURITANIJA

                        MU

                        MAURICIJUS

                        MV

                        MALDYVAI

                        MX

                        MEKSIKA

                        MY

                        MALAIZIJA

                        MZ

                        MOZAMBIKAS

                        NA

                        NAMIBIJA

                        NC

                        NAUJOJI KALEDONIJA

                        NG

                        NIGERIJA

                        NI

                        NIKARAGVA

                        NZ

                        NAUJOJI ZELANDIJA

                        OM

                        OMANAS

                        PA

                        PANAMA

                        PE

                        PERU

                        PF

                        PRANCŪZIJOS POLINEZIJA

                        PG

                        PAPUA NAUJOJI GVINĖJA

                        PH

                        FILIPINAI

                        PM

                        SEN PJERAS IR MIKELONAS

                        PK

                        PAKISTANAS

                        RS

                        SERBIJA
                        Neįskaitant Kosovo, kaip nustatyta 1999 m. birželio 10 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijoje Nr. 1244.

                        Tik natūralioje jūros aplinkoje sugautos sveikos (neišdarinėtos) šviežios žuvys.

                        RU

                        RUSIJA

                        SA

                        SAUDO ARABIJA

                        SB

                        SALIAMONO SALOS

                        SC

                        SEIŠELIAI

                        SG

                        SINGAPŪRAS

                        SH

                        Šv. ELENOS SALA
                        Neįskaitant Tristano da Kunjos salų ir Dangun Žengimo Salos.

                        SN

                        SENEGALAS

                        SR

                        SURINAMAS

                        SV

                        SALVADORAS

                        TG

                        TOGAS

                        Tik gyvi omarai.

                        TH

                        TAILANDAS

                        TN

                        TUNISAS

                        TR

                        TURKIJA

                        TW

                        TAIVANAS

                        TZ

                        TANZANIJA

                        UA

                        UKRAINA

                        UG

                        UGANDA

                        US

                        JUNGTINĖS AMERIKOS VALSTIJOS

                        UY

                        URUGVAJUS

                        VE

                        VENESUELA

                        VN

                        VIETNAMAS

                        YE

                        JEMENAS

                        YT

                        MAJOTAS

                        ZA

                        PIETŲ AFRIKA

                        ZW

                        ZIMBABVĖ“


title: 2017 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/743, kuriuo skiriamas Regionų komiteto Austrijos Respublikos pasiūlytas narys

text:
28.4.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 111/10

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/743
   2017 m. balandžio 25 d.
   kuriuo skiriamas Regionų komiteto Austrijos Respublikos pasiūlytas narys
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
   atsižvelgdama į Austrijos vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 5 d. ir 2015 m. birželio 23 d. Taryba priėmė sprendimus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) ir (ES) 2015/994 (3), kuriais skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d.;

               (2)

               pasibaigus Erwin PRÖLL kadencijai tapo laisva Regionų komiteto nario vieta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2020 m. sausio 25 d. Regionų komiteto nare skiriama:

               —

               Mag. Johanna MIKL-LEITNER, Mitglied der niederösterreichischen Landesregierung.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. balandžio 25 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         I. BORG

      (1)  2015 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/116, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 20, 2015 1 27, p. 42).

      (2)  2015 m. vasario 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/190, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 31, 2015 2 7, p. 25).

      (3)  2015 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/994, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 159, 2015 6 25, p. 70).


title: 2017 m. birželio 26 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2017/1176 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos pajėgų vado skyrimo (EUTM Mali/1/2017)

text:
1.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 170/94

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2017/1176
   2017 m. birželio 26 d.
   dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos pajėgų vado skyrimo (EUTM Mali/1/2017)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2013 m. sausio 17 d. Tarybos sprendimą 2013/34/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) (1), ypač į jo 5 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               vadovaudamasi Sprendimo 2013/34/BUSP 5 straipsnio 1 dalimi, Taryba įgaliojo Politinį ir saugumo komitetą (toliau – PSK) pagal Europos Sąjungos sutarties 38 straipsnį priimti atitinkamus sprendimus siekiant vykdyti EUTM Mali politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą jai, įskaitant sprendimus dėl vėlesnių ES misijos vadų skyrimo;

               (2)

               2016 m. gruodžio 7 d. PSK priėmė Sprendimą (BUSP) 2016/2352 (2), kuriuo EUTM Mali ES misijos vadu paskirtas brigados generolas Peter DEVOGELAERE;

               (3)

               Tarybos sprendimu (ES) 2017/971 (3) iš dalies pakeista EUTM Mali vadovavimo grandinė. Todėl Sprendimas (BUSP) 2016/2352 buvo panaikintas ir brigados generolas Peter DEVOGELAERE paskirtas EUTM Mali ES misijos pajėgų vadu;

               (4)

               2017 m. balandžio 10 d. Belgija pasiūlė EUTM Mali ES misijos pajėgų vadu skirti brigados generolą Bart LAURENT, kuris pakeis brigados generolą Peter DEVOGELAERE;

               (5)

               2017 m. gegužės 29 d. ES karinis komitetas rekomendavo Politiniam ir saugumo komitetui EUTM Mali ES misijos pajėgų vadu skirti brigados generolą Bart LAURENT, kuris nuo 2017 m. liepos 12 d. pakeis brigados generolą Peter DEVOGELAERE;

               (6)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Europos Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Brigados generolas Bart LAURENT skiriamas Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos pajėgų vadu nuo 2017 m. liepos 12 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. birželio 26 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 14, 2013 1 18, p. 19.

      (2)  2016 m. gruodžio 7 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2016/2352 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ES misijos vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2016/939 (EUTM Mali/2/2016) (OL L 348, 2016 12 21, p. 25).

      (3)  2017 m. birželio 8 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/971, kuriuo nustatoma vykdymo įgaliojimų neturinčių ES karinių BSGP misijų planavimo ir vykdymo tvarka ir iš dalies keičiami sprendimai 2010/96/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo, 2013/34/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ir (BUSP) 2016/610 dėl Europos Sąjungos BSGP karinės mokymo misijos Centrinės Afrikos Respublikoje (EUTM RCA) (OL L 146, 2017 6 9, p. 133).


title: 2016 m. balandžio 11 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2016/564, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/798/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Centrinės Afrikos Respublikai

text:
12.4.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 96/38

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2016/564
   2016 m. balandžio 11 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2013/798/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Centrinės Afrikos Respublikai
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               po to, kai buvo priimta Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija 2127 (2013), 2013 m. gruodžio 23 d. Taryba priėmė Sprendimą 2013/798/BUSP (1);

               (2)

               2016 m. sausio 27 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė rezoliuciją 2262 (2016), kuria iki 2017 m. sausio 31 d. pratęsiamas Centrinės Afrikos Respublikai taikomas ginklų embargas, draudimas keliauti bei turto įšaldymas ir numatomi tam tikri ginklų embargui taikomų išimčių ir įtraukimo į sąrašą kriterijų pakeitimai;

               (3)

               toms priemonėms įgyvendinti reikalingi tolesni Sąjungos veiksmai;

               (4)

               todėl Sprendimas 2013/798/BUSP turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2013/798/BUSP iš dalies keičiamas taip:

               1.

               2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           1 dalies c punktas pakeičiamas taip:

                                       „c)

                                       šaulių ginklų ir kitos su jais susijusios įrangos, skirtos naudoti tik vykdant tarptautinį patruliavimą, kuriuo užtikrinamas saugumas Sangos upės trijų valstybių saugomoje teritorijoje siekiant apsisaugoti nuo brakonieriavimo, dramblio kaulo bei ginklų kontrabandos ir kitos veiklos, kuria pažeidžiami CAR nacionaliniai įstatymai arba CAR tarptautiniai teisiniai įsipareigojimai, kaip iš anksto pranešta Komitetui, pardavimui, tiekimui, perdavimui arba eksportui;“;

                           b)

                           1 dalis papildoma šiuo punktu:

                                       „d)

                                       žudyti nepritaikytos įrangos pardavimui, tiekimui, perdavimui arba eksportui ir paramos teikimui, įskaitant operatyvinį ir neoperatyvinį CAR saugumo pajėgų mokymą, skirtam vien tik CAR saugumo sektoriaus reformos procesui remti ar naudoti šiame procese, koordinuojant veiksmus su MINUSCA, ir kaip iš anksto pranešta Komitetui;“;

                           c)

                           2 dalies a punktas pakeičiamas taip:

                                       „a)

                                       žudyti nepritaikytos karinės įrangos, skirtos naudoti tik humanitariniais arba apsaugos tikslais, pardavimui, tiekimui, perdavimui arba eksportui ir susijusiai techninei pagalbai ar mokymui;“;

               2.

               2a straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių, kad būtų užkirstas kelias į jų teritoriją atvykti arba per ją vykti tranzitu pagal JT ST rezoliucijos 2127 (2013) 57 punktą įsteigto Komiteto (toliau – Komitetas) į sąrašą įtrauktiems asmenims:

                           a)

                           kurie dalyvauja veiksmuose, keliančiuose grėsmę taikai, stabilumui ar saugumui CAR, įskaitant veiksmus, keliančius grėsmę ar trukdančius politiniam pereinamajam procesui arba stabilizacijos ir susitaikymo procesui, arba kurstančius smurtą, arba remia tokius veiksmus;

                           b)

                           kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą, nustatytą JT ST rezoliucijos 2127 (2013) 54 punkte ir šio sprendimo 1 straipsnyje, arba ginkluotoms grupuotėms ar nusikaltėlių tinklams CAR tiesiogiai ar netiesiogiai pardavė, tiekė arba perdavė ginklus ar su jais susijusius reikmenis, arba teikė techninius patarimus, mokymus ar paramą, įskaitant finansavimą ir finansinę paramą, susijusius su ginkluotų grupuočių ar nusikaltėlių tinklų CAR vykdomais smurto veiksmais, arba juos gavo;

                           c)

                           kurie yra susiję su veiksmų, kuriais pažeidžiama atitinkamai tarptautinė žmogaus teisių teisė ar tarptautinė humanitarinė teisė arba kurie laikomi žmogaus teisių suvaržymais arba pažeidimais CAR, įskaitant veiksmus, apimančius seksualinę prievartą, prieš civilius gyventojus nukreiptus veiksmus, išpuolius etniniu ar religiniu pagrindu, išpuolius prieš mokyklas ir ligonines, taip pat grobimą ir priverstinį perkėlimą, planavimu, vadovavimu jiems ar atlikimu;

                           d)

                           kurie verbuoja vaikus dalyvauti ginkluotuose konfliktuose CAR ar juos naudoja tokiuose ginkluotuose konfliktuose, taip pažeisdami taikomą tarptautinę teisę;

                           e)

                           kurie teikia paramą ginkluotoms grupuotėms ar nusikaltėlių tinklams neteisėtai naudodami gamtos išteklius įskaitant deimantus, auksą, laukinės gamtos išteklius ir produktus, arba jais prekiaudami CAR arba iš jos;

                           f)

                           kurie trukdo teikti CAR humanitarinę pagalbą, ją gauti arba platinti CAR;

                           g)

                           kurie yra susiję su išpuolių prieš JT misijas ar tarptautines saugumo pajėgas, įskaitant jas remiančias MINUSCA, Sąjungos misijas ir Prancūzijos operacijas, planavimu, vadovavimu jiems, jų rėmimu ar įvykdymu;

                           h)

                           kurie yra Komiteto į sąrašą įtraukto subjekto vadovai arba teikė paramą Komiteto į sąrašą įtrauktam asmeniui ar subjektui arba Komiteto į sąrašą įtrauktam asmeniui ar subjektui nuosavybės teise priklausančiam ar jo kontroliuojamam subjektui, veikė jo naudai, jo vardu arba jo nurodymu,

                     kurie yra išvardyti šio sprendimo priede.“;

               3.

               2b straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, tiesiogiai ar netiesiogiai nuosavybės teise priklausantys Komiteto į sąrašą įtrauktiems asmenims arba subjektams ar kontroliuojami asmenų arba subjektų:

                           a)

                           kurie dalyvauja veiksmuose, keliančiuose grėsmę taikai, stabilumui ar saugumui CAR, įskaitant veiksmus, keliančius grėsmę ar trukdančius politiniam pereinamajam procesui arba stabilizacijos ir susitaikymo procesui, arba kurstančius smurtą, arba remia tokius veiksmus;

                           b)

                           kurie savo veiksmais pažeidžia ginklų embargą, nustatytą JT ST rezoliucijos 2127 (2013) 54 punkte ir šio sprendimo 1 straipsnyje, arba ginkluotoms grupuotėms ar nusikaltėlių tinklams CAR tiesiogiai ar netiesiogiai pardavė, tiekė arba perdavė ginklus ar su jais susijusius reikmenis, arba teikė techninius patarimus, mokymus ar paramą, įskaitant finansavimą ir finansinę paramą, susijusius su ginkluotų grupuočių ar nusikaltėlių tinklų CAR vykdomais smurto veiksmais, arba juos gavo;

                           c)

                           kurie yra susiję su veiksmų, kuriais pažeidžiama atitinkamai tarptautinė žmogaus teisių teisė ar tarptautinė humanitarinė teisė arba kurie laikomi žmogaus teisių suvaržymais arba pažeidimais CAR, įskaitant veiksmus, apimančius seksualinę prievartą, prieš civilius gyventojus nukreiptus veiksmus, išpuolius etniniu ar religiniu pagrindu, išpuolius prieš mokyklas ir ligonines, taip pat grobimą ir priverstinį perkėlimą, planavimu, vadovavimu jiems ar atlikimu;

                           d)

                           kurie verbuoja vaikus dalyvauti ginkluotuose konfliktuose CAR ar juos naudoja tokiuose ginkluotuose konfliktuose, taip pažeisdami taikomą tarptautinę teisę;

                           e)

                           kurie teikia paramą ginkluotoms grupuotėms ar nusikaltėlių tinklams neteisėtai naudodami gamtos išteklius, įskaitant deimantus, auksą, laukinės gamtos išteklius ir produktus, arba jais prekiaudami CAR arba iš jos;

                           f)

                           kurie trukdo teikti CAR humanitarinę pagalbą, ją gauti arba platinti CAR;

                           g)

                           kurie yra susiję su išpuolių prieš JT misijas ar tarptautines saugumo pajėgas, įskaitant jas remiančias MINUSCA, Sąjungos misijas ir Prancūzijos operacijas, planavimu, vadovavimu jiems, jų rėmimu ar įvykdymu;

                           h)

                           kurie yra Komiteto į sąrašą įtraukto subjekto vadovai arba teikė paramą Komiteto į sąrašą įtrauktam asmeniui ar subjektui arba Komiteto į sąrašą įtrauktam asmeniui ar subjektui nuosavybės teise priklausančiam ar jo kontroliuojamam subjektui, veikė jo naudai, jo vardu arba jo nurodymu,

                     yra įšaldomi.
               Šioje dalyje nurodytų asmenų ir subjektų sąrašas pateikiamas šio sprendimo priede.“

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Liuksemburge 2016 m. balandžio 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  2013 m. gruodžio 23 d. Tarybos sprendimas 2013/798/BUSP dėl ribojamųjų priemonių Centrinės Afrikos Respublikai (OL L 352, 2013 12 24, p. 51).


title: 2008/190/EB: 2008 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo

text:
5.3.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 60/24

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2008 m. vasario 18 d.
   dėl Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo
   (2008/190/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija.

               (2)

               Komisija Bendrijos vardu vedė derybas su Moldovos Respublika dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pagal 2003 m. birželio 5 d. sprendimo priede pateiktus mechanizmus ir nurodymus.

               (3)

               Šis Susitarimas buvo pasirašytas Bendrijos vardu, atsižvelgiant į galimą vėlesnį jo sudarymą pagal Tarybos sprendimą 2006/345/EB (2).

               (4)

               Susitarimą reikėtų patvirtinti,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Moldovos Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį(-is), įgaliotą(-us) perduoti Susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. vasario 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. RUPEL

      (1)  2006 m. gegužės 16 d. nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  OL L 126, 2006 5 13, p. 23.


title: 2017 m. vasario 7 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/235 dėl Europos Sąjungos ir Saliamono Salų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju sudarymo Sąjungos vardu

text:
11.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 36/7

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/235
   2017 m. vasario 7 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Saliamono Salų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju sudarymo Sąjungos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies a punktą kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punkto v papunkčiu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)

               Komisija Sąjungos vardu derėjosi su Saliamono Salomis dėl susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju (toliau – Susitarimas);

               (2)

               pagal Tarybos sprendimą (ES) 2016/1888 (2) Susitarimas buvo pasirašytas ir yra laikinai taikomas nuo 2016 m. spalio 8 d.;

               (3)

               Susitarimu įsteigiamas Jungtinis ekspertų komitetas Susitarimo valdymui. Sąjungai tame Jungtiniame komitete atstovauja Komisija, kuriai turėtų padėti valstybių narių atstovai;

               (4)

               šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB (3), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (5)

               šis sprendimas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (4), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (6)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Saliamono Salų susitarimas dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą (5).
   3 straipsnis
   Komisija, padedama valstybių narių atstovų, atstovauja Sąjungai pagal Susitarimo 6 straipsnį įsteigtame Jungtiniame ekspertų komitete.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. vasario 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         L. GRECH

      (1)  2016 m. gruodžio 1 d. pritarimas.

      (2)  2016 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1888 dėl Europos Sąjungos ir Saliamono Salų susitarimo dėl bevizio režimo trumpalaikio buvimo atveju pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 292, 2016 10 27, p. 1).

      (3)  2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimas 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 131, 2000 6 1, p. 43).

      (4)  2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (OL L 64, 2002 3 7, p. 20).

      (5)  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.


title: 2008 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/997 dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bosnijos ir Hercegovinos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo pasirašymo Europos bendrijos vardu

text:
30.6.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 164/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/997
   2008 m. birželio 16 d.
   dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bosnijos ir Hercegovinos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo pasirašymo Europos bendrijos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 310 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Derybos su Bosnija ir Hercegovina dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bosnijos ir Hercegovinos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo buvo užbaigtos.

               (2)

               Šiame susitarime esančios komercinės nuostatos yra išskirtinio pobūdžio, jos susijusios su politika, vykdoma stabilizacijos ir asociacijos procese, ir jos nesudarys Europos Sąjungai jokio precedento Bendrijos prekybos politikoje trečiųjų šalių, kurios nėra Vakarų Balkanų šalys, atžvilgiu.

               (3)

               Susitarimas turėtų būti pasirašytas Europos bendrijos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Bosnijos ir Hercegovinos stabilizacijos ir asociacijos susitarimas, su sąlyga, kad minėtas susitarimas bus sudarytas.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Bendrijos vardu su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau.

      Priimta Liuksemburge 2008 m. birželio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         D. RUPEL


title: 1998 m. birželio 18 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Australijos susitarimo dėl atitikties įvertinimo, sertifikatų ir žymėjimų abipusio pripažinimo sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998D0508

Oficialusis leidinys L 229 , 17/08/1998 p. 0001 - 0002

		Tarybos sprendimas1998 m. birželio 18 d.dėl Europos bendrijos ir Australijos susitarimo dėl atitikties įvertinimo, sertifikatų ir žymėjimų abipusio pripažinimo sudarymo(98/508/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį kartu su 228 straipsnio 2 dalies pirmu sakiniu ir 3 dalies pirma pastraipa bei 228 straipsnio ketvirta dalimi,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi derybomis susitarta dėl Europos bendrijos ir Australijos susitarimo dėl atitikties įvertinimo, sertifikatų ir žymėjimų abipusio pripažinimo sudarymo, kuris 1996 m. liepos 19 d. buvo parafuotas ir turėtų būti patvirtintas,kadangi šiuo Susitarimu įsteigtam Jungtiniam komitetui buvo priskirtos tam tikros užduotys, visų pirma, suteikiant įgaliojimus iš dalies keisti tam tikrus sektorių priedų aspektus;kadangi turėtų būti nustatyta atitinkama vidinė tvarka, kuri užtikrintų tinkamą Susitarimo veikimą, ir kadangi Komisijai reikia perduoti įgaliojimus atlikti kai kuriuos techninius Susitarimo pakeitimus ir priimti tam tikrus sprendimus dėl Susitarimo įgyvendinimo,NUSPRENDĖ:1 straipsnisBendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Australijos susitarimas dėl atitikties įvertinimo, sertifikatų ir žymėjimų abipusio pripažinimo, įskaitant prie jo pridedamus priedus ir bendrus pareiškimus.Susitarimo, jo priedų ir bendrų pareiškimų tekstai pridedami prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, kuriam suteikiama teisė pasirašyti Susitarimą, kurio nuostatos Bendrijai taptų privalomos ir Bendrijos vardu perduotų Susitarimo 14 straipsnyje nurodytą notą [1].3 straipsnis1. Komisija, padedama specialiojo Tarybos skiriamo komiteto, atstovauja Bendriją Jungtiniame komitete, įsteigtame pagal Susitarimo 12 straipsnį. Komisija, pasikonsultavusi su specialiuoju komitetu, teikia Susitarimo 8 straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnio 4 dalies c, d ir e punktuose nurodytus paskyrimus, prašymus, keičiasi informacija bei pateikia prašymus dėl patikrinimų.2. Poziciją, kurią Bendrija turi užimti Jungtiniame komitete priimant sprendimus dėl sektorių priedų I – IV skirsnių pakeitimų (Susitarimo 12 straipsnio 4 dalies a ir b punktai bei 6 dalis) ir atitikimo patvirtinimo pagal Susitarimo 8 straipsnį ir 12 straipsnio 6 dalies d punktą, nustato Komisija, pasikonsultavusi su šio straipsnio 1 dalyje nurodytu specialiuoju komitetu.3. Visais kitais atvejais poziciją, kurią Bendrija turi užimti Jungtiniame komitete, kvalifikuota balsų dauguma nustato Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu.4 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Liuksemburge, 1998 m. birželio 18 d.Tarybos varduPirmininkasG. Strang[1] Susitarimo įsigaliojimo data bus paskelbta Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.--------------------------------------------------


title: 2009/5/EB: 2008 m. gruodžio 18 d. Europos centrinio banko sprendimas, atidėti rotacijos sistemos Europos centrinio banko valdančiojoje taryboje pradžią (ECB/2008/29)

text:
7.1.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 3/4

      EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS

   2008 m. gruodžio 18 d.
   atidėti rotacijos sistemos Europos centrinio banko valdančiojoje taryboje pradžią
   (ECB/2008/29)
   (2009/5/EB)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą (toliau – ECBS statutas), ypač į jo 10 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Vadovaujantis 2008 m. liepos 8 d. Tarybos sprendimu 2008/608/EB pagal Sutarties 122 straipsnio 2 dalį dėl bendros valiutos įvedimo Slovakijoje 2009 m. sausio 1 d. (1), Slovakija atitinka būtinas sąlygas įvesti eurą ir jai daroma išlyga, nurodyta Stojimo akto (2) 4 straipsnyje, bus panaikinta nuo 2009 m. sausio 1 d.

               (2)

               Slovakijai įsivedus eurą, Europos centrinio banko (ECB) valdančiosios tarybos narių skaičius viršys 21. ECBS statuto 10 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad nuo datos, kai Valdančiosios tarybos narių skaičius viršija 21, kiekvienam Vykdomosios valdybos nariui suteikiama po vieną balsą ir 15 valdytojų įgauna balsavimo teisę. Joje taip pat nurodytos balsavimo teisių rotacijos taisyklės. Pagal 10 straipsnio 2 dalies šeštą įtrauką Valdančioji taryba, veikdama dviejų trečdalių visų savo narių, turinčių balsavimo teisę ir be jos, dauguma, gali nuspręsti atidėti rotacijos sistemos pradžią iki datos, kai valdytojų skaičius viršys 18.

               (3)

               2003 m. vasario 3 d. Rekomendacijos ECB/2003/1 dėl Tarybos sprendimo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 10 straipsnio 2 dalies dalinio pakeitimo (3) 6 konstatuojamojoje dalyje ir 2003 m. kovo 21 d. Valstybių ar Vyriausybių vadovų sudėties Tarybos sprendimo 2003/223/EB dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 10 straipsnio 2 dalies dalinio pakeitimo (4) 6 konstatuojamojoje dalyje numatyta galimybė priimti sprendimą atidėti rotacijos sistemos pradžią, kad būtų išvengta situacijos, kai valdytojai bet kurioje grupėje balsuoja 100 % dažnumu. Norint pradėti rotacijos sistemą, kai valdytojų skaičius viršija 15, reikėtų nustatyti išimtines priemones, kurios užtikrintų, kad pirmoji valdytojų grupė balsuotų ne rečiau negu antroji grupė. Viena galimybė šios sąlygos įvykdymui užtikrinti būtų penkių balsavimo teisių skyrimas pirmajai grupei. Tačiau dėl to pirmosios grupės nariai balsuotų 100 % dažnumu ir tai prieštarautų siekiui taikyti rotacijos sistemą visiems valdytojams. Alternatyvios priemonės, kuriomis būtų siekiama išvengti pirmosios grupės balsavimo 100 % dažnumu, rotacijos sistemą padarytų žymiai sudėtingesnę.

               (4)

               Po išsamių svarstymų Valdančioji taryba padarė išvadą, kad atidėjimo, iki kol valdytojų skaičius viršys 18, privalumai nusveria rotacijos sistemos įgyvendinimo, kai valdytojų skaičius viršija 15, privalumus, taip išvengiant didesnio sudėtingumo pereinamojoje dviejų grupių rotacijos sistemoje. Todėl tikslinga atidėti rotacijos sistemos pradžią, iki kol valdytojų skaičius viršys 18,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   ECBS statuto 10 straipsnio 2 dalyje numatytos rotacijos sistemos pradžia atidedama iki datos, kai ECB valdančiosios tarybos valdytojų skaičius viršys 18.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2009 m. sausio 1 d.

      Priimta Frankfurte prie Maino, 2008 m. gruodžio 18 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OL L 195, 2008 7 24, p. 24.

      (2)  Aktas dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo sąlygų ir sutarčių, kuriomis yra grindžiama Europos Sąjunga, pritaikomųjų pataisų (OL L 236, 2003 9 23, p. 33).

      (3)  OL C 29, 2003 2 7, p. 6.

      (4)  OL L 83, 2003 4 1, p. 66.


title: 2005/532/EB: 2005 m. balandžio 12 d. Europos Parlamento sprendimas dėl 2003 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba

text:
27.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 196/39

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   2005 m. balandžio 12 d.
   dėl 2003 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba
   (2005/532/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2003 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),
   atsižvelgdamas į 2003 finansinių metų pajamų išlaidų ataskaitą bei balansą (C6-0016/2005),
   atsižvelgdamas į metinį Audito Rūmų pranešimą dėl 2003 finansinių metų, kartu su institucijų atsakymais (2),
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (3),
   atsižvelgdamas į 2003 m. Tarybos vidaus audito ataskaitą,
   atsižvelgdamas į EB sutarties 275, 276 straipsnius ir 272 straipsnio 10 dalį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (4) ir ypač į jo 50, 145, 146, 147 straipsnius ir 86 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdamas į 1977 m. gruodžio 21 d. Finansinį reglamentą, taikytiną Europos Bendrijų bendrajam biudžetui (5),
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį bei V priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A6-0066/2005),

               1.

               suteikia patvirtinimą Tarybos generaliniam sekretoriui, kad 2003 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas pridedamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir prie jo pridedamą rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Teisingumo Teismui, Audito Rūmams, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, Regionų komitetui ir ombudsmenui ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serija).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Pirmininkas

         Julian PRIESTLEY

            Generalinis sekretorius

      (1)  OL L 54, 2003 2 28, p. 1.

      (2)  OL C 293, 2004 11 30, p. 1.

      (3)  OL C 294, 2004 11 30, p. 99.

      (4)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (5)  OL L 356, 1977 12 31, p. 1.

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA

      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl 2003 finansinių metų Europos Sąjungos bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, II skirsnis – Taryba, dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,
      atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2003 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),
      atsižvelgdamas į 2003 finansinių metų pajamų išlaidų ataskaitą bei balansą (C6-0016/2005),
      atsižvelgdamas į metinį Audito Rūmų pranešimą dėl 2003 finansinių metų, kartu su institucijų atsakymais (2),
      atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal EB sutarties 248 straipsnį pateiktą sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (3),
      atsižvelgdamas į 2003 m. Tarybos vidaus audito ataskaitą,
      atsižvelgdamas į EB sutarties 275, 276 straipsnius ir 272 straipsnio 10 dalį,
      atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (4) ir ypač į jo 50, 145, 146, 147 straipsnius ir 86 straipsnio 4 dalį,
      atsižvelgdamas į 1977 m. gruodžio 21 d. Finansinį reglamentą, taikytiną Europos Bendrijų bendrajam biudžetui (5),
      atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį bei V priedą,
      atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A6-0066/2005),

                  1.

                  džiaugiasi, kad į 2003 m. Audito Rūmų metinę ataskaitą įtrauktas atskiras skirsnis, skirtas Tarybai; atkreipia dėmesį į 2003 m. atlikto Tarybos vidaus audito santrauką; pritaria suaktyvėjusiems informacijos mainams tarp Tarybos ir Parlamento vykdant informacinį abiejų institucijų dialogą, kaip įvykdymo patvirtinimo procedūros dalį; mano, kad šie elementai padėjo padidinti Tarybos biudžeto įvykdymo patvirtinimo skaidrumą;

                  2.

                  pažymi Tarybos ketinimą teikti dokumentus ir vykdyti būtinus veiksmus, kad būtų laikomasi naujo Finansinio reglamento reikalavimų, kaip nurodoma Audito Rūmų metiniame pranešime, iki 2004 m. pabaigos ir prašo Tarybos prenešti Europos Parlamentui apie problemas, su kuriomis susiduriama įgyvendinant Finansinį reglamentą;

                  3.

                  pažymi Teismo pastebėjimą, kad Tarybos teisinės paslaugos buvo užsakytos ne konkurso tvarka, tačiau jų kokybė viršijo konkurso tvarka keliamus reikalavimus; pažymi, kad Taryba visiškai pritaria šiam pastebėjimui, ir yra parodžiusi iniciatyvą skelbti konkursą, kad būtų sudaryta pamatinė sutartis dėl minėtų teisinių paslaugų; pabrėžia Finansiniame reglamente išdėstytų taisyklių dėl viešųjų pirkimų laikymosi svarbą;

                  4.

                  prašo Tarybos pateikti įvykdymo patvirtinimą suteikiančiai institucijai (kaip tai padarė visos kitos institucijos, įskaitant Europos Parlamentą) metinės veiklos ataskaitą, kaip nurodyta 2002 m. birželio 25 d. Finansinio reglamento 60 straipsnio 7 dalyje;

                  5.

                  mano, kad aiškesnė Tarybos informacija apie išlaidas ir BUSP valdymą padidintų skaidrumą; ragina Tarybą atskirai nustatyti BUSP paruošiamąsias biudžeto išlaidas, kaip siūloma Audito Rūmų specialiame pranešime Nr. 13/2001; pabrėžia aiškaus Komisijos vaidmens nustatant BUSP poreikį, kaip siūloma Audito Rūmų specialiame pranešime Nr. 13/2001; siūlo aiškius veiklos principus ir suderinimus, susijusius su Komisijos vaidmeniu įgyvendinant BUSP, įtraukti į naują tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžeto;

                  6.

                  apgailestauja, kad dėl riboto laiko negali Tarybos įgyvendinimo rekomendacijai skirti tiek dėmesio, kiek reikėtų, ir ragina Komisiją pateikti, o Tarybą priimti pasiūlymą iš dalies pakeisti Finansinio reglamento 145 straipsnio 1 dalį:
                  „Europos Parlamentas pagal Tarybos rekomendaciją, priimtą kvalifikuota balsų dauguma, iki n +2 metų birželio 30 d., patvirtina, kad Komisija n metų biudžetą įvykdė“.

         (1)  OL L 54, 2003 2 28, p. 1.

         (2)  OL C 293, 2004 11 30, p. 1.

         (3)  OL C 294, 2004 11 30, p. 99.

         (4)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (5)  OL L 356, 1977 12 31, p. 1.


title: 2008/459/EB: 2008 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimas dėl Jungtinei Karalystei atstovaujančio Regionų komiteto nario skyrimo

text:
19.6.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 160/30

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2008 m. birželio 6 d.
   dėl Jungtinei Karalystei atstovaujančio Regionų komiteto nario skyrimo
   (2008/459/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 263 straipsnį,
   atsižvelgdama į Jungtinės Karalystės Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. sausio 24 d. Taryba priėmė Sprendimą 2006/116/EB (1) dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2006 m. sausio 26 d. iki 2010 m. sausio 25 d.

               (2)

               Atsistatydinus Conor MURPHY tapo laisva Regionų komiteto nario vieta,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Rytų Lodiano tarybos narys Roger KNOX skiriamas Regionų komiteto nariu likusiam kadencijos laikui iki 2010 m. sausio 25 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2008 m. birželio 6 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. VIZJAK

      (1)  OL L 56, 2006 2 25, p. 75.


title: 1988 m. liepos 18 d. Tarybos sprendimas dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimo dėl tyrimų ir vystymo medienos, įskaitant kamštieną, kaip atnaujinamos žaliavos, srityje sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31988D0404

Oficialusis leidinys L 195 , 23/07/1988 p. 0074 - 0074

		Tarybos sprendimas1988 m. liepos 18 d.dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimo dėl tyrimų ir vystymo medienos, įskaitant kamštieną, kaip atnaujinamos žaliavos, srityje sudarymo(88/404/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],kadangi Sprendimu 86/235/EEB [2] Taryba priėmė 1986–1989 m. medžiagų (žaliavų ir aukštesnio lygio medžiagų) tyrimų programą, kuri apima programos dalį dėl medienos, įskaitant kamštieną, kaip atnaujinamos žaliavos; kadangi to sprendimo 6 straipsnis įgalioja Komisiją derėtis dėl susitarimų su trečiosiomis šalimis, ypač su dalyvaujančiomis Europos bendradarbiavime mokslinių ir techninių tyrimų srityje (COST), siekiant jas visiškai ar iš dalies susieti su šia programa;kadangi Sprendimu 87/177/EEB [3] Taryba Europos ekonominės bendrijos vardu patvirtino Europos Bendrijų ir, tarp kitų šalių, Šveicarijos Konfederacijos pamatinį susitarimą dėl mokslinio ir techninio bendradarbiavimo;kadangi šis susitarimas turėtų būti patvirtintas;kadangi Sutartyje nenumatyta reikalingų įgaliojimų, išskyrus įtvirtintus 235 straipsnyje,NUSPRENDĖ:1 straipsnisBendrijos vardu patvirtinamas Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos bendradarbiavimo susitarimas dėl tyrimų ir vystymo medienos, įskaitant kamštieną, kaip atnaujinamos žaliavos, srityje.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas pateikia susitarimo 9 straipsnyje numatytą pranešimą [4].Priimta Briuselyje, 1988 m. liepos 18 d.Tarybos varduPirmininkasY. Pottakis[1] OL C 167, 1988 6 27.[2] OL L 159, 1986 6 14, p. 36.[3] OL L 71, 1987 3 14, p. 29.[4] Susitarimo įsigaliojimo datą Tarybos Generalinis Sekretoriatas paskelbs Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.--------------------------------------------------


title: 2006/144/EB: 2006 m. vasario 20 d.  Tarybos sprendimas, dėl kaimo plėtros Bendrijos strateginių gairių (2007–2013 m. programavimo laikotarpis)

text:
25.2.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 55/20

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. vasario 20 d.
   dėl kaimo plėtros Bendrijos strateginių gairių (2007–2013 m. programavimo laikotarpis)
   (2006/144/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (1), ypač į jo 9 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2),
   kadangi:

               (1)

               Siekiant apibrėžti kaimo plėtros prioritetus Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 Nr. 9 straipsnio 1 dalyje numatoma, kad Bendrijos lygiu turėtų būti priimtos strateginės gairės kaimo plėtrai 2007 m. sausio 1 d. – 2013 m. gruodžio 31 d. programavimo laikotarpiui.

               (2)

               Šios strateginės gairės turėtų atspindėti daugiafunkcinę ūkininkavimo svarbą kraštovaizdžio, maisto produktų ir kultūros bei gamtos paveldo turtingumui ir įvairovei visoje Bendrijoje.

               (3)

               Strateginėse gairėse turėtų būti nurodytos sritys, kurios yra svarbios įgyvendinant Bendrijos prioritetus, visų pirma susijusius su Geteborge patvirtintais tvarumo tikslais ir atnaujinta Lisabonos strategija, skirta ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui, patvirtinta atitinkamai Geteborgo (2001 m. birželio 15 d. ir 16 d.) ir Tesalonikų (2003 m. birželio 20 d. ir 21 d.) Europos Vadovų Tarybų.

               (4)

               Remdamasi šiomis strateginėmis gairėmis kiekviena valstybė narė turėtų parengti savo nacionalinės strategijos planą, kuris būtų kaimo plėtros programų rengimo pamatinė sistema,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Priimamos priede išdėstytos kaimo plėtros Bendrijos strateginės gairės (2007–2013 m. programavimo laikotarpiu).

      Priimta Briuselyje 2006 m. vasario 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. PRÖLL

      (1)  OL L 277, 2005 10 21, p. 1.

      (2)  Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.

      PRIEDAS
      Kaimo plėtros Bendrijos strateginės gairės (2007–2013 m. programavimo laikotarpiu)
      1.   ĮVADAS
      Reglamente (EB) Nr. 1698/2005 apibrėžiamas EŽŪFKP teikiamos pagalbos tikslas ir taikymo sritis. Pagal šį reglamentą Bendrijos strateginėse gairėse apibrėžiamos sritys, kurios yra svarbios įgyvendinant Bendrijos prioritetus, visų pirma susijusius su Geteborge patvirtintais tvarumo tikslais ir atnaujinta Lisabonos strategija, skirta ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui.
      Kaimo plėtros Bendrijos strateginės gairės padės:

                  —

                  nustatyti sritis, kuriose ES teikiama parama kaimo plėtrai sukuria didžiausią pridėtinę vertę ES lygiu, ir susitarti dėl šių sričių,

                  —

                  susieti pagrindinius ES prioritetus (Lisabona, Geteborgas) ir įtraukti juos į kaimo plėtros politiką,

                  —

                  užtikrinti suderinamumą su kitomis ES politikos kryptimis, visų pirma sanglaudos ir aplinkos srityje,

                  —

                  drauge įgyvendinti naują į rinką orientuotą bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP) ir jos sąlygotą būtiną pertvarkymą senosiose ir naujosiose valstybėse narėse.

            2.   KAIMO PLĖTRA IR BENDRIEJI BENDRIJOS TIKSLAI
      2.1.   BŽŪP ir kaimo plėtra
      Žemės ūkis tebėra didžiausias kaimo žemės naudotojas ir pagrindinis kraštovaizdžio bei aplinkos kokybę lemiantis veiksnys. BŽŪP ir kaimo plėtros svarba bei aktualumas dar labiau išaugo po neseniai įvykusio Europos Sąjungos plėtros etapo.
      Be abiejų BŽŪP ramsčių – rinkos politikos ir kaimo plėtros politikos – daug Europos kaimo vietovių susidurtų su vis rimtesnėmis ekonominėmis, socialinėmis ir aplinkosaugos problemomis. Europos žemės ūkio modelis atspindi daugiafunkcinę ūkininkavimo svarbą kraštovaizdžio, maisto produktų ir kultūros bei gamtos paveldo turtingumui ir įvairovei (1).
      Pagrindinius BŽŪP, rinkos ir kaimo plėtros politikos krypčių principus Geteborge (2001 m. birželio 15 d. ir 16 d.) nustatė Europos Vadovų Taryba. Pagal jos išvadas geri ekonominiai rezultatai privalo būti suderinti su tausojančiu gamtos išteklių naudojimu ir atliekų lygiu, išlaikant biologinę įvairovę, išsaugant ekosistemas ir išvengiant dykumėjimo. Siekdama šių uždavinių, Europos Vadovų Taryba susitaria, kad BŽŪP ir jos tolesnė raida turėtų prisidėti prie tvaraus vystymosi, daugiau dėmesio skiriant sveikiems ir aukštos kokybės produktams, aplinkosaugos požiūriu tvariems gamybos metodams, įskaitant ekologišką gamybą, atsinaujinančias žaliavas ir biologinės įvairovės apsaugą.
      Šie suteikiantys kryptį principai buvo patvirtinti (2003 m. birželio 20 d. ir 21 d.) Tesalonikų Europos Vadovų Tarybos priimtose Lisabonos strategijos išvadose. Reformuota BŽŪP ir kaimo plėtra ateinančiais metais gali itin prisidėti prie konkurencingumo ir tvaraus vystymosi.
      2.2.   Siekiant tvaraus žemės ūkio: 2003 m. ir 2004 m. BŽŪP reformos
      2003 m. ir 2004 m. BŽŪP reformos yra svarbus žingsnis pirmyn siekiant padidinti ES ūkininkavimo veiklos konkurencingumą ir jos tvarų vystymąsi ES bei suteikia pagrindą vėlesnėms reformoms. Viena po kitos įvykdytos reformos, kuriomis buvo sumažintos kainų palaikymo garantijos ir paskatintas struktūrinis prisitaikymas, prisidėjo prie Europos žemės ūkio konkurencingumo. Atsietų tiesioginių išmokų įvedimas skatina ūkininkus reaguoti į vartotojų paklausą, o ne į su kiekiais susijusias skatinamąsias priemones. Kompleksiškas aplinkos, maisto saugos ir gyvūnų sveikatos bei gerovės standartų susiejimas stiprina vartotojų pasitikėjimą ir didina ūkininkavimo tvarumą aplinkosaugos požiūriu.
      2.3.   Kaimo plėtra 2007–2013 m.
      Būsima kaimo plėtros politika orientuota į tris pagrindines sritis: žemės ūkio ir maisto produktų ekonomiką, aplinką ir platesnį kaimo ekonomikos kontekstą bei gyventojus. Naujos kartos kaimo plėtros strategijos ir programos bus formuojamos keturiomis kryptimis, tokiomis kaip: 1 kryptis: žemės ūkio ir miškininkystės sektoriaus konkurencingumo didinimas; 2 kryptis: aplinkos ir kraštovaizdžio gerinimas; 3 kryptis: gyvenimo kokybė kaimo vietovėse ir kaimo ekonomikos įvairinimas; 4 kryptis: Leader.
      1 krypties priemonių grupė bus skirta žmogiškajam ir fiziniam kapitalui žemės ūkio, maisto ir miškininkystės sektoriuose (žinių perdavimas ir naujovių skatinimas) bei kokybiškos produkcijos gamybai. 2 krypties priemonės numatytos gamtiniams ištekliams apsaugoti ir turtinti, taip pat didelės gamtinės vertės ūkininkavimo ir miškininkystės sistemoms bei Europos kaimo vietovių kultūros kraštovaizdžiams išsaugoti. 3 kryptis padeda plėtoti vietos infrastruktūrą ir žmogiškąjį kapitalą kaimo vietovėse, siekiant pagerinti sąlygas ekonomikos augimui ir darbo vietų kūrimui visuose sektoriuose bei ūkinės veiklos įvairinimui. 4 kryptyje, kurioje remiamasi Leader patirtimi, numatomos galimybės įdiegti valdymo naujoves, pritaikant vietinio lygmens „iš apačios į viršų“ požiūrį į kaimo plėtrą.
      2.4.   Sunkumų įveikimas
      Padėtis kaimo vietovėse yra labai įvairi: atokiose kaimo vietovėse mažėja gyventojų skaičius ir jos išgyvena nuosmukį, tuo tarpu užmiesčio vietovės junta vis didesnį miesto centrų spaudimą.
      Pagal EBPO apibrėžimą, grindžiamą gyventojų tankiu, valstybėse narėse kaimo regionai (2) sudaro 92 % visos ES teritorijos. Be to, 19 % gyventojų gyvena regionuose, kuriuose vyrauja kaimo vietovės, o 37 % – regionuose, kuriuose didelę dalį sudaro kaimo vietovės. ES valstybėse narėse šiuose regionuose sukuriama 45 % bendrosios pridėtinės vertės (BPV), juose dirba 53 % visų dirbančiųjų, tačiau pagal socialinius ir ekonominius rodiklius, įskaitant struktūrinius rodiklius, pastebimas šių regionų atsilikimas palyginti su ne kaimo vietovėmis. Kaimo vietovėse vieno gyventojo pajamos apytiksliai trečdaliu mažesnės (3), žemesnis moterų užimtumo lygis, silpniau išvystytas paslaugų sektorius, aukštojo išsilavinimo lygis paprastai yra žemesnis ir mažesnis skaičius namų ūkių turi galimybę naudotis plačiajuosčiu internetu. Atokumas ir periferiškumas yra pagrindinės kai kurių kaimo regionų problemos. Šie trūkumai paprastai dar labiau paaštrėja regionuose, kuriuose didelę dalį sudaro kaimo vietovės, nors bendras visos ES vaizdas gali iš esmės skirtis skirtingose valstybėse narėse. Galimybių, kontaktų ir mokymo infrastruktūros stoka yra ypač būdinga atokiose kaimo vietovėse gyvenančių moterų ir jaunimo problema.
      Naujas plėtros etapas pakeitė žemės ūkio vaizdą. Senųjų valstybių narių žemės ūkis pagamina 2 % BVP, naujosiose valstybėse narėse – 3 %, Rumunijoje ir Bulgarijoje – daugiau nei 10 %. Naujosiose valstybėse narėse žemės ūkio sektoriui tenkanti užimtumo dalis (12 %) triskart didesnė nei senosiose valstybėse narėse (4 %). Bulgarijoje ir Rumunijoje užimtumo žemės ūkyje lygis yra pastebimai aukštesnis.
      Bendras ES žemės ūkio ir maisto produktų sektorius sudaro svarbią ES ekonomikos dalį – 15 milijonų darbo vietų (8,3 % bendro užimtumo) ir sukuriama 4,4 % BVP. ES yra didžiausia pasaulyje maisto produktų ir gėrimų gamintoja, kurios bendra produkcija vertinama 675 milijardais EUR. Tačiau šis sektorius išlieka labai susiskaldęs ir nevienalytis dydžio prasme, o tai lemia jame veikiančių įmonių galimybes ir problemas. Miškininkystėje ir susijusiose pramonės šakose dirba apytiksliai 3,4 milijono žmonių, metinė apyvarta siekia 350 milijardų EUR, tačiau šiuo metu panaudojama tik 60 % metinio miškų prieauglio.
      Žemės ūkis ir miškininkystė sudaro 77 % visų žemės naudmenų ES valstybėse narėse. Žemės ūkio veiklos poveikis aplinkai gamtinių išteklių išsaugojimo ir gerinimo srityje pastaraisiais metais buvo gana įvairialypis. Dėl vandens kokybės pažymėtina, kad bendras azoto perteklius daugelyje senųjų valstybių narių nuo 1990 m. šiek tiek sumažėjo, nors kai kuriose šalyse ir regionuose tebevyksta didelis maistinių medžiagų išplovimas iš dirvožemio. Daugelyje sričių tebelieka neišspręstos amoniako išmetimo, eutrofikacijos, dirvožemio erozijos ir biologinės įvairovės mažėjimo problemos. Tačiau nuolat auga ekologinei gamybai (5,4 milijonai hektarų ES valstybėse narėse) ir atsinaujinantiems šaltiniams (apskaičiuota, kad 2004 m. bioenergijos gamybai buvo naudojama 1,4 milijonai hektarų, iš kurių 0,3 milijonai hektarų pagal išmokas už kuro augalus ir 0,6 milijonai hektarų atidėtos žemės plotuose) skirtos žemės ūkio paskirties žemės dalis. Ilgalaikių klimato kaitos tendencijų vaidmuo ūkininkavimo ir miškininkystės modeliams nuolat augs. Biologinės įvairovės apsaugos srityje buvo žengti žingsniai pirmyn įgyvendinant Natura 2000 programą – jai buvo priskirta apytiksliai 12–13 % žemės ūkio ir miškų vietovių. Didelės gamtinės vertės ūkininkavimo sistemos vaidina svarbų vaidmenį išsaugojant biologinę įvairovę ir buveines, taip pat kraštovaizdžius ir dirvožemio kokybę. Daugumoje valstybių narių šios ūkininkavimo sistemos apima nuo 10–30 % visos žemės ūkio paskirties žemės. Kai kuriose vietovėse dėl ūkininkavimo veiklos nutraukimo galėtų atsirasti rimta ekologinė rizika.
      Todėl kaimo vietovėms ateinančiais metais teks įveikti konkrečius ekonomikos augimo, darbo vietų kūrimo ir tvaraus vystymosi sunkumus. Tačiau kaimo vietovėse yra realių galimybių jų augimo naujuose sektoriuose potencialo, kaimo prekių ir paslaugų bei turizmo paslaugų teikimo, patrauklumo gyventi ir dirbti, taip pat jų kaip gamtinių išteklių šaltinio bei labai vertinamų kraštovaizdžių vaidmens prasme.
      Kintančiai rinkos paklausai Europoje ir pasaulyje patenkinti, žemės ūkio ir maisto sektoriai privalo pasinaudoti naujų metodų, technologijų ir inovacijų teikiamomis galimybėmis. Visų pirma, investicijos į pagrindinius žmogiškojo kapitalo išteklius sudarys sąlygas kaimo vietovėms bei žemės ūkio ir maisto sektoriui užtikrintai žvelgti į ateitį.
      Atnaujinant Lisabonos strategiją, Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino, kad Lisabonos strategija turėtų būti suprantama atsižvelgiant į platesnį tvaraus vystymosi reikalavimą, kad dabartiniai poreikiai būtų patenkinami nepakenkiant ateinančių kartų galimybėms patenkinti savo poreikius ateityje (4). Naujasis programavimo laikotarpis suteikia unikalią galimybę perorientuoti paramą iš naujojo EŽŪFKP į ekonomikos augimą, darbo vietų kūrimą ir tvarumą. Šiuo požiūriu tai visiškai atitinka Deklaraciją dėl tvaraus vystymosi pagrindinių principų (5) ir atnaujintą Lisabonos veiksmų programą, kuria siekiama sutelkti išteklius siekiant paversti Europą patrauklesne vieta investuoti ir dirbti, skatinti žinias ir naujoves, siekiant ekonomikos augimo bei sukuriant daugiau ir geresnių darbo vietų.
      Kaimo plėtros politika turi padėti kaimo vietovėms 2007–2013 m. pasiekti šiuos uždavinius. Tam reikia kaimo vietovių konkurencingumui, darbo vietų kūrimui ir naujovėms taikyti labiau strateginį požiūrį, o įgyvendinant programas – geresnį valdymą. Privaloma skirti didesnį dėmesys ilgalaikėms investicijoms, skirtoms žmonėms, pažangiajai patirčiai bei kapitalui ūkio ir miškininkystės sektoriuose, naujiems ekologiškų ir visiems naudingų paslaugų teikimo būdams, taip pat naujų bei geresnių darbo vietų kūrimui, pirmiausia įvairinant moterų ir jaunimo veiklą. Padėdama ES kaimo vietovėms išnaudoti visą savo patrauklumo investuoti, gyventi ir dirbti potencialą, kaimo plėtros politika gali atlikti savo Europos teritorijos tvaraus vystymosi vaidmenį.
      3.   2007–2013 m. PROGRAMAVIMO LAIKOTARPIO BENDRIJOS PRIORITETŲ KAIMO PLĖTRAI APIBRĖŽIMAS
      Atsižvelgiant į Reglamente (EB) Nr. 1698/2005 numatytus uždavinius, toliau nustatytose strateginėse gairėse nustatomi Bendrijos prioritetai pagal jo 9 straipsnį. Gairių tikslas – pagrindinių politikos prioritetų, išsamiai išdėstytų Lisabonos ir Geteborgo Europos Vadovų Tarybų išvadose, integracija. Kiekvienai prioritetų grupei pateikiami orientaciniai pagrindiniai veiksmai. Remdamosi šiomis strateginėmis gairėmis, valstybės narės parengia savo nacionalines strategijas, kurios yra kaimo plėtros programų rengimo pamatinė sistema.
      Bendrijos kaimo plėtros prioritetų įgyvendinimui skirti ištekliai (neviršijantys reglamentuojamų minimalių finansavimo ribų kiekvienai krypčiai) priklausys nuo kiekvienos programos srities konkrečios padėties, stipriųjų bei silpnųjų jos pusių ir galimybių. Visi Bendrijos prioritetai ir jų įnašas įgyvendinant Lisabonos ir Geteborgo tikslus turės būti pritaikyti valstybėms narėms, rengiančioms nacionalinį strateginį planą ir kaimo plėtros programas. Daugeliu atveju konkrečioms problemoms, susijusioms su žemės ūkio ir maisto grandine ar žemės ūkio ir miškininkystės, aplinkos, klimato ir geografinėmis sąlygomis, spręsti bus nustatyti nacionaliniai ar regioniniai prioritetai. Kaimo vietovėse gali tekti spręsti klausimus, susijusius su užmiesčio zonų nepatiriamu spaudimu, nedarbu, atokumu ar nedideliu gyventojų tankiu.
      3.1.   Žemės ūkio ir miškininkystės sektorių konkurencingumo gerinimas

         Bendrijos strateginė gairė

         Europos žemės ūkio, miškininkystės ir maisto perdirbimo sektorius turi didelį potencialą toliau teikti aukštos kokybės ir pridėtinės vertės produktus, tenkinančius įvairiapusę ir augančią Europos vartotojų ir pasaulio rinkų paklausą.

         1 krypčiai skirti ištekliai turėtų prisidėti prie stipraus ir dinamiško Europos žemės ūkio ir maisto sektoriaus, daugiausia dėmesio skiriant žinių perdavimo, maisto grandinės modernizavimo, inovacijų ir kokybės prioritetams bei prioritetiniams sektoriams investuojant į fizinį ir žmogiškąjį kapitalą.

      Kad įgyvendintų šiuos prioritetus, valstybės narės skatinamos orientuoti paramą į pagrindinius veiksmus. Tokie pagrindiniai veiksmai galėtų apimti:

                  i)

                  žemės ūkio sektoriaus restruktūrizavimą ir modernizavimą, tolesnį svarbų vaidmenį daugelio kaimo vietovių vystymesi, ypač naujosiose valstybėse narėse. Sėkmingas žemės ūkio prisitaikymas gali tapti pagrindiniu veiksniu gerinant žemės ūkio sektoriaus konkurencingumą ir aplinką tausojantį poveikį, taip pat skatinant naujų darbo vietų kūrimą ir augimą susijusiose ekonomikos srityse. Tai apima žemės ūkio sektoriaus pasirengimo pokyčiams, susijusiems su šio sektoriaus restruktūrizavimu bei modernizavimu ir aktyvios ūkininkų mokymo bei perkvalifikavimo veiklos plėtojimu, visų pirma kiek tai yra susiję su turimais pritaikomais įgūdžiais, skatinimą;

                  ii)

                  integravimo į žemės ūkio ir maisto grandinę gerinimą. Europos maisto pramonė yra viena konkurencingiausių ir pažangiausių pasaulyje, bet susiduria su augančia pasauline konkurencija. Kaimo ekonomika turi dideles galimybes kurti naujus produktus ir jais prekiauti, išsaugoti daugiau vertės kaimo vietovėse vykdant kokybės programas ir gerinti Europos produktų prestižą užsienyje. Konsultacinių paslaugų ir paramos pasitelkimas Bendrijos standartams įgyvendinti prisidės prie šio integracijos proceso. Į rinką orientuotas žemės ūkio sektorius padės toliau stiprinti Europos žemės ūkio ir maisto sektoriaus – svarbaus darbdavio ir ekonomikos augimo šaltinio – padėtį;

                  iii)

                  sąlygų inovacijai ir naudojimuisi moksliniais tyrimais bei taikomąja veikla sudarymą. Inovacijų svarba Europos ūkininkavimo, žemės ūkio ir maisto bei miškininkystės sektoriams nuolat auga. Nors didžiosios Europos žemės ūkio ir maisto bendrovės dažnai žengia koja kojon su naujomis tendencijomis, nauji produktai ir procesai galėtų pastebimai pagerinti mažesnių perdirbimo įmonių ir ūkių veiklos rezultatus. Visų pirma, naujos bendradarbiavimo formos galėtų sudaryti sąlygas pasinaudoti moksliniais tyrimais bei taikomąja veikla, inovacijomis ir veiksmais, vykdomais pagal 7-ąją bendrąją programą (6);

                  iv)

                  informacinių ir ryšių technologijų (IRT) įdiegimo ir paplitimo skatinimą. Nustatyta, kad visas žemės ūkio ir maisto sektorius nepakankamai naudojasi IRT. Visų pirma tai pasakytina apie smulkųjį verslą. Išskyrus dideles daugiašales įmones ir didesnius jų tiekėjus, e. verslo taikomųjų programų naudojimo lygis tebėra žemas. Kaimo plėtros fondai turėtų papildyti būsimas Komisijos iniciatyvas, tokias kaip i2000 e. verslo (visų pirma susijusias su mažomis ir vidutinėmis įmonėmis), e. įgūdžių ir e. mokymosi srityse;

                  v)

                  dinamiško verslumo skatinimą. Pastarojo meto reformos sukūrė į rinką orientuotą Europos ūkininkavimo veiklos aplinką. Tai atveria naujas galimybes ūkininkavimo veiklai. Tačiau šio ekonominio potencialo įgyvendinimas priklausys nuo strateginių ir organizacinių įgūdžių plėtojimo. Šiuo požiūriu svarbų vaidmenį gali vaidinti jaunimo skatinimas ūkininkauti;

                  vi)

                  žemės ūkio ir miškininkystės produktų naujų realizavimo rinkų plėtojimą. Naujos realizavimo rinkos gali užtikrinti didesnę pridėtinę vertę, ypač aukštos kokybės produktų atveju. Parama investicijoms ir mokymams ne maisto gamybos srityje pagal kaimo plėtros programą gali papildyti pagal pirmąjį ramstį įgyvendinamas priemones, nes būtų sukuriamos naujoviškos gaminių realizavimo rinkos ar padedama plėtoti atsinaujinančios energijos žaliavas, biokurą ir gamybinius pajėgumus;

                  vii)

                  ūkių ir miškininkystės veiklos ekologinių rezultatų gerinimą. Ilgalaikis tvarumas priklausys nuo sugebėjimo gaminti tokius gaminius, kuriuos vartotojai norės pirkti, ir tuo pačiu laikytis aukštų aplinkosaugos standartų. Investavimas į ekologiškai geresnius veiklos rezultatus taip pat gali užtikrinti didesnį gamybos veiksmingumą, tokiu būdu sudarydamas visiems naudingą padėtį.

            Siekiant pagerinti kartų pasikeitimą žemės ūkyje, gali būti apsvarstyti pagal 1 kryptį taikomų priemonių, pritaikytų jaunų ūkininkų poreikiams, deriniai.
      3.2.   Aplinkos ir kraštovaizdžio gerinimas

         Bendrijos strateginė gairė

         Siekiant apsaugoti ir turtinti ES gamtinius išteklius bei kraštovaizdžius kaimo vietovėse, 2 krypčiai skirti ištekliai turėtų būti skirti trims ES lygio prioritetinėms sritims: biologinei įvairovei ir didelės gamtinės vertės ūkininkavimo bei miškininkystės sistemų ir tradicinių žemės ūkio kraštovaizdžių išsaugojimui bei plėtojimui, vandeniui ir klimato kaitai.

         2 krypties priemonės turėtų būti naudojamos siekiant integruoti šiuos aplinkosaugos uždavinius ir prisidėti prie žemės ūkio ir miškininkystės tinklo Natura 2000 įgyvendinimo, Geteborge prisiimto įsipareigojimo iki 2010 m. pakeisti biologinės įvairovės mažėjimo tendenciją, prie tikslų, įtvirtintų 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/60/EB, nustatančioje Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (7), ir Kioto protokolo tikslų klimato kaitai sušvelninti įgyvendinimo.

      Kad įgyvendintų šiuos prioritetus, valstybės narės skatinamos orientuoti paramą į pagrindinius veiksmus. Tokie pagrindiniai veiksmai galėtų apimti:

                  i)

                  ekologinių paslaugų ir gyvūnams nekenkiančios ūkininkavimo praktikos skatinimą. Europos piliečiai tikisi, kad ūkininkai laikysis privalomų standartų. Lygiai taip pat daugelis sutinka, kad ūkininkams turėtų būti atlyginama už sutikimą prisiimti toliau siekiančius įsipareigojimus ir už jų teikiamas paslaugas, kurių vien tik rinka negalėtų suteikti, visų pirma žemės ūkiui ir miškininkystei ypač svarbių ypatingų išteklių, pavyzdžiui, vandens ir dirvožemio, atveju;

                  ii)

                  žemės ūkio kraštovaizdžio ir miškų išsaugojimas. Europoje didžiąją vertingos kaimo aplinkos dalį sukūrė žemės ūkis. Tvari žemės tvarkymo praktika gali padėti sumažinti riziką, susijusią su žemės apleidimu, dykumėjimu ir miškų gaisrais, visų pirma vietovėse, kuriose sąlygos yra mažiau palankios. Tinkamos ūkininkavimo sistemos padeda išsaugoti kraštovaizdžius ir buveines, pradedant šlapžemėmis ir baigiant išdžiūvusiomis pievomis bei kalnų ganyklomis. Daugelyje sričių tai sudaro svarbią kultūros ir gamtos paveldo dalį, taip pat lemia bendrą kaimo vietovių patrauklumą gyventi ir dirbti;

                  iii)

                  kovą su klimato kaita. Žemės ūkis ir miškininkystė vaidina svarbiausią vaidmenį plėtojant atsinaujinančios energijos ir žaliavų šaltinius biologinę energiją naudojantiems įrenginiams. Tinkama žemės ūkio ir miškininkystės praktika gali prisidėti mažinant šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas ir išsaugant miškų savybę sugerti anglies dvideginio daugiau nei jo išskirti bei išsaugant organines medžiagas dirvožemio sudėtyje; ji taip pat gali padėti prisitaikyti prie klimato kaitos poveikio;

                  iv)

                  indėlio į ekologinę žemdirbystę stiprinimą. Ekologinė žemdirbystė – tai visa apimantis požiūris į tvarią žemdirbystę. Šia prasme jo indėlis įgyvendinant aplinkosaugos ir gyvūnų gerovės tikslus galėtų būti dar labiau sustiprintas;

                  v)

                  ekologinių (ekonominių) visiems naudingų iniciatyvų skatinimą. Ekologinių prekių teikimas, visų pirma įgyvendinant ekologiško ūkininkavimo priemones, gali prisidėti prie kaimo vietovių ir jose gaminamų maisto produktų savitumo. Šios ekologinės prekės gali tapti ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo pagrindu teikiant turizmo paslaugas ir kaimo prekes bei paslaugas, ypač kai tai susiję su turizmo, amatų, mokymo ar ne maisto sektoriaus įvairinimu;

                  vi)

                  teritorinės pusiausvyros skatinimą. Kaimo plėtros programos gali labai prisidėti didinant kaimo vietovių patrauklumą. Jos taip pat gali padėti užtikrinti, kad konkurencingoje, žiniomis pagrįstoje ekonomikoje būtų išlaikyta tvari miesto zonų ir kaimo vietovių pusiausvyra. Drauge su kitomis programos kryptimis, žemės tvarkymo priemonės gali teigiamai prisidėti prie ūkinės veiklos pasiskirstymo erdvės požiūriu ir teritorinės sanglaudos.

            3.3.   Gyvenimo kokybės kaimo vietovėse gerinimas ir kaimo ekonomikos įvairovės skatinimas

         Bendrijos strateginė gairė

         Kaimo ekonominės veiklos įvairovės skatinimui ir gyvenimo kaimo vietovėse kokybės gerinimui pagal 3 kryptį skiriami ištekliai turėtų prisidėti prie svarbiausio prioriteto – kurti užimtumo galimybes ir sudaryti sąlygas augimui. 3 krypties priemonių grupė visų pirma turėtų būti naudojama skatinti gebėjimų stiprinimą, įgūdžių įgijimą ir organizavimą vietos strategijai parengti, taip pat padėti užtikrinti kaimo vietovių patrauklumą ir ateities kartoms. Skatinant mokymą, informaciją ir verslumą, reikėtų atsižvelgti į konkrečius moterų, jaunimo ir vyresnių darbuotojų poreikius.

      Kad įgyvendintų šiuos prioritetus, valstybės narės skatinamos orientuoti paramą į pagrindinius veiksmus. Tokie pagrindiniai veiksmai galėtų apimti:

                  i)

                  ekonominės veiklos ir užimtumo lygio didinimą platesniame kaimo ekonomikos kontekste. Veiklos įvairinimas yra būtinas augimui bei užimtumui kaimo vietovėse ir tvariam jų vystymuisi, nes prisideda prie geresnės teritorinės pusiausvyros tiek ekonomine, tiek socialine prasme. Turizmas, amatai ir kaimo prekių bei paslaugų teikimas yra daugelyje regionų augimą užtikrinantys sektoriai, atveriantys galimybes tiek įvairinti ne žemės ūkio veiklą pačiame ūkyje, tiek steigti labai mažas įmones platesniame kaimo ekonomikos kontekste;

                  ii)

                  moterų dalyvavimo darbo rinkoje skatinimą. Daugelyje kaimo vietovių atsiranda kliūčių dėl to, kad yra nepakankamos vaikų priežiūros paslaugos. Vietos iniciatyvos vaikų priežiūros infrastruktūrai sukurti gali sudaryti geresnes sąlygas patekti į darbo rinką. Tai galėtų apimti vaikų priežiūros infrastruktūros sukūrimą, kurį būtų galima derinti su iniciatyvomis, skatinančiomis su kaimo veikla ir vietos paslaugomis susijusio smulkiojo verslo kūrimąsi;

                  iii)

                  kaimo dvasios atgaivinimą. Integruotos iniciatyvos, apimančios įvairinimą, įmonių kūrimą, investavimą į kultūros paveldą, vietos paslaugų infrastruktūrą ir atnaujinimą gali prisidėti gerinant ekonomines perspektyvas ir gyvenimo kokybę;

                  iv)

                  labai mažų įmonių ir amatų kūrimą, kuris gali remtis tradiciniais įgūdžiais arba kuriam gali reikėti naujų gebėjimų, visų pirma derinant juos su įrangos pirkimu, mokymu ir rengimu; tai padėtų skatinti verslumą ir sukurti ūkinės veiklos pagrindus;

                  v)

                  jaunimo mokymą siekiant suteikti jam vietos ekonomikos įvairinimui būtinų įgūdžių, kuris gali patenkinti turizmo, laisvalaikio, ekologinių paslaugų, tradicinės kaimo praktikos ir kokybiškų produktų paklausą;

                  vi)

                  informacinių ir ryšių technologijų (IRT) įdiegimo ir paplitimo skatinimą. IRT įdiegimas ir paplitimas yra esminis kaimo vietovių veiklos įvairinimo, vietos vystymosi, vietos paslaugų teikimo ir e. įtraukties skatinimo elementas. Masto ekonomiją galima užtikrinti įgyvendinant kaimo IRT iniciatyvas, apimančias IT įrangą, tarpusavio ryšius ir elektroninių įgūdžių įgijimą bendruomenės struktūrose. Tokios iniciatyvos gali labai padidinti IT naudojimo vietos ūkiuose ir kaimo versle lygį, taip pat palengvinti e. verslą ir e. prekybą. Vietovės trūkumams įveikti reikėtų visapusiškai išnaudoti interneto ir plačiajuosčio ryšio teikiamas galimybes, pavyzdžiui, remiamas iš struktūrinių fondų pagal regionines programas;

                  vii)

                  atsinaujinančių energijos šaltinių ir naujoviškų jų naudojimo būdų kūrimą, kuris gali prisidėti prie žemės ūkio ir miškininkystės produktų naujų realizavimo rinkų kūrimo, vietos paslaugų teikimo ir kaimo ekonomikos įvairinimo;

                  viii)

                  turizmo plėtojimo skatinimą. Daugelyje kaimo vietovių turizmas yra svarbus ekonomikos augimą užtikrinantis sektorius, kuris gali remtis kultūros ir gamtos paveldu. Dažnesnis IRT naudojimas turizmo srityje užsakymo, reklamos, rinkodaros, paslaugų kūrimo ir laisvalaikio veiklos reikmėms gali padidinti lankytojų skaičių ir prailginti jų viešnagės trukmę, visų pirma kai tai sieja su smulkesne infrastruktūra ir skatina kaimo turizmą;

                  ix)

                  vietos infrastruktūros atnaujinimą, visų pirma naujosiose valstybėse narėse. Artimiausioje ateityje bus daug investuojama į didelius telekomunikacijų, transporto, energetikos ir vandens infrastruktūros objektus. Iš struktūrinių fondų bus galima gauti didelę paramą įvairioms sritims, pradedant transeuropiniais tinklais ir baigiant ryšių su verslo ar mokslo parkais užmezgimu. Siekiant visapusiškai išnaudoti daugybinės naudos poveikį darbo vietų kūrimui ir ekonomikos augimui, pagal kaimo plėtros programas remiama mažesnio masto vietos infrastruktūra gali vaidinti svarbiausią vaidmenį susiedama šias svarbias investicijas su veiklos įvairinimo vietos strategijomis, skirtomis žemės ūkio ir maisto sektoriaus potencialui vystyti.

            3.4.   Užimtumui ir veiklos įvairinimui skirtų vietos gebėjimų stiprinimas

         Bendrijos strateginė gairė

         4 krypčiai (Leader programa) skirti ištekliai turėtų prisidėti prie 1 ir 2, o ypač – prie 3 krypties prioritetų, tačiau taip pat turėtų vaidinti svarbų vaidmenį įgyvendinant valdymo gerinimo horizontalų prioritetą ir pasitelkiant kaimo vietovių savaiminio vystymosi potencialą.

      Atsižvelgiant į vietos poreikiais ir stipriosiomis pusėmis pagrįstą Bendrijos vadovaujamą vietos plėtros strategiją, parama pagal 4 kryptį suteikia galimybę suderinti visus tris uždavinius – konkurencingumą, aplinkosaugą ir gyvenimo kokybę (veiklos įvairinimą). Ūkininkams, miškininkams ir kitiems kaimo vietovių dalyviams skirti integruoti požiūriai gali užtikrinti ir gerinti vietos gamtos ir kultūros paveldą, didinti ekologinį sąmoningumą ir investuoti bei skatinti savitus produktus, turizmą, atsinaujinančius išteklius ir energetiką.
      Kad įgyvendintų šiuos prioritetus, valstybės narės skatinamos orientuoti paramą į pagrindinius veiksmus. Tokie pagrindiniai veiksmai galėtų apimti:

                  i)

                  vietos partnerystės gebėjimų stiprinimą, aktyvaus skatinimo ir reklaminių įgūdžių įgijimą, kuris gali padėti sutelkti vietos potencialą;

                  ii)

                  privačiojo ir viešojo sektoriaus partnerystės skatinimą. Visų pirma, Leader vaidmuo ir toliau išliks svarbus – skatinti novatoriškus požiūrius į kaimo plėtrą ir susieti privatųjį ir viešąjį sektorius;

                  iii)

                  bendradarbiavimo ir inovacijų skatinimą. Vietos iniciatyvos, tokios kaip Leader ir parama veiklos įvairinimui, gali vaidinti esminį vaidmenį, supažindindamos žmones su naujoms idėjomis ir požiūriais, skatindamos naujoves ir verslumą bei įtrauktį ir vietos paslaugų teikimą. Internetinės bendruomenės gali padėti skleisti žinias, keistis gera praktika ir kaimo produktų ir paslaugų naujovėmis;

                  iv)

                  vietos valdymo gerinimas. Leader gali padėti skatinti naujoviškus požiūrius, kuriais siekiama susieti žemės ūkį, miškininkystę ir vietos ekonomiką, padėdama įvairinti ekonominės veiklos bazę ir sustiprinti kaimo vietovių socialinę ir ekonominę struktūrą.

            3.5.   Programavimo nuoseklumo užtikrinimas

         Bendrijos strateginė gairė

         Rengdamos savo nacionalines strategijas, valstybės narės turėtų užtikrinti didžiausią teigiamą sąveiką tarp skirtingų krypčių bei jų pačių viduje ir išvengti galimų prieštaravimų. Prireikus jos gali parengti integruotus požiūrius. Jos taip pat turėtų apgalvoti, kaip atsižvelgti į kitas ES lygio strategijas, pavyzdžiui, Ekologinio maisto ir žemdirbystės veiksmų planą, įsipareigojimą daugiau naudoti atsinaujinančius energijos išteklius (8), poreikį parengti vidutinės trukmės ir ilgalaikę ES kovos su klimato kaita strategiją (9) ir poreikį iš anksto numatyti galimą poveikį ūkininkavimui bei miškininkystei, ES miškininkystės strategiją ir veiksmų planą (kuris gali padėti pasiekti tiek augimo ir užimtumo, tiek tvarumo tikslus) ir prioritetus, išdėstytus 2002 m. liepos 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1600/2002/EB, nustatančiame šeštąją Bendrijos aplinkosaugos veiksmų programą (10), visų pirma tuos, kuriems reikia teminių aplinkosaugos strategijų (dirvožemio apsauga, jūros aplinkos apsauga ir išsaugojimas, tvarus pesticidų naudojimas, oro tarša, miesto aplinka, tvarus išteklių naudojimas ir atliekų perdirbimas).

      Valdymui ir politikos įgyvendinimui tobulinti galima pasitelkti keletą ES ir valstybių narių lygio priemonių. Kuriant europinius ir nacionalinius kaimo plėtros tinklus, kurių pagalba suinteresuoti subjektai galėtų keistis geriausia praktika ir patirtimi visais politikos formavimo, valdymo ir įgyvendinimo aspektais, galima pasinaudoti technine parama. Kad skirtingi dalyviai galėtų įsitraukti kuo anksčiau, rengiant nacionalines strategijas reikėtų apsvarstyti, o vėlesniais įgyvendinimo etapais suplanuoti informavimo bei viešumo veiklą.
      3.6.   Bendrijos priemonių tarpusavio papildomumas

         Bendrijos strateginė gairė

         Reikia skatinti struktūrinės, užimtumo ir kaimo plėtros politikos krypčių sinergiją. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti pagal Europos regioninės plėtros fondą, Sanglaudos fondą, Europos socialinį fondą, Europos žuvininkystės fondą ir EŽŪFKP finansuotinų veiksmų tarpusavio papildomumą ir suderinamumą konkrečioje teritorijoje ir veiklos srityje. Pagrindiniai skirtingų fondų remiamų veiksmų ir jų koordinavimo mechanizmų atskyrimo principai turėtų būti apibrėžti nacionalinės strateginės struktūros ir nacionalinio strateginio plano lygiu.

      Investicijų į infrastruktūrą orientyru galėtų būti intervencijos mastas. Pavyzdžiui, investicijoms į transportą ir kitą infrastruktūrą valstybės narės ar regiono (subregiono) lygiu būtų naudojamos sanglaudos politikos priemonės, tuo tarpu vietos lygiu būtų galima pasinaudoti 3 krypties pagrindinių paslaugų priemone, užtikrinančia vietos ir regiono lygių sąryšį.
      Žmogiškojo kapitalo plėtojimo srityje parama kaimo plėtrai būtų skirta ūkininkams ir ekonominės veiklos dalyviams, dalyvaujantiems kaimo ekonominės veiklos įvairinimo procese. Kaimo vietovių gyventojai galėtų gauti paramą taikant integruotą požiūrį „iš apačios į viršų“. Veiksmai šiose srityse turėtų būti įgyvendinami visiškai laikantis Europos užimtumo strategijos tikslų, išdėstytų Integruotose ekonomikos augimo ir darbo vietų kūrimo gairėse, ir suderintų su veiksmais, vykdomais pagal Lisabonos proceso nacionalines reformos programas. Darbo programa „Švietimas ir mokymas 2010“ siekiama įgyvendinti Lisabonos tikslus švietimo ir mokymo srityse. Šios programos pagrindą sudarantis visą gyvenimą trunkantis mokymasis taikomas visiems švietimo ir mokymosi lygiams ir rūšims, įskaitant žemės ūkio, miškininkystės bei žemės ūkio ir maisto sektorius.
      4.   ATSKAITOMYBĖS SISTEMA
      Reglamente (EB) Nr. 1698/2005 numatoma vykdyti Bendrijos ir nacionalinių strategijų strateginę stebėseną. Ataskaitų, kuriose apžvelgiama pasiekta pažanga, pagrindą sudarys bendra stebėsenos ir vertinimo struktūra, kurią reikės sukurti bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis.
      Struktūroje bus numatytas ribotas bendrų rodiklių skaičius ir bendra metodika. Ją papildys konkrečioms programoms skirti rodikliai, atspindėsiantys kiekvienos programos srities specifiką.
      Bendra rodiklių grupė leis susumuoti gautus produktus, rezultatus ir poveikį ES lygiu ir padės įvertinti pažangą siekiant Bendrijos prioritetų. Programavimo laikotarpio pradžioje apibrėžti pradiniai rodikliai leis įvertinti pradinę padėtį ir sudarys pagrindą programos strategijai parengti.
      Vertinimo veikla bus vykdoma nuolat, ir programos lygiu ją sudarys ex ante, vidurio laikotarpio ir ex post vertinimas bei kita vertinimo veikla, kuri bus laikoma naudinga programos valdymui ir poveikiui tobulinti. Kartu su įvertinimais bus atliekami teminiai tyrimai ir apibendrinantys įvertinimai Bendrijos lygiu, taip pat Europos kaimo plėtros tinklo veikla, skirta mainams bei gebėjimų stiprinimui vertinimo tikslais valstybėse narėse. Keitimasis gera praktika ir vertinimo rezultatais gali itin prisidėti prie kaimo plėtros veiksmingumo. Šiuo požiūriu Europos tinklas turėtų vaidinti pagrindinį ryšių palengvinimo vaidmenį.

         (1)  Liuksemburgo (1997 m. birželio 12 d. ir 13 d.), Berlyno (1999 m. kovo 24 d. ir 25 d.) ir Briuselio (2002 m. spalio 24 d. ir 25 d.) Europos Vadovų Tarybų pirmininkaujančios valstybės narės išvados.

         (2)  EBPO apibrėžimas pagrįstas kaimo bendruomenėse gyvenančių gyventojų tankiu (t. y. mažiau nei 150 gyventojų 1 km2) konkrečiame NUTS III regione. Žr. Išplėstinį poveikio įvertinimą SEK(2004) 931. Šis apibrėžimas yra vienintelis tarptautiniu mastu pripažintas kaimo vietovių apibrėžimas. Tačiau tam tikrais atvejais jame ne visiškai atsižvelgiama į tankiau apgyvendintų kaimo vietovių, visų pirma užmiesčio zonų, gyventojus. Šiose gairėse jis naudojamas tik statistikos ir aprašomaisiais tikslais.

         (3)  Skaičiuojant BVP pagal perkamosios galios paritetą.

         (4)  Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkaujančios valstybės narės išvados (2005 m. kovo 22 d. ir 23 d.).

         (5)  Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkaujančios valstybės narės išvados (2005 m. birželio 16 d. ir 17 d.).

         (6)  Taip pat reikėtų atsižvelgti į Žemės ūkio mokslinių tyrimų nuolatinio komiteto darbą.

         (7)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1. Direktyva su pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 2455/2001/EB (OL L 331, 2001 12 15, p. 1).

         (8)  Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkaujančios valstybės narės išvados (2004 m. kovo 25 d. ir 26 d.).

         (9)  Briuselio Europos Vadovų Tarybos pirmininkaujančios valstybės narės išvados (2005 m. kovo 22 d. ir 23 d.).

         (10)  OL L 242, 2002 9 10, p. 1.