title: 2007/715/EB,Euratomas: 2007 m. spalio 30 d. Tarybos sprendimas dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujančio nario skyrimo

text:
7.11.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 289/13

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2007 m. spalio 30 d.
   dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujančio nario skyrimo
   (2007/715/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 259 straipsnį,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač jos 167 straipsnį,
   atsižvelgdama į Vokietijos Vyriausybės pasiūlytą kandidatūrą,
   gavusi Komisijos nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               Taryba Sprendimu 2006/524/EB, Euratomas, dėl Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Čekijai, Vokietijai, Estijai, Ispanijai, Prancūzijai, Italijai, Latvijai, Lietuvai, Liuksemburgui, Vengrijai, Maltai, Austrijai, Slovėnijai ir Slovakijai atstovaujančių narių skyrimo (1) paskyrė Komiteto Vokietijai atstovaujančius narius laikotarpiui nuo 2006 m. rugsėjo 21 d. iki 2010 m. rugsėjo 20 d.

               (2)

               Atsistatydinus Heiko STEFFENS tapo laisva viena pirmiau nurodyto Komiteto Vokietijai atstovaujančio nario vieta,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Gerd BILLEN, Vorstand des Verbraucherzentrale Bundesverbands, skiriamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariu vietoj Heiko STEFFENS likusiam jo kadencijos laikui iki 2010 m. rugsėjo 20 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge, 2007 m. spalio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         F. NUNES CORREIA

      (1)  OL L 207, 2006 7 28, p. 30. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2007/622/EB, Euratomas (OL L 253, 2007 9 28, p. 39).


title: 2012/558/ES: 2012 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos Sąjungos 2010 m. finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VIII skirsnis – Europos ombudsmenas

text:
17.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 286/117

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2012 m. gegužės 10 d.
   dėl Europos Sąjungos 2010 m. finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VIII skirsnis – Europos ombudsmenas
   (2012/558/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2010 finansinių metų Europos Sąjungos metines ataskaitas (COM(2011) 473 – C7–0263/2011) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Europos ombudsmeno metinę 2010 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2010 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2010 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0089/2012),

               1.

               patvirtina Europos ombudsmenui, kad Ombudsmeno 2010 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui, Audito Rūmams, Europos ombudsmenui bei Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 64, 2010 3 12.

      (2)  OL C 332, 2011 11 14, p. 1.

      (3)  OL C 326, 2011 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 332, 2011 11 14, p. 134.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 286/118

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   2012 m. gegužės 10 d.
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį, VIII skirsnis – Europos ombudsmenas
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2010 finansinių metų Europos Sąjungos metines ataskaitas (COM(2011) 473 – C7–0263/2011) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Europos ombudsmeno metinę 2010 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2010 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2010 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį, 317, 318 ir 319 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 50, 86, 145, 146 ir 147 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0089/2012),

               1.

               pabrėžia, kad Audito Rūmai savo 2010 m. metinėje ataskaitoje konstatavo, kad „Audito Rūmai pastabų dėl Europos ombudsmeno neturi.“ (7.31 punktas); vis dėlto pabrėžia, kad Audito Rūmai prašė Europos ombudsmeno (toliau – ombudsmenas) parengti nuostatas dėl laikinųjų darbuotojų įdarbinimo procedūrų; taip pat norėtų, kad Audito Rūmai informuotų jį apie rezultatus;

               2.

               pažymi, kad 2010 m. ombudsmenas iš viso turėjo 9 332 275 EUR įsipareigojimų asignavimų (2009 m. – 9 000 000 EUR) ir kad šių asignavimų panaudojimo lygis siekė 89,65 %, t. y. mažesnis negu kitų institucijų vidurkis ir 2 procentiniais punktais mažesnis negu ankstesniais metais (2009 m. buvo 91,98 %); vis dėlto pažymi, kad kintantis asignavimų panaudojimo lygis iš esmės priklauso nuo darbuotojų kaitos, ir pabrėžia, kad ombudsmeno biudžetas yra vien tik administracinis, 79 % lėšų išleidžiama padengti išlaidoms, susijusioms su institucijoje dirbančiais asmenimis, 15 % – išlaidoms, susijusioms su pastatais, kilnojamuoju turtu, įranga, ir įvairioms su veikla susijusioms išlaidoms, taip pat 6 % institucijos bendrųjų funkcijų vykdymui finansuoti;

               3.

               ragina vykdyti geresnį finansinį planavimą, kuris padėtų užtikrinti veiksmingesnį biudžeto įgyvendinimą;

               4.

               džiaugiasi, kad ombudsmenas 2010 m. veiksmų plane nustatė pagrindinius rezultatyvumo rodiklius, taip pat suvestinę, pagal kurią galima išmatuoti tarnybos veiklą remiantis lyginamąja analize; džiaugiasi per visus metus padaryta pažanga;

               5.

               vis dėlto pageidauja, kad dar padidėtų paraiškų, dėl kurių priimtinumo nusprendžiama per mėnesį, skaičius ir proporcinė dalis; nurodo, kad dabar jos sudaro 66 %;

               6.

               taip pat pageidauja, kad dar padidėtų tyrimų, kurie užbaigiami per trumpesnį kaip metai laikotarpį, skaičius ir proporcinė dalis; nurodo, kad dabar jie sudaro 66 %;

               7.

               džiaugiasi, kad pradėta taikyti nauja laikinųjų darbuotojų įdarbinimo ir individualių išmokų apskaičiavimo procedūra;

               8.

               džiaugiasi, kad 2010 m. vidaus audito tarnyba, atsižvelgdama į 2009 m. pateiktas pastabas, atliko auditą ir kad padarė išvadą, jog valdymas ir kontrolė veiksmingi, kai įgyvendinami sutarti veiksmai;

               9.

               primena, kad Parlamentas neseniai parengė pranešimą savo iniciatyva, kurį priėmė 2011 m. spalio 27 d., dėl metinio pranešimo apie Europos ombudsmeno 2010 m. veiklą (6); taigi papildomų pastabų neprideda;

               10.

               pageidauja, kad į metinį pranešimą apie Europos ombudsmeno 2011 m. veiklą prireikus būtų įtrauktas straipsnis dėl tolesnių veiksmų, susijusių su Parlamento rezoliucija dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, ir kad tame pranešime taip pat būtų pateikta išsami lentelė, kurioje būtų pateikti išsamūs duomenys apie visus turimus ombudsmeno žmogiškuosius išteklius ir kurioje šie duomenys būtų pateikti pagal kategoriją, pareigų lygį, lytį, dalyvavimą kvalifikacijos kėlimo kursuose ir pilietybę.

      (1)  OL L 64, 2010 3 12.

      (2)  OL C 332, 2011 11 14, p. 1.

      (3)  OL C 326, 2011 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 332, 2011 11 14, p. 134.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (6)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0467.


title: 2014/278/ES: 2014 m. gegužės 12 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimo sudarymo, išskyrus su readmisija susijusius klausimus

text:
16.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 145/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. gegužės 12 d.
   dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimo sudarymo, išskyrus su readmisija susijusius klausimus

      (2014/278/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91, 100 straipsnius, 191 straipsnio 4 dalį, 207 ir 212 straipsnius kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)

               remiantis Tarybos sprendimu 2013/40/ES (2), Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimas (toliau – Susitarimas) buvo pasirašytas 2010 m. gegužės 10 d., su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau;

               (2)

               kai kurios Susitarimo nuostatos yra susijusios su readmisija, todėl jos patenka į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo trečiosios dalies V antraštinės dalies taikymo sritį. Kartu su šiuo sprendimu bus priimtas atskiras su tomis nuostatomis, išdėstytomis Susitarimo 33 straipsnio 2 dalyje, susijęs sprendimas (3);

               (3)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas Sąjungos vardu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimas (4), išskyrus jo 33 straipsnio 2 dalį.
   2 straipsnis
   Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai pirmininkauja Susitarimo 44 straipsnyje numatytam Jungtiniam komitetui. Sąjungai arba atitinkamu atveju Sąjungai ir valstybėms narėms Jungtiniame komitete atstovaujama atsižvelgiant į svarstomą dalyką.
   3 straipsnis
   Tarybos pirmininkas paskiria asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pateikti Susitarimo 49 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą (5).
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. ASHTON

      (1)  Pritarimas duotas 2014 m. balandžio 16 d. (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2010 m. gegužės 10 d. Tarybos sprendimas 2013/40/ES dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 20, 2013 1 23, p. 1).

      (3)  2014 m. gegužės 12 d. Tarybos sprendimas 2014/279/ES dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Korėjos Respublikos pagrindų susitarimo sudarymo, kiek tai susiję su klausimais, susijusiais su readmisija (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 3).

      (4)  Susitarimas buvo paskelbtas OL L 20, 2013 1 23, p. 2, kartu su sprendimu dėl pasirašymo.

      (5)  Susitarimo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.


title: 2014/443/ES: 2014 m. liepos 8 d. Tarybos sprendimas dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių pakomitetyje, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimu, priimant jo darbo tvarkos taisykles

text:
10.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 201/18

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. liepos 8 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių pakomitetyje, įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimu, priimant jo darbo tvarkos taisykles

      (2014/443/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2009 m. sausio 19 d. Taryba įgaliojo Komisiją Europos Sąjungos bei jos valstybių narių vardu vesti derybas dėl daugiašalio prekybos susitarimo su Andų bendrijos šalimis narėmis;

               (2)

               2012 m. birželio 26 d. Briuselyje šios derybos buvo baigtos ir pasirašytas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimas (Susitarimas) (1);

               (3)

               pagal Susitarimo 330 straipsnio 3 dalį susitarimas Peru laikinai taikomas nuo 2013 m. kovo 1 d., Kolumbijoje – nuo 2013 m. rugpjūčio 1 d., su sąlyga, kad jis bus sudarytas vėliau;

               (4)

               pagal susitarimo 103 straipsnį įsteigiamas Sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių pakomitetis (toliau – SFS pakomitetis), kuris užtikrina ir stebi Susitarimo 5 skyriaus, skirto sanitarinėms ir fitosanitarinėms priemonėms, įgyvendinimą ir nagrinėja visus klausimus, kurie galėtų daryti įtakos šio skyriaus nuostatų laikymuisi. SFS pakomitetis pirmajame posėdyje patvirtina savo darbo tvarką;

               (5)

               Sąjunga turėtų priimti poziciją, kurios turi laikytis priimant SFS pakomitečio darbo tvarkos taisykles,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių pakomitetyje (toliau – SFS pakomitetis), įsteigtame Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimu, priimant SFS pakomitečio darbo tvarkos taisykles, pagrįsta ES ir Kolumbijos bei Peru SFS pakomitečio sprendimo projektu, kuris pridedamas prie šio sprendimo.
   Neesminiams Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru SFS pakomitečio sprendimo projekto techniniams pakeitimams Sąjungos atstovai SFS pakomitetyje gali pritarti be papildomo Tarybos sprendimo.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         P. C. PADOAN

      (1)  OL L 354, 2012 12 21, p. 3.

      PROJEKTAS
      ES IR KOLUMBIJOS BEI PERU SANITARIJOS IR FITOSANITARIJOS PRIEMONIŲ PAKOMITEČIO SPRENDIMAS Nr. …/2014
      … m. … … d.
      dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo 103 straipsnyje nurodytų Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių pakomitečio darbo tvarkos taisyklių priėmimo
      SANITARIJOS IR FITOSANITARIJOS PRIEMONIŲ PAKOMITETIS,
      atsižvelgdamas į 2012 m. birželio 26 d. Briuselyje pasirašytą Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimą (toliau – Susitarimas) (1), ypač į jo 103 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių pakomitetis (toliau – SFS pakomitetis) pirmajame posėdyje patvirtina savo darbo tvarkos taisykles;

                  (2)

                  SFS pakomitetis užtikrina ir stebi Susitarimo 5 skyriaus, skirto sanitarinėms ir fitosanitarinėms priemonėms, įgyvendinimą ir nagrinėja visus klausimus, kurie galėtų daryti įtakos šio skyriaus nuostatų laikymuisi,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

                  1.

                  Priimamos SFS pakomitečio darbo tvarkos taisyklės, kaip nustatyta šio sprendimo priede.

                  2.

                  Šis sprendimas įsigalioja ….

         Priimta … … m. … … d.

               Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių pakomitečio vardu

               … ministro vardu

               … Komisijos nario vardu

               … ministro vardu

         (1)  OL L 354, 2012 12 21, p. 3.

         PRIEDAS
         EUROPOS SĄJUNGOS BEI JOS VALSTYBIŲ NARIŲ IR KOLUMBIJOS BEI PERU PREKYBOS SUSITARIMO 5 SKYRIUJE NURODYTOS SANITARINIŲ IR FITOSANITARINIŲ PRIEMONIŲ PAKOMITEČIO DARBO TVARKOS TAISYKLĖS
         1 straipsnis
         Sudėtis ir pirmininkavimas
         1.   Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių pakomitetis (toliau – SFS pakomitetis), įsteigtas pagal Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Kolumbijos bei Peru prekybos susitarimo (toliau – Susitarimas) (1)103 straipsnį, vykdo savo pareigas, kaip nustatyta Susitarimo 103 straipsnyje, ir yra atsakingas už 5 skyriaus „Sanitarinės ir fitosanitarinės priemonės“ įgyvendinimo užtikrinimą ir stebėseną.
         2.   Kaip numatyta Susitarimo 103 straipsnio 2 dalyje, SFS pakomitetį sudaro kiekvienos Šalies paskirti atstovai, atsakingi už sanitarijos ir fitosanitarijos klausimus.
         3.   SFS pakomitečiui paeiliui po vienus metus pirmininkauja Europos Komisijos vyresnysis pareigūnas Sąjungos bei jos valstybių narių vardu ir Kolumbijos vyriausybės vyresnysis pareigūnas arba Peru vyriausybės vyresnysis pareigūnas. Pirmasis pirmininkavimo laikotarpis prasideda pirmojo Prekybos komiteto posėdžio dieną, o baigiasi tų pačių metų gruodžio 31 d. SFS pakomitečiui pirmininkauja Prekybos komitetui pirmininkaujanti Šalis.
         4.   Posėdžius, kuriuose dalyvautų tik ES Šalis ir viena Susitarimą pasirašiusi Andų šalis, SFS pakomitetis gali rengti tik tokiais klausimais, kurie yra susiję tiktai su jų dvišaliais santykiais. Tokiems posėdžiams kartu pirmininkauja abi Šalys. Kita Susitarimą pasirašiusi Andų šalis tokiuose posėdžiuose gali dalyvauti gavusi išankstinį susijusių Šalių sutikimą.
         5.   Darbo tvarkos taisyklėse vartojamo termino „Šalis“ apibrėžtis atitinka Susitarimo 6 straipsnyje pateiktą apibrėžtį.
         2 straipsnis
         Posėdžiai
         1.   SFS pakomitetis posėdžiauja bent kartą per metus ir bet kurios Šalies prašymu turi rengti neeilinius posėdžius, kaip numatyta Susitarimo 103 straipsnio 2 dalyje. Jei Šalys nesusitaria kitaip, posėdžiai vyksta paeiliui Bogotoje, Briuselyje ir Limoje.
         2.   SFS pakomitečio posėdį Šalių sutartu laiku ir sutartoje vietoje sušaukia pirmininkaujanti Šalis.
         3.   SFS pakomitečio posėdžiai taip pat gali būti rengiami naudojantis vaizdo ir garso konferencijomis.
         3 straipsnis
         Delegacijos
         Prieš kiekvieną posėdį Šalims pranešama apie planuojamą posėdyje dalyvausiančių delegacijų sudėtį.
         4 straipsnis
         Stebėtojai
         SFS pakomitetis gali nuspręsti kviesti stebėtojus ad hoc pagrindu.
         5 straipsnis
         Korespondencija
         1.   Darbo tvarkos taisyklių 6, 7 ir 8 straipsniuose numatyti SFS pakomitečio dokumentai persiunčiami SFS pakomitečio pirmininkams ir Prekybos komiteto sekretoriatui.
         2.   Korespondencija klausimais, kurie susiję tik su dvišaliais ES ir vienos iš Susitarimą pasirašiusių Andų šalių santykiais, keičiamasi tik tarp šių dviejų Šalių, o kita Susitarimą pasirašiusi Andų šalis atitinkamai visapusiškai informuojama.
         6 straipsnis
         Posėdžių darbotvarkė
         1.   Šalys kartu sudaro preliminarią kiekvieno posėdžio darbotvarkę. Preliminari darbotvarkė ir susiję dokumentai visoms Šalims persiunčiami ne vėliau kaip 14 dienų iki posėdžio pradžios.
         2.   Darbotvarkę SFS pakomitetis priima kiekvieno posėdžio pradžioje. Šalims sutarus, į darbotvarkę galima įtraukti ir kitų klausimų, kurie nebuvo įtraukti į preliminarią darbotvarkę.
         3.   Kitų Šalių pritarimu SFS pakomitečio pirmininkas į posėdžius gali kviesti ekspertus, kad šie suteiktų informacijos konkrečiais klausimais.
         7 straipsnis
         Protokolai
         1.   Visų posėdžių protokolų projektus kartu rengia visos Šalys. Pirmą projektą per 21 dieną nuo posėdžio pabaigos parengia pirmininkavusi Šalis.
         2.   Paprastai protokole pateikiama kiekvieno darbotvarkės klausimo santrauka, ir prireikus nurodomi:

                     a)

                     SFS pakomitečiui pateikti dokumentai;

                     b)

                     visi pareiškimai, kuriuos įtraukti paprašė SFS pakomitečio narys; ir

                     c)

                     pasiūlyti sprendimai, pateiktos rekomendacijos, pareiškimai, dėl kurių sutarta, ir konkrečiais klausimais priimtos išvados.

               3.   Į protokolą taip pat įtraukiamas SFS pakomitečio posėdžio dalyvių sąrašas.
         4.   Šalys raštu patvirtina protokolą per du mėnesius nuo posėdžio dienos. Patvirtinto protokolo kopijas pasirašo pirmininkas ir kitų Šalių jo atstovai. Kiekvienai Šaliai pateikiama po vieną originalią šių autentiškų dokumentų kopiją. Pasirašyto protokolo kopija siunčiama Prekybos komiteto sekretoriatui.
         8 straipsnis
         Veiksmų planas
         1.   SFS pakomitetis priima veiksmų planą, į kurį įtraukiami per posėdį Šalių sutarti veiksmai.
         2.   SFS pakomitetis per kitą posėdį peržiūri, kaip Šalys įgyvendino veiksmų planą.
         9 straipsnis
         Kalbos
         1.   SFS pakomitečio oficialiosios kalbos yra Šalių oficialiosios kalbos.
         2.   Jei nenusprendžiama kitaip, SFS pakomitečio svarstymai paprastai vyksta remiantis 1 dalyje nurodytomis kalbomis parengtais dokumentais ir pasiūlymais.
         10 straipsnis
         Viešumas ir konfidencialumas
         1.   Jei nenusprendžiama kitaip, SFS pakomitečio posėdžiai yra uždari.
         2.   Kai Šalis SFS pakomitečiui, specialiesiems komitetams, darbo grupėms ar kitoms įstaigoms pateikia informaciją, kuri pagal jos įstatymus ir kitus teisės aktus laikoma konfidencialia, Šalys tokią informaciją laiko konfidencialia pagal Susitarimo 290 straipsnio 2 dalyje nustatytas taisykles.
         11 straipsnis
         Išlaidos
         1.   Kiekviena Šalis padengia visas dėl dalyvavimo SFS pakomitečio posėdžiuose patirtas savo išlaidas, susijusias su darbuotojų, kelionės ir pragyvenimo bei pašto ir telekomunikacijų išlaidomis.
         2.   Posėdžių organizavimo ir dokumentų dauginimo išlaidas padengia posėdį rengianti Šalis.
         3.   Posėdžių vertimo žodžiu ir dokumentų vertimo raštu į ispanų ir anglų kalbas arba iš jų išlaidas padengia posėdį rengianti Šalis. Vertimo žodžiu ir raštu į kitas kalbas arba iš jų išlaidas padengia tokių paslaugų prašiusi Šalis.
         12 straipsnis
         Darbo tvarkos taisyklių keitimas
         Darbo tvarkos taisykles ir visus jų pakeitimus turi priimti SFS pakomitetis, kaip numatyta Susitarimo 103 straipsnio 2 dalyje.

            (1)  OL L 354, 2012 12 21, p. 3.


title: 2010 m. kovo 24 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 98/10/COL, kuriuo aštuoniasdešimt pirmąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės taisyklės valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių apie regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams nuodugnaus vertinimo kriterijus

text:
2.8.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 206/13

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
   Nr. 98/10/COL
   2010 m. kovo 24 d.
   kuriuo aštuoniasdešimt pirmąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės taisyklės valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių apie regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams nuodugnaus vertinimo kriterijus
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,
   atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą,
   kadangi pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį Institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos,
   pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą Institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame susitarime arba Priežiūros institucijos ir Teismo susitarime arba jei Institucija mano tai esant reikalinga,
   Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje Institucija priėmė 1994 m. sausio 19 d. (4),
   2009 m. birželio 24 d. Europos Bendrijų Komisija priėmė komunikatą dėl regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams nuodugnaus vertinimo kriterijų (5),
   šis komunikatas taip pat svarbus ir Europos ekonominei erdvei,
   reikia užtikrinti vienodą EEE valstybės pagalbos taisyklių taikymą visoje Europos ekonominėje erdvėje,
   pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus „BENDROSIOS NUOSTATOS“ II punktą Institucija, pasikonsultavusi su Komisija, turi priimti aktus, atitinkančius Europos Komisijos priimtus aktus,
   Institucija pasikonsultavo su Europos Komisija ir ELPA valstybėmis šiuo klausimu 2010 m. kovo 12 d. raštu (dokumentai Nr. 549988, 549990 ir 549991).
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos įtraukiant naują skyrių apie regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams nuodugnaus vertinimo kriterijus. Naujasis skyrius pateikiamas šio sprendimo priede.
   2 straipsnis
   Tekstas autentiškas tik anglų kalba.

      Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Per SANDERUD

            Pirmininkas

         Kurt JÄGER

            Kolegijos narys

      (1)  Toliau – Institucija.

      (2)  Toliau – EEE susitarimas.

      (3)  Toliau – Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimas.

      (4)  EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių ir Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, Institucijos priimtos ir 1994 m. sausio 19 d. paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (toliau – OL) L 231, 1994 9 3, p. 1, ir EEE priede Nr. 32, 1994 9 3, p. 1, su pakeitimais. Toliau – Valstybės pagalbos gairės. Naujausia Valstybės pagalbos gairių versija skelbiama Institucijos interneto svetainėje http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  OL C 223, 2009 9 16, p. 3.

      PRIEDAS

         SKYRIUS APIE REGIONINĖS PAGALBOS DIDELIEMS INVESTICIJŲ PROJEKTAMS NUODUGNAUS VERTINIMO KRITERIJUS
          (1)

      1.   Įvadas

      1.1.   Bendrosios regioninės pagalbos priemonėms taikomos taisyklės

                  1.

                  Bendra Institucijos nuostata dėl regioninės valstybės pagalbos išdėstyta ELPA priežiūros institucijos gairių (toliau – Regioninės pagalbos gairės) skyriuje apie 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimą (2). Laikydamasi Regioninės pagalbos gairėse nustatytų sąlygų ir nepaisydama neigiamo poveikio, kurį regioninė valstybės pagalba gali daryti prekybai ir konkurencijai, ELPA priežiūros institucija (toliau – Institucija) gali laikyti valstybės pagalbą suderinama su EEE susitarimo veikimu, jeigu ji suteikta tam tikrų palankių sąlygų neturinčių EEE regionų ekonominei plėtrai skatinti.

                  2.

                  Apskritai Regioninės pagalbos gairėse atsižvelgiama į atitinkamą sunkumų, paveikiančių susijusių regionų plėtrą, mastą, nustatant specialias regioninės pagalbos aukščiausias ribas. Didžiausias pagalbos intensyvumas sudaro 10–50 % reikalavimus atitinkančių sąnaudų, visų pirma remiantis atitinkamų regionų BVP vienam gyventojui dydžiu, tačiau ELPA valstybėms paliekama tam tikra galimybė atsižvelgti į vietos sąlygas. Kiekvienos ELPA valstybės regioninės pagalbos žemėlapiai skelbiami Institucijos interneto svetainėje (3). Ši pagalbos intensyvumo gradacija iš esmės parodo, kad Institucija privalo įvertinti teigiamo poveikio, kurį gali turėti regioninė investicinė pagalba, visų pirma skatinant sanglaudą ir pritraukiant investicijas į palankių sąlygų neturinčias vietoves, ir pastangų apriboti galimą neigiamą poveikį, kurį gali turėti tokia pagalba, kai ji teikiama atskiroms įmonėms, pavyzdžiui, neigiamą poveikį kitiems ūkinės veiklos vykdytojams, ir regionams, kurių santykinis konkurencinis pranašumas atitinkamai sumažėja, pusiausvyrą.

                  3.

                  Didelis investicijų projektas yra pradinės investicijos, kurių reikalavimus atitinkančių išlaidų vertė viršija 50 mln. EUR (4). Problemos, kurios būdingos palankių sąlygų neturintiems regionams, mažiau paveikia didelių investicijų projektus nei mažesnės apimties investicijų projektus. Esama didesnės rizikos, kad didelių investicijų projektai paveiks prekybą ir dėl to konkurencija su kituose regionuose esančiomis bendrovėmis bus labiau iškreipta. Be to, su didelių investicijų projektais susijusi rizika, jog pagalbos dydis viršys būtiną minimumą, kad būtų atsverti regionų trūkumai, ir rizika, kad valstybės pagalba tokiems projektams turės ydingą poveikį, kaip antai netinkamas vietos pasirinkimas, didesnis konkurencijos iškraipymas ir, kadangi pagalbos pervedimas iš mokesčių mokėtojų jos gavėjams daug kainuoja, bendras gerovės sumažėjimas, t. y. pagalbos sąnaudos viršys naudą vartotojams ir gamintojams.

                  4.

                  Regioninės pagalbos gairėse nustatytos specialios regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams taisyklės (5). Regioninės pagalbos gairėse numatyta automatiškai laipsniškai mažinti regioninės pagalbos, skiriamos tokiems dideliems investicijų projektams, aukščiausias ribas, siekiant sumažinti konkurencijos iškraipymą iki tokio lygio, kad iš esmės būtų galima laikyti, jog projektų teikiama nauda atitinkamų regionų plėtrai šį iškraipymą kompensuoja (6).

                  5.

                  Be to, ELPA valstybės atskirai turi pranešti apie bet kokią pagalbą investicijų projektams, jeigu siūloma pagalba viršija didžiausią leistiną pagalbos sumą, kurią pagal taikomas taisykles galima suteikti investicijai, kurios reikalavimus atitinkančios išlaidos yra 100 mln. EUR (ribinė suma pranešimui) (7). Nagrinėdama atvejus, apie kuriuos pranešta, Institucija visų pirma tikrina pagalbos intensyvumą ir suderinamumą su bendraisiais Regioninės pagalbos gairių kriterijais, taip pat tikrina, ar dėl investicijos, apie kurią pranešta, labai padidėja gamybos pajėgumas, o kartu sumažėja rinkos nepakankamumas arba net nuosmukis, ar ji yra naudinga didelę rizikos dalį užimančioms bendrovėms.

            1.2.   Regioninės pagalbos priemonės, kurios turi būti nuodugniai vertinamos

                  6.

                  Nors tam tikros didelės regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams sumos automatiškai mažinamos, jos vis tiek galėtų turėti didelį poveikį prekybai ir galėtų smarkiai iškraipyti konkurenciją. Todėl anksčiau Institucija laikėsi nuostatos neleisti teikti pagalbos dideliems investicijų projektams, kai viršijamos šios ribos (8):

                              —

                              pagalbos gavėjo pardavimas sudaro daugiau kaip 25 % atitinkamo (-ų) produkto (-ų) atitinkamoje (-ose) rinkoje (-ose) arba

                              —

                              projekto sukurti gamybos pajėgumai sudaro daugiau kaip 5 % rinkos dydžio, kai atitinkamos rinkos prieaugis yra mažesnis nei EEE BVP prieaugis.

                  7.

                  Vis dėlto pagal dabartines Regioninės pagalbos gaires Institucija nusprendė laikytis požiūrio, kuriuo labiau atsižvelgiama į konkrečius projektus ir kuris leidžia kuo konkrečiau įvertinti sanglaudą ir kitą naudą, kurią gali suteikti tokie projektai. Tačiau vertinant bet kokią naudą reikia atsižvelgti į galimą neigiamą poveikį prekybai ir konkurencijai, kurį taip pat reikėtų nustatyti kuo konkrečiau. Todėl Regioninės pagalbos gairių 57 punkte numatyta, kad Institucija atliks oficialią tyrimo procedūrą pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį tais atvejais, kai viršijama ribinė suma pranešimui ir kai laikomasi vienos arba abiejų Regioninės pagalbos gairių 57 punkto a ir b papunkčių sąlygų (nuodugnaus vertinimo ribos, kurios atitinka šio skyriaus 6 punkte apibūdintas ribas). Šiais atvejais oficialaus tyrimo tikslas – atlikti išsamų patikrinimą, „ar pagalba yra reikalinga investicijų skatinimui ir ar pagalbos nauda yra didesnė nei konkurencijos iškraipymas ir poveikis susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai“ (9).

                  8.

                  Regioninės pagalbos gairių 55 išnašoje Institucija paskelbė galinti „tam tikru būdu nustatyti ir kitų kriterijų, į kuriuos ji atsižvelgs atlikdama šį vertinimą, gaires“. Toliau Institucija pateikia rekomendacijas dėl informacijos, kurios jai gali prireikti, pobūdžio ir metodikos, pagal kurią ji atliks išsamų priemonių vertinimą. Pagal Europos Komisijos Valstybės pagalbos veiksmų planą (10) Institucija atliks bendrą pagalbos įvertinimą, remdamasi teigiamo ir neigiamo poveikio pusiausvyra, kad nustatytų, ar visa pagalbos priemonė gali būti patvirtinta.

                  9.

                  Išsamus vertinimas turėtų būti proporcingas galimiems iškraipymams, kuriuos galėtų sukelti pagalba. Vadinasi, vertinimo apimtis priklausys nuo atvejo pobūdžio. Todėl reikalingų įrodymų pobūdis ir lygis taip pat priklausys nuo kiekvieno konkretaus atvejo ypatybių. Be to, atsižvelgdama į Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo dėl ELPA priežiūros institucijos funkcijų ir įgaliojimų valstybės pagalbos srityje II dalies 6 ir 7 straipsniuose išdėstytas oficialaus tyrimo nuostatas, Institucija ELPA valstybės, inter alia, gali prašyti atlikti nepriklausomą tyrimą, kad būtų patvirtinta pranešime pateikta informacija, arba mėginti gauti informacijos iš kitų atitinkamose rinkose ūkinę veiklą vykdančių subjektų ar regioninės plėtros ekspertų. Taip pat pageidautina, kad vykstant oficialiam tyrimui suinteresuotosios šalys pateiktų savo pastabas. Pradėdama procedūrą, Institucija nustatys pagrindinius klausimus, kuriais ji pageidaus gauti informacijos.

                  10.

                  Šiuo skyriumi siekiama užtikrinti Institucijos sprendimų priėmimo proceso skaidrumą bei nuspėjamumą ir ELPA valstybėms taikyti vienodas sąlygas. Atsižvelgdama į nagrinėjant bylas įgytą patirtį, Institucija turi teisę keisti ir peržiūrėti šias gaires.

            2.   Teigiamas pagalbos poveikis

      2.1.   Pagalbos tikslas

                  11.

                  Regionine pagalba siekiama bendros svarbos tikslo, kuris atspindi rūpinimąsi teisingumu, būtent: skatinti ekonominę sanglaudą ir padėti mažinti atotrūkį tarp skirtingo įvairių EEE regionų išsivystymo lygio. Regioninės pagalbos gairių 2 punkte nurodyta: „Nacionalinė regioninė pagalba yra skirta spręsti mažiau išsivysčiusių regionų problemoms, tačiau kartu ji skatina ELPA valstybių ir visos EEE ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą“. Regioninės pagalbos gairių 3 punkte teigiama: „Nacionalinės regioninės investicinės pagalbos tikslas yra, remiant investicijas ir darbo vietų kūrimą, padėti mažiausiai išsivysčiusių regionų plėtrai. Ja remiama įmonių, įsisteigusių mažiau palankiuose regionuose, ekonominės veiklos plėtra ir diversifikacija, ypač skatinant įmones steigti naujus padalinius tuose regionuose“.

                  12.

                  Nuodugnaus vertinimo ribas atitinkančių didelių investicijų projektų atveju ELPA valstybės bus prašoma įrodyti, kad pagalba bus naudojama siekiant minėtojo teisingumo tikslo. Vadinasi, ELPA valstybė turės įrodyti, kad investicijų projektu bus prisidėta prie atitinkamo regiono plėtros.

                  13.

                  Nors pirmasis regioninės pagalbos tikslas – skatinti spręsti teisingumo problemas, kaip antai ekonominės sanglaudos klausimus, regionine pagalba taip pat gali būti sprendžiamos rinkos nepakankamumo problemos. Regioninės problemos gali būti susijusios su rinkos nepakankamumu, kaip antai nepakankama informacija, koordinavimo sunkumais, sunkumais pagalbos gavėjui, kylančiais skiriant lėšas investicijoms į viešąsias prekes, arba išoriniu investicijų poveikiu. Jeigu, be teisingumo tikslų, regionine pagalba sprendžiamos ir efektyvumo problemos, laikoma, kad bendras teigiamas pagalbos poveikis yra didesnis.

                  14.

                  Toliau pateikiamą neišsamų orientacinių kriterijų sąrašą galima naudoti, kai reikia įrodyti, kad pagalba prisidedama prie regiono plėtros, nes pritraukiamos papildomos investicijos ir padidinamas regiono aktyvumas. Šis teigiamas pagalbos poveikis gali būti ir tiesioginis (pvz., sukuriama tiesioginių darbo vietų), ir netiesioginis (pvz., skatinamos vietos naujovės).

                              —

                              Investicijomis sukurtų tiesioginių darbo vietų skaičius yra svarbus indėlio į regiono plėtrą rodiklis. Taip pat turėtų būti vertinama sukurtų darbo vietų kokybė ir reikalingų profesinių įgūdžių lygis.

                              —

                              Dar daugiau naujų darbo vietų gali būti sukurta vietiniame (žemesnio lygio) tiekėjų tinkle, taip investicija būtų geriau panaudota atitinkamo regiono reikmėms bei būtų užtikrinta, kad labiau išplis šalutinis poveikis. Todėl bus atsižvelgta ir į sukurtas netiesiogines darbo vietas.

                              —

                              Pagalbos gavėjo įsipareigojimas organizuoti plataus masto mokymo veiklą, siekiant pagerinti jo darbuotojų įgūdžius (bendrojo pobūdžio ir specialiuosius), bus laikomas regioninę plėtrą skatinančiu veiksniu. Taip pat bus pabrėžiama mokymo, kurį teikiant gilinamos darbuotojų žinios ir jiems suteikiama daugiau galimybių įsidarbinti kitoje įmonėje, reikšmė. Siekiant išvengti dvigubo skaičiavimo, nebus laikoma, kad bendrojo pobūdžio arba specialusis mokymas, kuriam buvo patvirtinta pagalba, yra teigiamas regioninės pagalbos poveikis.

                              —

                              Išorės masto ekonomiją arba kitus regioninės plėtros pranašumus gali nulemti artumas (koncentracijos poveikis). Didėjant tos pačios pramonės šakos bendrovių koncentracijai, konkrečios gamyklos turi daugiau galimybių specializuotis, todėl didėja jų efektyvumas. Dėl fizinio artumo bendrovėms lengviau keistis informacija, idėjomis ir žiniomis. Ekonominės veiklos koncentracija pritraukia daug darbo ieškančių asmenų, todėl bendrovės gali rinktis iš daugelio skirtingų įgūdžių turinčių darbuotojų. Užtikrinama galimybė naudotis teisinėmis ir komercinėmis paslaugomis ir taip padidinamas našumas. Apskritai ekonominės veiklos koncentracija gali pritraukti kitų investicijų, kurios savo ruožtu padidina teigiamą šalutinį poveikį (teigiamų pokyčių ratas).

                              —

                              Investicijos yra susijusios su techninėmis žiniomis, todėl jos gali būti svarbaus technologijų perdavimo (žinių sklaidos) šaltinis. Investuojant į tas pramonės šakas, kuriose naudojama daug technologijų, didesnė tikimybė, kad technologija bus perduota regionui, kuriame investuojama. Šiuo atžvilgiu taip pat svarbus žinių skleidimo lygis ir tikslumas.

                              —

                              Be to, galima apsvarstyti projektų indėlį didinant regiono gebėjimą kurti naujas technologijas diegiant naujoves vietoje. Šiuo atžvilgiu naujos gamybos įmonės bendradarbiavimas su vietos aukštojo mokslo institucijomis gali būti vertinamas teigiamai.

                              —

                              Investicijų trukmė ir galimos būsimos tolesnės investicijos – ilgalaikio bendrovės įsitraukimo į regiono plėtrą rodiklis.

                  15.

                  ELPA valstybės visų pirma skatinamos pasikliauti ankstesnių valstybės pagalbos schemų ar priemonių vertinimais, poveikio vertinimais, kuriuos atliko pagalbą skiriančios institucijos, ekspertų nuomonėmis ir kitais su vertinamu investicijų projektu susijusiais tyrimais. Pagalbos gavėjo verslo plane galėtų būti pateikiama informacija apie sukurtų darbo vietų skaičių, išmokėtus atlyginimus (namų ūkių pajamų padidėjimas, kaip šalutinis poveikis), vietinių gamintojų pardavimo apimtį, investicijų sukurtą apyvartą ir susijusią galimą naudą regionui iš papildomų mokestinių pajamų.

                  16.

                  Prireikus taip pat turi būti atsižvelgta į planuojamo investicijų projekto ir nacionalinių strateginių orientacinių pagrindų bei projekto ir veiklos programų, kurios bendrai finansuojamos iš struktūrinių fondų, ryšį.

            2.2.   Pagalbos priemonės tinkamumas

                  17.

                  Valstybės pagalba investicijų subsidijomis – tai ne vienintelė politikos priemonė, kurią ELPA valstybės gali naudoti siekdamos paremti investicijas ir darbo vietų kūrimą palankių sąlygų neturinčiuose regionuose. ELPA valstybės gali taikyti bendrąsias priemones, pvz., infrastruktūros plėtros, švietimo ir mokymo kokybės gerinimo priemones, arba gerinti bendrąją verslo aplinką.

                  18.

                  Tinkamomis laikomos priemonės, kurioms ELPA valstybė apsvarstė kitas politikos galimybes ir kurioms ji nustatė atrankinės priemonės, kaip antai valstybės pagalbos konkrečiai bendrovei, naudojimo pranašumus. Institucija ypač atsižvelgs į visus pasiūlytos priemonės poveikio vertinimus, kuriuos yra atlikusi ELPA valstybė.

            2.3.   Skatinamasis poveikis

                  19.

                  Analizuoti pagalbos priemonės skatinamąjį poveikį – viena iš pagrindinių užduočių atliekant nuodugnų regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams vertinimą. Institucija įvertins, ar siūloma pagalba būtina tam, jog būtų užtikrinta, „kad regioninė pagalba skatintų investicijas, kurių kitu atveju remiamose teritorijose nebūtų“ (11). Šis vertinimas bus atliekamas dviem lygmenimis: pirma, bendruoju procedūrų lygmeniu, ir, antra, išsamesniu ekonominiu lygmeniu.

                  20.

                  Regioninės pagalbos gairių 30 punkte nurodyti bendrieji kriterijai, pagal kuriuos atliekamas formalus skatinamojo regioninės pagalbos poveikio vertinimas. Šie kriterijai taikomi visai regioninei pagalbai, ne tik regioninei pagalbai dideliems investicijų projektams.

                  21.

                  Jeigu regioninei pagalbai, kuri teikiama dideliems investicijų projektams, taikomas šis skyrius, Institucija nuodugniai tikrins, „ar pagalba yra reikalinga investicijų skatinimui“ (12). Šio išsamaus vertinimo tikslas – nustatyti, ar iš tikrųjų pagalba padeda keisti pagalbos gavėjo elgesį, tai yra ar jis skiria (papildomų) investicijų atitinkamam remiamam regionui. Galima nustatyti daug pagrįstų priežasčių, dėl kurių bendrovė nusprendžia įsikurti tam tikrame regione net tuo atveju, jei pagalba neteikiama.

                  22.

                  Atsižvelgiant į teisingumo tikslą, kuris susijęs su sanglaudos politika, ir į tai, ar pagalba padeda siekti šio tikslo, skatinamojo poveikio pagrįstumą galima įrodyti pasitelkiant du galimus scenarijus:

                              i)

                              pagalba paskatina priimti teigiamą sprendimą dėl investicijų, nes investiciją, kuri bendrovei kitu atveju jokioje vietoje nebūtų pelninga, galima padaryti remiamame regione (13);

                              ii)

                              pagalba paskatina priimti sprendimą numatytą investiciją daryti atitinkamame regione, o ne kitur, nes pagalba atsveriami bendrieji trūkumai ir kompensuojamos išlaidos, susijusios su vieta remiamame regione.

                  23.

                  ELPA valstybė Institucijai turėtų įrodyti pagalbos skatinamojo poveikio buvimą. Ji turės pateikti aiškių įrodymų, kad pagalbos reikia, nes ji iš tikrųjų turi poveikį renkantis investiciją arba vietą. Reikės aiškiai nurodyti, kuris scenarijus taikomas. Kad būtų galima atlikti nuodugnų vertinimą, ELPA valstybė turės pateikti ne tik informaciją apie projektą, kuriam skiriama pagalba, bet ir išsamų priešingos padėties aprašymą, t. y. įvykių scenarijų, jeigu ELPA valstybė pagalbos gavėjui pagalbos neskirtų.

                  24.

                  Aprašydama 1 scenarijų, ELPA valstybė pagalbos skatinamojo poveikio įrodymų galėtų pateikti pristatydama bendrovės dokumentus, įrodančius, kad investicijos be pagalbos nebūtų pelningos ir kad jokios kitos vietos neįmanoma numatyti, išskyrus atitinkamą remiamą regioną.

                  25.

                  Aprašydama 2 scenarijų, ELPA valstybė pagalbos skatinamojo poveikio įrodymų galėtų pateikti pristatydama bendrovės dokumentus, kuriais palyginamos sąnaudos bei nauda įsikuriant atitinkamame remiamame regione ir sąnaudos bei nauda vietą pasirinkus kitame regione. Šiuos lyginamuosius scenarijus Institucija laikys realiais.

                  26.

                  ELPA valstybės visų pirma raginamos pasikliauti rizikos vertinimais (įskaitant su vietos pasirinkimu susijusios rizikos vertinimą), finansinėmis ataskaitomis, vidiniais verslo planais, ekspertų nuomonėmis ir kitais su vertinamu investicijų projektu susijusiais tyrimais. Patikrinti skatinamąjį poveikį padėtų dokumentai, kuriuose pateikiama informacija apie paklausos prognozes, sąnaudų prognozes, finansines prognozes, investicijų komitetui pateikti dokumentai, kuriuose išsamiai nagrinėjami skirtingi investavimo scenarijai, arba finansinėms rinkoms pateikti dokumentai.

                  27.

                  Atsižvelgiant į minėtus dalykus, ypač į 1 scenarijų, pelningumo lygį galima įvertinti taikant metodus, kurie paprastai naudojami konkrečioje pramonės šakoje ir kurie gali apimti: projekto grynosios dabartinės vertės (GDV), vidinės grąžos normos (VGN) arba panaudoto kapitalo grąžos (PKG) vertinimo metodus.

                  28.

                  Jeigu pagalba gavėjo nepaskatina (papildomai) investuoti į atitinkamą remiamą regioną, vadinasi, trūksta skatinamojo poveikio, kad būtų pasiektas regioninis tikslas. Jeigu pagalba neturi skatinamojo poveikio, kad būtų pasiektas regioninis tikslas, galima laikyti, kad tokia pagalba bendrovei suteikiama likvidžių lėšų. Todėl nuodugniai vertinant regioninę pagalbą dideliems investicijų projektams, ji nebus tvirtinama, jeigu paaiškės, kad ta pati investicija regione būtų padaryta ir be pagalbos.

            2.4.   Pagalbos proporcingumas

                  29.

                  Kad regioninė pagalba būtų proporcinga, jos suma ir intensyvumas turi būti apribotas iki minimumo, kurio reikia, kad investuojama būtų remiamame regione.

                  30.

                  Regioninės pagalbos gairėmis iš esmės užtikrinama, kad regioninė pagalba būtų proporcinga problemų remiamuose regionuose mastui, nustatant bendras regioninės pagalbos aukščiausias ribas ir automatiškai laipsniškai mažinant šias regioninės pagalbos ribas dideliems investicijų projektams (žr. 1 ir 3 punktus).

                  31.

                  Regioninės pagalbos, kurią reikia nuodugniai įvertinti, atvejais būtina išsamiau patikrinti šį Regioninės pagalbos gairėse nustatyto bendro proporcingumo principo taikymą.

                  32.

                  1 scenarijaus atveju, pagalba, kaip investicijų paskata, paprastai bus laikoma proporcinga, jeigu, suteikus pagalbą, investicijų grąža atitiks įprastą grąžos normą, kurią bendrovė taiko kitiems investicijų projektams, atitiks bendrovės kapitalo sąnaudas apskritai arba atitiks grąžą, kuri paprastai gaunama atitinkamoje pramonės šakoje.

                  33.

                  2 scenarijaus atveju, pagalba, kaip su vieta susijusi paskata, paprastai laikoma proporcinga, jeigu ji yra lygi pagalbą gaunančios bendrovės investavimo remiamame regione grynųjų išlaidų ir investavimo kitame (-uose) regione (-uose) grynųjų išlaidų skirtumui. Būtina atsižvelgti į visas šias išlaidas ir naudą, įskaitant, pvz., administravimo išlaidas, transporto išlaidas, mokymo išlaidas, kurioms neskiriama mokymo pagalba, bei darbo užmokesčio skirtumus.

                  34.

                  Galiausiai dėl šių grynųjų išlaidų, kurios laikomos susijusiomis su regioninėmis problemomis, mažėja investicijų pelningumas. Taigi skaičiavimus, kurie naudojami skatinamajam poveikiui nustatyti, taip pat galima taikyti siekiant įvertinti pagalbos proporcingumą.

                  35.

                  ELPA valstybė turi įrodyti pagalbos proporcingumą remdamasi tinkamais dokumentais, pvz., nurodytais 26 punkte.

                  36.

                  Pagalbos intensyvumas jokiu būdu negali viršyti regioninės pagalbos ribų, kurios buvo patikslintos taikant mažinimo metodą, kaip nurodyta Regioninės pagalbos gairėse.

            3.   Neigiamas pagalbos poveikis

                  37.

                  Siekdama įvertinti rinkos dalis ir galimą per didelį pajėgumą tose rinkose, kurios dėl struktūrinių priežasčių yra apimtos nuosmukio, Institucija turi apibrėžti atitinkamo produkto rinką ir geografinę rinką. Vadinasi, atitinkamos rinkos paprastai (14) jau bus apibrėžtos regioninės pagalbos priemonių atvejais, kai reikia atlikti nuodugnų įvertinimą.

                  38.

                  Du pagrindiniai galimo neigiamo pagalbos poveikio rodikliai, jau nurodyti Regioninės pagalbos gairių 57 punkte, yra didelės užimamos rinkos dalys ir galimas per didelis pajėgumas toje rinkoje, kuri dėl struktūrinių priežasčių yra apimta nuosmukio. Jie siejami su dviem žalos konkurencijai teorijomis – įtakos rinkoje įgijimu ir neveiksmingų rinkos struktūrų sukūrimu arba išlaikymu. Šie du rodikliai jau bus prima facie įvertinti prieš pradedant tyrimo procedūrą. Kad būtų galima pateikti visus galutiniam pusiausvyros nustatymui reikalingus elementus, šie du rodikliai bus išsamiau įvertinti atliekant nuodugnų įvertinimą. Trečias galimo neigiamo pagalbos poveikio rodiklis, kuris bus nuodugniai įvertintas, – pagalbos įtaka prekybai. Nors šie trys rodikliai laikomi pagrindiniais neigiamo poveikio, kuris gali atsirasti suteikus regioninę pagalbą dideliam investicijų projektui, elementais, Institucija neatmeta galimybės, kad tam tikrais atvejais gali būti svarbūs ir kiti rodikliai.

                  39.

                  Institucija ypatingą dėmesį skirs neigiamam poveikiui, susijusiam su įtaka rinkoje ir per dideliu pajėgumu tais atvejais, jeigu pagalba suteikia paskatą keisti investavimo sprendimą taip, kad be pagalbos investuojama nebūtų (skatinamojo poveikio 1 scenarijus).

                  40.

                  Tačiau tuo atveju, jei atlikus priešingos padėties analizę, paaiškėja, kad net nesuteikus pagalbos, investuojama vis tiek būtų, nors ir kitoje vietoje (2 scenarijus), ir jeigu pagalba yra proporcinga, galimi iškraipymo rodikliai, tokie kaip didelė užimama rinkos dalis ir pajėgumo augimas nepakankamai gerai veikiančioje rinkoje, iš esmės išliktų nepakitę nepriklausomai nuo to, ar pagalba buvo suteikta, ar ne.

            3.1.   Privačių investicijų išstūmimas

      3.1.1.   Įtaka rinkoje

                  41.

                  Nustatydama optimalų investicijų lygį rinkose, kur rinkos dalyvių nedaug (įprasta situacija didelių investicijų projektų atveju), kiekviena bendrovė atsižvelgia į savo konkurentų padarytas investicijas. Jeigu pagalba konkrečią bendrovę paskatina investuoti daugiau, konkurentai į tai gali reaguoti sumažindami savo išlaidas toje srityje. Tokiu atveju pagalba skatinama išstumti privačias investicijas. Jeigu dėl to tokie konkurentai susilpnėja arba net turi pasitraukti iš rinkos, vadinasi, pagalba iškraipo konkurenciją. Šiuo atžvilgiu, kaip nurodyta 38 punkte, Regioninės pagalbos gairėse išskiriami atvejai, kai pagalbos gavėjas turi įtaką rinkoje, ir atvejai, kai suteikus pagalbą nuosmukio apimtoje rinkoje gerokai išplečiamas pajėgumas.

                  42.

                  Apskritai tikėtina, kad koncentruotoje rinkoje bet kokia pagalba vienam gavėjui greičiausiai iškraipys konkurenciją, nes kiekvienos bendrovės sprendimas jos konkurentams veikiausiai turės daugiau tiesioginės įtakos. Tokia padėtis visų pirma susiklosto tuo atveju, jeigu subsidijos skiriamos pagrindiniam rinkos dalyviui. Todėl, jeigu gaudamas pagalbą gavėjas gali išlaikyti ar padidinti savo įtaką rinkoje (15), regioninė pagalba dideliems investicijų projektams gali turėti neigiamą poveikį konkurentų investicijų sprendimams ir taip paskatinti konkurencijos iškraipymą. Tokia padėtis būtų žalinga vartotojams. Todėl Institucija siekia apriboti valstybės pagalbą įtakos rinkoje turinčioms bendrovėms.

                  43.

                  Visais regioninės pagalbos atvejais, kai taikomas reikalavimas dėl ribinių sumų, nuo kurių reikia pranešti apie pagalbą (Regioninės pagalbos gairių 53 punktas), Institucijai reikia įvertinti (Regioninės pagalbos gairių 57 punkto a papunktis) pagalbos gavėjo (ar grupės, kuriai jis priklauso) atitinkamo produkto ar produktų pardavimo dalį tam tikroje produkto rinkoje (-ose) ir geografinėje (-ėse) rinkoje (-ose). Tačiau vertinant rinkos dalis, gaunama preliminari informacija apie galimus sunkumus. Todėl atlikdama nuodugnų vertinimą, Institucija prireikus taip pat atsižvelgs į kitus veiksnius, įskaitant, pvz., rinkos struktūrą, kuri vertinama pagal rinkos koncentraciją (16), galimas patekimo į rinką kliūtis (17), pirkėjų galią (18) ir pasitraukimo iš rinkos kliūtis.

                  44.

                  Institucija į rinkos dalis ir kitus susijusius veiksnius atsižvelgs prieš investavimą ir po jo (paprastai iki investavimo pradžios likus vieneriems metams ir praėjus metams, kai pasiekiamas visas gamybos pajėgumas). Nuodugniai vertindama neigiamą poveikį, Institucija kreips dėmesį į tai, kad nors tam tikri investicijų projektai įgyvendinami per palyginti trumpą vienerių ar dvejų metų laikotarpį, didesnė dalis didelių investicijų projektų įgyvendinami kur kas ilgiau. Todėl daugeliu atvejų būtina atlikti ilgo laikotarpio rinkų vystymosi analizę. Tačiau Institucija pripažįsta, kad tokios ilgo laikotarpio analizės yra daugiau teorinės, ypač nepastoviose rinkose ar rinkose, kuriose sparčiai vyksta technologiniai pokyčiai. Todėl kuo ilgesnis laikotarpis analizuojamas ir kuo labiau analizė yra teorinė, tuo mažiau reikšmės bus teikiama galimam neigiamam poveikiui, kurį sukelia įtakos rinkoje turėjimas, arba išskirtinio elgesio galimybei.

            3.1.2.   Neveiksmingų rinkos struktūrų sukūrimas arba išlaikymas

                  45.

                  Konkurencija laikoma veiksminga tuo atveju, kai neveiksmingos bendrovės priverčiamos pasitraukti iš rinkos. Ilgainiui šis procesas ima skatinti technologijų pažangą ir veiksmingą negausių išteklių naudojimą ekonomikoje. Tačiau smarkus pajėgumo išplėtimas, kurį valstybės pagalba užtikrina nepakankamai gerai veikiančioje rinkoje, gali smarkiai iškraipyti konkurenciją, nes dėl pernelyg didelio pajėgumo gali sumažėti pelno maržos ir konkurentų pajėgumas arba konkurentai gali būti priversti trauktis iš rinkos. Todėl gali susiklostyti tokia padėtis, kad konkurentai, kurie įprastomis sąlygomis sugebėtų išsilaikyti rinkoje, būtų priversti pasitraukti iš jos dėl to, kad buvo suteikta valstybės pagalba. Be to, mažų sąnaudų bendrovėms pagalba taip pat gali užkirsti kelią į rinką ir gali mažinti paskatas konkurentams diegti naujoves. Todėl atsiranda neveiksmingų rinkos struktūrų, kurios ilgainiui pasidaro žalingos ir vartotojams.

                  46.

                  Norėdama įvertinti, ar pagalba gali prisidėti kuriant arba išlaikant neveiksmingas rinkos struktūras, kaip nurodyta pirmiau, Institucija atsižvelgs į papildomą gamybos pajėgumą, kuris buvo sukurtas įgyvendinant projektą, ir į tai, ar rinka veikia nepakankamai gerai (19). Pagal Regioninės pagalbos gaires laikoma, kad papildomas pajėgumas kelia sunkumų tik tada, jeigu jis buvo sukurtas nepakankamai gerai veikiančioje rinkoje ir jeigu papildomas pajėgumas sudaro daugiau kaip 5 % atitinkamos rinkos.

                  47.

                  Kadangi visiško nuosmukio apimtoje rinkoje sukurto pajėgumo iškraipomasis poveikis paprastai yra didesnis nei santykinio nuosmukio apimtoje rinkoje, Institucija atskirai vertins atvejus, kai atitinkama rinka ilgo laikotarpio perspektyvoje struktūriniu atžvilgiu yra apimta nuosmukio (t. y. jos augimo norma neigiama), ir atvejus, kai atitinkamos rinkos nuosmukis yra santykinis (t. y. rinkai būdinga teigiama augimo norma, tačiau ji neviršija lyginamosios standartinės augimo normos (žr. 48 punktą). Jeigu įgyvendinant projektą pajėgumas sukuriamas rinkoje, kuri struktūriniu atžvilgiu yra apimta visiško nuosmukio, atlikdama pusiausvyros tyrimą, Institucija jį laikys neigiamu veiksniu, kurio poveikio neatsvers jokie teigiami elementai. Šiuo atveju ilgalaikė nauda, kurios gautų atitinkamas regionas, taip pat labiau abejotina.

                  48.

                  Nepakankamas rinkos veikimas paprastai vertinamas lyginant su praėjusių penkerių metų EEE BVP prieš pradedant įgyvendinti projektą (lyginamasis standartas). Praėjusio laikotarpio rezultatai lengviau prieinami ir jais, palyginti su būsimomis prognozėmis, galima pasikliauti. Vis dėlto, atlikdama nuodugnų vertinimą, Institucija taip pat gali atsižvelgti į tikėtinas būsimas tendencijas, nes pajėgumo padidėjimas turės įtakos ir kelerius metus po investavimo. Rodikliai galėtų būti: numatomas būsimas atitinkamos rinkos augimas ir su juo susijusios tikėtinos pajėgumo panaudojimo normos bei tikėtinas pajėgumo padidėjimo poveikis konkurentams, nes šis padidėjimas iš dalies lems kainas ir pelno maržos dydį.

                  49.

                  Remiantis patirtimi taip pat galima tvirtinti, kad atitinkamo produkto augimas EEE tam tikrais atvejais gali būti netinkamas lyginamasis standartas pagalbos poveikiui įvertinti, ypač tuo atveju, jeigu atitinkama rinka yra pasaulinė rinka ir jeigu Europos ekonominėje erdvėje susijusių produktų gaminama ar vartojama palyginti nedaug. Tokiais atvejais, vertindama pagalbos poveikį rinkos struktūroms, Institucija laikysis platesnio požiūrio ir pirmiausia atsižvelgs į EEE gamintojų išstūmimo tikimybę.

            3.2.   Neigiamas poveikis prekybai

                  50.

                  Kaip paaiškinta Regioninės pagalbos gairių 2 punkte, dėl geografinio išskirtinumo regioninė pagalba skiriasi nuo kitų formų horizontaliosios pagalbos. Regioninei pagalbai ypač būdinga tai, kad ja siekiama daryti įtakos investuotojų sprendimams, kai jie renkasi investicijų projektų įgyvendinimo vietą. Kai regionine pagalba kompensuojamos papildomos išlaidos, kurių patiriama dėl regioninių problemų, ir skatinamos papildomos investicijos remiamose vietovėse, ja prisidedama ne tik prie regiono plėtros, bet ir prie sanglaudos didinimo, todėl ji galiausiai naudinga visai Europos ekonominei erdvei (20). Galimas neigiamas su vieta susijęs regioninės pagalbos poveikis jau nustatytas ir iki tam tikro lygio apribotas Regioninės pagalbos gairėse ir regioninės pagalbos žemėlapiuose, kuriuose išsamiai apibrėžtos vietovės, kurioms gali būti skirta regioninė pagalba, atsižvelgiant į teisingumo principą ir sanglaudos politikos tikslus, taip pat reikalavimus atitinkančios pagalbos intensyvumą. Pagalbos negalima skirti, jeigu siekiama pritraukti investicijų už šių vietovių ribų. Vertindama didelius investicijų projektus, kuriems turi būti taikomos šios gairės, Institucija turėtų turėti visą būtiną informaciją, kad galėtų nuspręsti, ar dėl valstybės pagalbos smarkiai sumažėtų darbo vietų kitose EEE vietose.

                  51.

                  Konkrečiau, kai investiciją, dėl kurios padidėja gamybos pajėgumas rinkoje, galima padaryti suteikus valstybės pagalbą, atsiranda pavojus, kad dėl to gali būti neigiamai paveiktos investicijos ar gamyba kituose EEE regionuose. Tai itin tikėtina, jeigu pajėgumai didėja sparčiau nei auga rinka, o taip paprastai ir yra didelių investicijų projektų, atitinkančių antrąjį Regioninės pagalbos gairių 57 punkto kriterijų, atveju. Neigiamas poveikis prekybai, atitinkantis nebevykdomą ekonominę veiklą regionuose, kuriems daro poveikį pagalba, gali reikšti subrangovų prarastas darbo vietas (21) susijusioje rinkoje ir prarastą teigiamą šalutinį poveikį (pvz., koncentracijos poveikį, žinių sklaidą, švietimą ir mokymą ir t. t.).

            4.   Pagalbos poveikio pusiausvyros nustatymas

                  52.

                  Nustačiusi, kad pagalba reikalinga kaip paskata investuoti atitinkamame regione, Institucija teigiamą regioninės investicinės pagalbos dideliam investicijų projektui poveikį palygins su neigiamu jos poveikiu. Bus atidžiai nagrinėjamas bendrasis pagalbos poveikis sanglaudos procesui visoje EEE. Institucija šiame skyriuje nustatytus kriterijus taikys ne savaime – ji atliks bendrą jų santykinės reikšmės vertinimą. Nustatant pusiausvyrą, nė vienas elementas nėra lemiamas ir jokia jų grupė pati savaime negali būti laikoma pakankama priemonės atitikčiai užtikrinti.

                  53.

                  Visų pirma, Institucijos nuomone, pritraukiant investicijas į skurdesnį regioną (kuriam nustatyta aukštesnė regioninės pagalbos riba), padaroma daugiau naudos sanglaudai visoje Europos ekonominėje erdvėje, nei tuo atveju, jeigu tos pačios investicijos būtų skirtos labiau išsivysčiusiam regionui. Vadinasi, pagal 2 scenarijų, kai turi būti pateikta įrodymų dėl alternatyvios vietos, vertinimas, kad be pagalbos būtų buvę investuojama skurdesniame regione (daugiau regioninių problemų – didesnis leistinas regioninės pagalbos intensyvumas) arba tokiame regione, kuriame, esą, tokios pačios regioninės problemos, kaip ir tiksliniame regione (toks pat didžiausias leistinas regioninės pagalbos intensyvumas), bus laikomas neigiamu veiksniu atliekant bendrąjį pusiausvyros tyrimą ir nepanašu, kad šį veiksnį kompensuotų kokie nors kiti teigiami veiksniai, nes jis neatitinka regioninės pagalbos esmės. Kita vertus, atliekant pusiausvyros tyrimą paprastai bus laikoma, kad teigiamas regioninės pagalbos, kuria tik kompensuojamas grynųjų išlaidų, susijusių su alternatyvia labiau išsivysčiusia investicijų vieta, skirtumas (tai atitinka pirmiau aprašyto proporcingumo tyrimo sąlygas, kaip ir „teigiamo poveikio“ reikalavimus, nustatytus tikslui, tinkamumui ir skatinamajam poveikiui), poveikis atsvers bet kokį neigiamą poveikį naujai investicijai toje alternatyvioje vietoje.

                  54.

                  Vis dėlto, kai esama patikimų įrodymų, kad dėl valstybės pagalbos kitose teritorijos, kurią apima EEE susitarimas, vietose smarkiai sumažėtų darbo vietų, kurios antraip greičiausiai būtų išsaugotos vidutinės trukmės laikotarpiu, nustatant pusiausvyrą, būtina atsižvelgti į socialinį ir ekonominį poveikį tai vietai.

                  55.

                  Po Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 6 straipsnyje nustatytos oficialios tyrimo procedūros Institucija gali nutraukti procedūrą, priėmusi sprendimą pagal to protokolo 7 straipsnį.

                  56.

                  Institucija gali nuspręsti patvirtinti pagalbą, nustatyti tam tikras su ja susijusias sąlygas ar ją uždrausti (22). Jeigu pagal to protokolo 7 straipsnio 4 dalį Institucija priima sąlyginį sprendimą, ji gali nustatyti sąlygas, kuriomis apribojamas galimas konkurencijos iškraipymas ir užtikrinamas proporcingumas. Visų pirma Institucija gali sumažinti pagalbos sumą, apie kurią pranešta, ar pagalbos intensyvumą tiek, kiek reikia, kad pagalba būtų laikoma proporcinga ir todėl suderinama su bendrąja rinka.

         (1)  Šis skyrius atitinka Europos Komisijos komunikatą dėl regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams nuodugnaus vertinimo kriterijų, OL C 223, 2009 9 16, p. 3.

         (2)  Skyrius apie 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimą atitinka Komisijos komunikatą „2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairės“, OL C 54, 2006 3 4, p. 13.

         (3)  http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/.

         (4)  Kaip apibrėžta Regioninės pagalbos gairių 49 punkte ir 46 bei 47 išnašose.

         (5)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 4.3 skirsniu.

         (6)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 56 punktu.

         (7)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 53 punktu.

         (8)  Plg. su Institucijos Regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams daugiasektorės programos, kuri atitinka Europos Komisijos Regioninės pagalbos dideliems investicijų projektams daugiasektorę programą (OL C 70, 2002 3 19, p. 8, su pakeitimais, nurodytais OL C 263, 2003 11 1, p. 3), 26A skyriaus 26A punkto 3 papunkčio 4 dalimi.

         (9)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 57 punktu.

         (10)  Plg. su Valstybės pagalbos veiksmų plano (COM (2005) 107 galutinis) 11 ir 20 punktais.

         (11)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 30 punktu.

         (12)  Plg. su Regioninės pagalbos gairių 57 punktu.

         (13)  Tokios investicijos gali sudaryti sąlygas tolesnėms investicijoms, kurios gali būti įgyvendinamos ir be papildomos pagalbos.

         (14)  Jeigu vis dar abejojama dėl atitinkamų rinkų apibrėžties tinkamumo, Institucija jas nustatys sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį.

         (15)  Įtaka rinkoje – tai galimybė ilgą laikotarpį daryti įtaką rinkos kainoms, gamybos apimčiai, prekių ir paslaugų įvairovei bei kokybei ar kitiems konkurencijos parametrams rinkoje.

         (16)  Šiuo tikslu Institucija gali svarstyti Herfindalio-Hiršmano indeksą (HHI). Šis indeksas taikomas atliekant pagrindinę rinkos struktūros analizę. Nedaug rinkos dalyvių turinčioje rinkoje, kai keli iš jų užima palyginti didelę rinkos dalį, gavėjo užimama didelė rinkos dalis gali turėti mažesnį poveikį konkurencijai.

         (17)  Šioms patekimo į rinką kliūtims priskiriamos teisinės kliūtys (visų pirma intelektinės nuosavybės teisių apsauga), masto ir apimties ekonomijos, prieigos prie tinklų ir infrastruktūros kliūtys. Jeigu pagalba susijusi su rinka, kurioje pagalbos gavėjas yra rinkos senbuvis, galimos patekimo į rinką kliūtys gali dar labiau padidinti potencialią pagalbos gavėjo įtaką rinkoje ir tikėtinus neigiamus tos įtakos rinkoje padarinius.

         (18)  Jeigu rinkoje veikia stiprūs pirkėjai, tada mažiau tikėtina, kad pagalbos gavėjas galėtų didinti kainas šiems stipriems pirkėjams.

         (19)  Rinka laikoma „nepakankamai gerai veikiančia“, jeigu vidutinis metinis prieaugis ataskaitiniu laikotarpiu neviršija EEE BVP prieaugio.

         (20)  Visų pirma dėl didesnio aktyvumo arba pakilusio gyvenimo lygio remiamose vietovėse gali padidėti iš kitų EEE dalių tiekiamų prekių ir teikiamų paslaugų paklausa.

         (21)  Ypač jeigu jie vykdo veiklą regiono vietos rinkose.

         (22)  Jeigu pagalba teikiama pagal esamą regioninės pagalbos schemą, reikia pabrėžti, kad ELPA valstybė išlaiko galimybę skirti tokią pagalbą, kurios lygis turi būti toks, kad atitiktų didžiausią leidžiamą sumą, kurią pagal galiojančias taisykles galima skirti investicijai, kurios tinkamos finansuoti išlaidos yra 100 mln. EUR.


title: 2017 m. balandžio 27 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2017/1749 dėl bendrosios įmonės SESAR 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
29.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/371

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2017/1749
   2017 m. balandžio 27 d.
   dėl bendrosios įmonės SESAR 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į bendrosios įmonės SESAR 2015 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl bendrosios įmonės SESAR 2015 finansinių metų metinių ataskaitų kartu su bendrosios įmonės atsakymu (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2015 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2017 m. vasario 21 d. rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad bendroji įmonė įvykdė 2015 finansinių metų biudžetą (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2007 m. vasario 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 219/2007 dėl bendros įmonės naujos kartos Europos oro eismo vadybos sistemai (SESAR) sukurti įsteigimo (4), ypač į jo 4b straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5) 208 straipsnyje,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir IV priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Transporto ir turizmo komiteto nuomonę (A8-0096/2017),

               1.

               pritaria bendrosios įmonės SESAR 2015 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą bendrosios įmonės SESAR vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Antonio TAJANI

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 473, 2016 12 16, p. 66.

      (2)  OL C 473, 2016 12 16, p. 68.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 64, 2007 3 2, p. 1.

      (5)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.