title: 1995 m. liepos 24 d. Tarybos Sprendimas dėl Tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijos sudarymo Bendrijos vardu

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31995D0308

Oficialusis leidinys L 186 , 05/08/1995 p. 0042 - 0058

		Tarybos Sprendimas1995 m. liepos 24 d.dėl Tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijos sudarymo Bendrijos vardu(95/308/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnio 1 dalį, 2 dalies pirmąjį sakinį ir 228 straipsnio 3 dalies pirmąją pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Komisija Bendrijos vardu dalyvavo derybose dėl Tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijos parengimo ad hoc darbo grupėje;kadangi Konvencija buvo pasirašyta Bendrijos vardu 1992 m. kovo 18 d. Helsinkyje;kadangi pagrindinis Konvencijos tikslas yra nustatyti dvišalio ir daugiašalio bendradarbiavimo sistemą siekiant apsaugoti tarpvalstybinius vandentakius nuo taršos ir ją kontroliuoti bei užtikrinti racionalų vandens išteklių naudojimą Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos valstybėse narėse;kadangi Bendrija Konvencijos reglamentuojamoje srityje priėmė priemonių; kadangi Bendrija yra atsakinga už tarptautinių įsipareigojimų prisiėmimą tokiuose reikaluose;kadangi Bendrijos aplinkos apsaugos politika padeda siekti aplinkos išsaugojimo, apsaugos ir aplinkos apsaugos kokybės gerinimo, žmogaus sveikatos apsaugos ir tinkamo bei racionalaus gamtos išteklių naudojimo tikslų siekiant tvarios plėtros;kadangi visa Bendrijos aplinkos apsaugos politika skirta tarptautinio bendradarbiavimo sustiprinimui siekiant pasiekti aukštą apsaugos lygį; kadangi aplinkos apsaugos politika yra pagrįsta atsargumo ir prevencinių veiksmų principais, kad žala aplinkai būtų pirmiausia atitaisoma ten, kur ji daroma, ir kad teršėjas turėtų mokėti;kadangi Bendrija ir valstybės narės jų kompetencijai priklausančiose srityse bendradarbiauja su trečiosiomis šalimis bei kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis;kadangi Bendrijos sudaryta konvencija padės pasiekti Sutarties 130r straipsnyje numatytus tikslus,NUSPRENDĖ:1 straipsnisTarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencija patvirtinama Europos bendrijos vardu.Konvencijos tekstas pridedamas I priedu.2 straipsnisTarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), kuriems suteikiama teisė deponuoti patvirtinimą Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriatui, kaip nurodyta Konvencijos 25 straipsnyje.Šis asmuo ar asmenys tuo pat metu deponuoja ir deklaraciją dėl kompetencijos pridedamą II priedu.Priimta Briuselyje, 1995 m. liepos 24 d.Tarybos varduPirmininkasP. Solbes Mira[1] OL C 212, 1993 8 5, p. 60.[2] OL C 128, 1994 5 9.[3] OL C 34, 1994 2 2, p. 1.--------------------------------------------------I PRIEDASKonvencijadėl tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimoSudaryta 1992 m. kovo 17 d. HelsinkyjeJungtinės Tautos1992 m.Tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijaPREAMBULĖŠIOS KONVENCIJOS ŠALYS,SUPRASDAMOS, kad tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsauga ir naudojimas yra svarbūs ir neatidėliotini uždaviniai, kurie gali būti efektyviai išspręsti tiktai artimai bendradarbiaujant,SUSIRŪPINUSIOS dėl neigiamų pasekmių, kurias sukelia tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų būklės pokyčiai, bei tokių padarinių grėsmės artimoje ar tolimoje ateityje šalių Europos ekonominės komisijos (EEK) narių aplinkai, jų ekonomikai ir gerovei,PABRĖŽDAMOS būtinybę sugriežtinti nacionalines ir tarptautines priemones siekiant išvengti pavojingų medžiagų išmetimų į vandens aplinką, juos riboti ir mažinti, taip pat mažinti eutrofikaciją ir rūgštėjimą bei jūros aplinkos teršimą, ypač jūrų pakrančių rajonuose, iš sausumoje esančių šaltinių,SVEIKINDAMOS pastangas, kurių iki šiol dvišaliu ir daugiašaliu pagrindu ėmėsi šalių EEK narių Vyriausybės, siekdamos stiprinti bendradarbiavimą, kurio tikslas - išvengti tarpvalstybinio teršimo, jį riboti ir mažinti, stabiliai valdyti vandens išteklius, juos išsaugoti ir saugoti aplinką,REMDAMOSI atitinkamomis nuostatomis ir principais, išdėstytais Stokholmo konferencijos dėl žmogų supančios aplinkos problemų deklaracijoje, Europos saugumo ir bendradarbiavimo konferencijos (ESBK) Baigiamajame Akte, valstybių ESBK dalyvių atstovų Madrido ir Vienos susitikimų Baigiamuosiuose dokumentuose ir Regioninėje aplinkos apsaugos ir šalių EEK narių racionalaus gamtos išteklių naudojimo strategijoje iki 2000 metų ir vėliau,SUPRASDAMOS vaidmenį, kurį atlieka Jungtinių Tautų Organizacijos Europos ekonominė komisija, prisidėdama prie tarptautinio bendradarbiavimo siekiant išvengti tarpvalstybinių vandenų taršos, ją riboti ir mažinti bei stabiliai naudoti tarpvalstybinius vandenis, ir dėl to primindamos EEK Deklaraciją dėl politikos siekiant išvengti vandens išteklių taršos ir kovojant su ja, įskaitant tarpvalstybinį teršimą; EEK Deklaraciją dėl racionalaus vandens išteklių naudojimo politikos; EEK Bendradarbiavimo tarpvalstybinių vandenų srityje principus; EEK Chartiją dėl racionalaus požeminių vandenų naudojimo; ir Profesinės etikos kodeksą įvykus tarpvalstybinių vidaus vandenų avarinei taršai,REMDAMOSI I(42) ir I(44) sprendimais, kuriuos priėmė Europos ekonominė komisija atitinkamai savo keturiasdešimt antrojoje ir keturiasdešimt ketvirtojoje sesijose, bei Valstybių ESBK dalyvių atstovų Pasitarimo dėl aplinkos apsaugos išvadomis (Sofija, Bulgarija, 1989 m. spalio 16 d. - lapkričio 3 d.),PABRĖŽDAMOS, kad valstybių narių bendradarbiavimas tarpvalstybinių vandenų apsaugos ir naudojimo srityje turi būti visų pirma įgyvendinamas rengiant susitarimus tarp pakrantės šalių, besiribojančių su tais pačiais vandenimis, ypač kai tokių susitarimų kol kas dar nepasiekta,SUSITARĖ:1 straipsnisApibrėžimaiŠioje Konvencijoje:1. "Tarpvalstybiniai vandenys" — bet kokie paviršiniai ar požeminiai vandenys, kurie žymi, kerta dviejų ar daugiau valstybių sienas arba yra prie jų sienų; tais atvejais, kai tarpvalstybiniai vandenys tiesiogiai įteka į jūrą, tokių tarpvalstybinių vandenų ribos žymimos tiesia linija, kertančia jų žiotis tarp taškų, esančių jų krantuose atoslūgio metu, kai vandens lygis yra žemiausias.2. "Tarpvalstybinis poveikis" — bet kokios rimtos neigiamos pasekmės, atsirandančios dėl tarpvalstybinių vandenų būklės pokyčių, kuriuos sukelia žmogaus veikla, kurios visas fizinis šaltinis ar jo dalis yra rajone, kuriame galioja vienos ar kitos Šalies jurisdikcija, aplinkai rajone, kuriame galioja kitos Šalies jurisdikcija. Prie tokių padarinių aplinkai priskiriami padariniai žmogaus sveikatai ir saugumui, augmenijai, gyvūnijai, dirvožemiui, orui, vandenims, klimatui, kraštovaizdžiui bei istoriniams paminklams ar kitiems materialiems objektams arba šių veiksnių sąveika; jiems taip pat priklauso padariniai, atsirandantys dėl šių veiksnių pokyčių kultūros paveldui ar socialinėms bei ekonominėms sąlygoms.3. "Šalis", jei tekste nenurodyta kitaip, — šios Konvencijos Susitariančioji Šalis.4. "Pakrantės Šalys" — Šalys, besiribojančios su tais pačiais tarpvalstybiniais vandenimis.5. "Bendra institucija" — bet kokia dvišalė ar daugiašalė komisija arba kitos atitinkamos organizacinės struktūros, skirtos įgyvendinti pakrantės Šalių bendradarbiavimui.6. "Pavojingos medžiagos" — toksinės, kancerogeninės, mutageninės, teratogeninės arba bioakumuliuojamos medžiagos, ypač kai jos yra pastovios.7. "Geriausia turima technologija" (apibrėžimas pateikiamas šios Konvencijos I priede).I DALISNUOSTATOS, TAIKOMOS VISOMS ŠALIMS2 straipsnisBendrosios nuostatos1. Šalys imasi visų reikiamų priemonių išvengti bet kokio tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti.2. Šalys taip pat imasi visų reikiamų priemonių:a) išvengti vandenų taršos, darančios ar galinčios daryti tarpvalstybinį poveikį, jį riboti ir sumažinti;b) užtikrinti, kad tarpvalstybiniai vandenys bus naudojami ekologiškai pagrįsto ir racionalaus vandens išteklių valdymo, jų išsaugojimo bei aplinkos apsaugos tikslais;c) užtikrinti, kad tarpvalstybiniai vandenys bus naudojami racionaliai ir teisingai, ypač atsižvelgiant į jų tarpvalstybinį pobūdį tuo atveju, kai vykdoma veikla, kuri daro ar gali daryti tarpvalstybinį poveikį;d) užtikrinti ekosistemų išsaugojimą ir prireikus atkūrimą.3. Priemonių išvengti vandenų taršos, ją riboti ir mažinti imamasi, kiek įmanoma, taršos šaltinyje.4. Šių priemonių taikymas nei tiesiogiai, nei netiesiogiai neturi sukelti kitų aplinkos komponentų taršos.5. Įgyvendindamos priemones, išvardytas šio straipsnio 1 ir 2 punktuose, Šalys vadovaujasi šiais principais:a) prevenciniu principu, kuriuo vadovaujantis, priemonės, padedančios išvengti galimo tarpvalstybinio pavojingų medžiagų nuotėkio poveikio, neturi būti atidėliojamos, remiantis tuo, kad moksliniai tyrimai galutinai nenustatė priežastinio ryšio tarp šių medžiagų ir galimo tarpvalstybinio poveikio;b) principu "teršėjas moka", kuriuo vadovaujantis išlaidas, susijusias su priemonėmis išvengti taršos, ją riboti ir mažinti, apmoka teršėjas;c) vandens ištekliai valdomi taip, kad dabartinės kartos poreikiai būtų tenkinami neatimant galimybės būsimoms kartoms tenkinti savuosius.6. Pakrantės šalys bendradarbiauja lygiateisiškumo ir savitarpio supratimo pagrindu, taip pat sudarydamos dvišalius ir daugiašalius susitarimus, kurių tikslas - parengti suderintą politiką, programas ir strategijas, apimančias atitinkamus vandens baseinus ar jų dalis, siekiant išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti bei apsaugoti tarpvalstybinių vandenų aplinką ar aplinką, patiriančią tokių vandenų poveikį, įskaitant ir jūros aplinką.7. Šios Konvencijos taikymas neturi nei pabloginti ekologinių sąlygų, nei sustiprinti tarpvalstybinio poveikio.8. Šios Konvencijos nuostatos netaikomos Šalių teisei individualiai ar kartu tvirtinti ir įgyvendinti griežtesnes priemones nei tos, kurios numatytos šioje Konvencijoje.3 straipsnisIšvengimas, ribojimas ir mažinimas1. Siekdamos išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti, Šalys rengia, tvirtina, įgyvendina atitinkamas teisines, administracines, ekonomines, finansines bei technines priemones ir, kiek galima, stengiasi jas suderinti, siekdamos užtikrinti, ypač kad:a) būtų išvengta teršalų išmetimo taršos šaltinyje, jis būtų ribojamas ir mažinamas taikant ypač mažatliekę ir beatliekę technologiją;b) tarpvalstybiniai vandenys būtų apsaugoti nuo teršalų iš stacionarių taršos šaltinių, kompetentingoms šalies institucijoms iš anksto išduodant leidimus nuleisti nuotėkas ir vykdant leistinų nuotėkų monitoringą bei jas kontroliuojant;c) būtų nustatytos ribinės nuotėkų nuleidimo normos, nurodytos leidimuose, remiantis geriausia turima pavojingų medžiagų išmetimų technologija;d) būtų nustatyti griežtesni reikalavimai, atskirais atvejais netgi uždraudžiantys išmetimus, jei tai būtina, siekiant palaikyti reikiamą vandens rezervuaro ar ekosistemos kokybę;e) komunalinėms ir buitinėms nuotėkoms būtų taikomas nors biologinis valymas ar lygiaverčiai procesai, be to, etapais ten, kur būtina;f) būtų įgyvendinamos reikiamos priemonės, ypač pritaikius geriausią turimą technologiją siekiant sumažinti biogeninių medžiagų patekimą iš pramoninių ir komunalinių bei buitinių šaltinių;g) būtų parengtos ir taikomos reikiamos priemonės ir geriausia ekologiniu požiūriu praktika siekiant sumažinti biogeninių ir pavojingų medžiagų patekimą iš difuzinių taršos šaltinių, ypač tais atvejais, kai pagrindinis taršos šaltinis yra žemės ūkis (direktyviniai principai parengti geriausiai ekologiniu požiūriu praktikai pateikiami šios Konvencijos II priede);h) būtų taikomas poveikio aplinkai vertinimas ir kiti vertinimo metodai;i) būtų skatinamas stabilus vandens išteklių valdymas, įkaitant ekosisteminio metodo taikymą;j) būtų parengti veiksmų planai ypatingomis situacijomis;k) būtų įgyvendinamos papildomos konkrečios priemonės, padedančios išvengti požeminių vandenų teršimo;l) būtų iki minimumo sumažintas avarinės taršos pavojus.2. Šiuo tikslu kiekviena Šalis, remdamasi geriausia turima technologija, nustato ribines teršalų kiekio normas išmetimuose iš stacionarių taršos šaltinių į paviršinius vandenis, konkrečiai taikytinas atskiroms pramonės šakoms ar sektoriams, kai šie yra pavojingų medžiagų šaltiniai. Šio straipsnio 1 punkte išvardytos atitinkamos priemonės, skirtos išvengti pavojingų medžiagų patekimo iš stacionarių ir difuzinių taršos šaltinių į vandenis, juos riboti ir mažinti, gali taip pat apimti visišką arba dalinį tokių medžiagų gamybos ar naudojimo uždraudimą. Turi būti atsižvelgta į tokių pramonės šakų ar sektorių ir tokių pavojingų medžiagų sąrašus, kurie pateikti tarptautinėse konvencijose ar taisyklėse, taikytinose sričiai, kurią apima ši Konvencija.3. Be to, kiekviena Šalis nustato ten, kur mano esant tikslinga, vandens kokybės tikslinius rodiklius ir patvirtina vandens kokybės kriterijus siekdama išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti. Bendri tokių tikslinių rodiklių ir kriterijų rengimo principai pateikiami šios Konvencijos III priede. Prireikus Šalys deda pastangų atnaujinti šį priedą.4 straipsnisMonitoringasŠalys rengia tarpvalstybinių vandenų būklės monitoringo programas.5 straipsnisTyrimai ir technologijų plėtraŠalys bendradarbiauja tirdamos ir plėtodamos veiksmingus metodus, kuriais siekiama išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti. Šiais tikslais Šalys, atsižvelgdamos į atitinkamų tarptautinių forumų mokslinę-tiriamąją veiklą, siekia dvišaliu ir (ar) daugiašaliu pagrindu įgyvendinti arba suaktyvinti, jei reikia, konkrečias mokslines-tiriamąsias programas, kuriomis ypač siekiama:a) parengti pavojingų medžiagų toksiškumo ir teršalų žalos vertinimo metodus;b) praplėsti žinias apie teršalus ir atitinkamus procesus, jų plitimą bei poveikį aplinkai;c) parengti ir taikyti ekologiškai pagrįstas technologijas, gamybos metodus ir naudojimo struktūras;d) etapais nutraukti medžiagų, galinčių daryti tarpvalstybinį poveikį, gamybą ir taikymą ir (ar) jas pakeisti kitomis;e) parengti ekologiškai pagrįstus metodus pavojingoms medžiagoms šalinti;f) parengti specialius metodus tarpvalstybinių vandenų būklei gerinti;g) parengti ekologiškai pagrįstus vandens ūkio objektų statybos metodus bei vandens režimo reguliavimo būdus;h) atlikti fizinį ir finansinį žalos, atsirandančios dėl tarpvalstybinio poveikio, įvertinimą.Mokslinių-tiriamųjų programų rezultatais Šalys keičiasi pagal šios Konvencijos 6 straipsnį.6 straipsnisKeitimasis informacijaŠalys per patį trumpiausią laiką užtikrina plačiausią pasikeitimą informacija tais klausimais, kuriuos apima šios Konvencijos nuostatos.7 straipsnisAtsakomybėŠalys remia atitinkamas tarptautines pastangas rengiant normas, kriterijus bei procedūras, susijusius su atsakomybe.8 straipsnisInformacijos apsaugaŠios Konvencijos nuostatos netaikomos Šalių teisėms ar pareigoms saugoti, remiantis jų nacionalinėmis teisinėmis sistemomis ar taikytinomis viršnacionalinėmis taisyklėmis, informaciją, susijusią su gamybine ar komercine paslaptimi, įskaitant intelektinę nuosavybę, ar su nacionalinio saugumo interesais.II DALISNUOSTATOS, TAIKOMOS PAKRANTĖS ŠALIMS9 straipsnisDvišalis ir daugiašalis bendradarbiavimas1. Pakrantės Šalys lygiateisiškumo ir savitarpio supratimo pagrindu sudaro dvišalius ar daugiašalius susitarimus arba kitus sutarimus, jei tokių dar nepasiekta, arba keičia esamus susitarimus ar sutarimus, kai to reikia norint pašalinti prieštaravimus pagrindiniams šios Konvencijos principams, turėdamos tikslą nustatyti tarpusavio santykius ir elgesį siekiant išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti. Pakrantės Šalys konkrečiai apibrėžia vandens baseino ar jo dalies (dalių) ribas, kurių atžvilgiu bendradarbiaujama. Šie susitarimai ar sutarimai apima atitinkamus klausimus, kuriems taikoma ši Konvencija, bei bet kuriuos kitus klausimus, kuriais pakrantės Šalys gali nuspręsti bendradarbiauti.2. Nurodytuose šio straipsnio 1 punkte susitarimuose ar sutarimuose turi būti numatytas bendrų institucijų steigimas. Šių bendrų institucijų uždaviniai, neprieštaraujantys atitinkamiems egzistuojantiems susitarimams ar sutarimams, be kita ko, yra šie:a) rinkti, kompiliuoti ir vertinti duomenis siekiant nustatyti taršos šaltinius, kurie gali daryti tarpvalstybinį poveikį;b) rengti bendras vandens kokybės ir kiekybės rodiklių monitoringo programas;c) sudaryti registrus ir keistis informacija apie taršos šaltinius, nurodytus šio straipsnio 2 a punkte;d) nustatyti ribines nuotėkų išmetimų normas ir vertinti kovos su tarša programų efektyvumą;e) rengti bendrus vandens kokybės tikslinius rodiklius ir kriterijus, atsižvelgiant į šios Konvencijos 3 straipsnio 3 punkto nuostatas, bei pasiūlymus dėl atitinkamų priemonių esamai vandens kokybei palaikyti ir prireikus pagerinti;f) rengti suderintų veiksmų programas mažinti taršos mastą tiek iš stacionarių šaltinių (pvz., komunalinių ir buitinių bei pramonės šaltinių), tiek ir iš difuzinių šaltinių (ypač iš žemės ūkio);g) nustatyti skelbimo ir perspėjimo apie pavojų procedūras;h) būti forumu keičiantis informacija apie esamus ir planuojamus vandenų ir atitinkamų įrenginių naudojimo būdus, kurie gali daryti tarpvalstybinį poveikį;i) remti bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija apie geriausias turimas technologijas pagal šios Konvencijos 13 straipsnio nuostatas, taip pat prisidėti prie bendradarbiavimo mokslinių-tiriamųjų programų srityje;j) dalyvauti atliekant poveikio aplinkai vertinimą tarpvalstybinių vandenų požiūriu pagal atitinkamas tarptautines normas.3. Tais atvejais, kai jūros valstybė, esanti šios Konvencijos Šalimi, tiesiogiai ir dideliu mastu patiria tarpvalstybinį poveikį, pakrantės Šalys gali, jei jos visos sutinka, pasiūlyti tai jūros valstybei atitinkamu būdu dalyvauti daugiašalių bendrų institucijų, kurias įsteigė tokių tarpvalstybinių vandenų pakrančių Šalys, veikloje.4. Bendros institucijos, numatytos šioje Konvencijoje, siūlo bendroms institucijoms, kurias steigia jūros valstybės, norėdamos apsaugoti tiesiogiai patiriančią tarpvalstybinį poveikį jūros aplinką, bendradarbiauti siekiant suderinti savo veiklą bei išvengti tarpvalstybinio poveikio, ją riboti ir mažinti.5. Tais atvejais, kai vieno vandens baseino plote yra dvi ar daugiau bendrų institucijų, jos stengiasi koordinuoti savo veiklą, siekdamos prisidėti prie priemonių, skirtų išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti, sugriežtinimo šiame vandens baseino plote.10 straipsnisKonsultacijosKonsultacijos tarp pakrantės Šalių rengiamos savitarpio supratimo, geros valios ir geros kaimynystės pagrindu bet kurios tokios Šalies prašymu. Tokių konsultacijų tikslas - plėtoti bendradarbiavimą klausimais, kuriuos apima šios Konvencijos nuostatos. Bet kokios tokios konsultacijos rengiamos padedant steigiamai pagal šios Konvencijos 9 straipsnį bendrai institucijai tais atvejais, kai ji egzistuoja.11 straipsnisBendras monitoringas ir vertinimas1. Bendradarbiaudamos, kaip pažymėta šios Konvencijos 9 straipsnyje, ar vadovaudamosi konkrečiais susitarimais, pakrantės Šalys rengia ir įgyvendina bendras tarpvalstybinių vandenų būklės, įskaitant potvynius ir ledų sangrūdas, taip pat tarpvalstybinio poveikio monitoringo programas.2. Pakrantės Šalys suderina taršos parametrus ir teršalų, kurių nuotėkiai ir koncentracijos tarpvalstybiniuose vandenyse nuolat stebimi bei kontroliuojami, sąrašus.3. Pakrantės Šalys vienodais laiko tarpais bendrai ar koordinuodamos viena su kita atlieka tarpvalstybinių vandenų būklės bei priemonių, kurių imamasi siekiant išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti, efektyvumo įvertinimą. Šių vertinimų rezultatai skelbiami visuomenei remiantis šios Konvencijos 16 straipsnio nuostatomis.4. Tais tikslais pakrantės Šalys suderina taisykles, susijusias su monitoringo programų, matavimo sistemų, prietaisų, analitinių metodų, duomenų apdorojimo ir įvertinimo procedūrų, taip pat teršalų išmetimų registravimo metodų rengimu bei taikymu.12 straipsnisBendri tyrimai ir technologijų plėtraBendradarbiaudamos, kaip pažymėta šios Konvencijos 9 straipsnyje, ar vadovaudamosi konkrečiais susitarimais, pakrantės Šalys vykdo konkrečius tyrimus ir technologijos plėtrą siekiant vandens kokybės tikslinių rodiklių ir kriterijų, kuriuos šios pakrantės Šalys nusprendė nustatyti ir patvirtinti, bei užtikrinant jų laikymąsi.13 straipsnisKeitimasis informacija tarp pakrantės šalių1. Pakrantės Šalys atitinkamų susitarimų ar kitų sutarimų pagrindu, remdamosi šios Konvencijos 9 straipsniu, keičiasi realiai prieinamais duomenimis, ypač apie:a) tarpvalstybinių vandenų ekologinę būklę;b) patirtį, sukauptą taikant ir naudojant geriausią turimą technologiją, bei tyrimų ir technologijos plėtros rezultatus;c) išmetimus ir monitoringo rezultatus;d) taikomas ir planuojamas priemones išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti;e) leidimus ir taisykles nuotėkoms nuleisti, kuriuos išduoda ar nustato kompetentingos valdžios institucijos ar atitinkama institucija.2. Siekdamos suderinti ribines išmetimų normas, pakrantės Šalys keičiasi informacija apie savo Šalies taisykles.3. Jeigu į kurią nors pakrantės Šalį kreipiasi kita pakrantės Šalis prašydama pateikti duomenis ar informaciją, kurių ji neturi, tai pirmoji pakrantės Šalis turi imtis priemonių šiam prašymui patenkinti, tačiau ji gali pareikalauti, kad prašančioji šalis apmokėtų ekonomiškai pagrįstas išlaidas, susijusias su tokių duomenų ar informacijos rinkimu ir prireikus apdorojimu.4. Šios Konvencijos įgyvendinimo tikslais pakrantės Šalys remia keitimąsi geriausia turima technologija, ypač plėtodamos: komercinį keitimąsi turima technologija; tiesioginius pramoninius ryšius ir bendradarbiavimą, įskaitant bendras įmones; keitimąsi informacija ir patirtimi; ir techninės pagalbos teikimą. Pakrantės Šalys taip pat įgyvendina bendras specialistų rengimo programas bei organizuoja atitinkamus seminarus ir pasitarimus.14 straipsnisSkelbimo ir perspėjimo apie pavojų sistemosPakrantės Šalys nedelsdamos informuoja viena kitą apie bet kokią kritinę situaciją, galinčią tapti tarpvalstybinio poveikio priežastimi. Pakrantės Šalys kuria ir prireikus naudoja suderintas ar bendras ryšių, skelbimo ir perspėjimo apie pavojų sistemas informacijai gauti ir perduoti. Šios sistemos naudojamos taikant suderintas duomenų perdavimo ir apdorojimo procedūras bei technines priemones, kurias turi suderinti pakrantės Šalys. Pakrantės Šalys informuoja viena kitą apie kompetentingas institucijas ar ryšių centrus, paskirtus šiems tikslams.15 straipsnisSavitarpio pagalba1. Susidarius kritinei situacijai, pakrantės Šalys paprašytos teikia savitarpio pagalbą, remdamosi procedūromis, nustatytomis pagal šio straipsnio 2 punkto nuostatas.2. Pakrantės Šalys rengia ir derina savitarpio pagalbos teikimo procedūras, susijusias ypač su šiais aspektais:a) vadovavimu pagalbos teikimui, jo kontrole, koordinavimu bei priežiūra;b) vietinėmis priemonėmis ir paslaugomis, kurias teikia Šalis, besikreipianti su prašymu suteikti pagalbą, prireikus įskaitant pasienio formalumų supaprastinimą;c) priemonėmis išvengti žalos, atlyginti ir (ar) kompensuoti nuostolius Šaliai, teikiančiai pagalbą, ir (ar) jos žmonėms, taip pat įskaitant važiavimą ten, kur tai būtina, per trečiųjų Šalių teritorijas;d) išlaidų, susijusių su pagalbos teikimo paslaugomis, atlyginimo sąlygomis.16 straipsnisVisuomenės informavimas1. Pakrantės Šalys užtikrina visuomenės informavimą apie tarpvalstybinių vandenų būklę, priemones, kurių imamasi ar planuojama imtis siekiant išvengti tarpvalstybinio poveikio, jį riboti ir mažinti, taip pat apie šių priemonių veiksmingumą. Dėl to pakrantės Šalys užtikrina, kad visuomenei bus pateikta informacija apie:a) vandens kokybės tikslinius rodiklius;b) išduodamus leidimus ir sąlygas, kurių būtina laikytis;c) vandens ir nuotėkių bandinių paėmimo, atliekamo monitoringo ir įvertinimo tikslais, rezultatus, taip pat apie patikrinimo, kaip laikomasi vandens kokybės tikslinių rodiklių ar nurodytų leidimuose sąlygų, rezultatus.2. Pakrantės Šalys užtikrina visuomenei galimybę nemokamai susipažinti per priimtiną laiką su šia informacija siekiant ją patikrinti ir sudaro visuomenės atstovams praktines galimybes gauti iš pakrantės Šalių už priimtiną mokestį tokios informacijos kopijas.III DALISORGANIZACINĖS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS17 straipsnisŠalių pasitarimas1. Pirmasis Šalių pasitarimas šaukiamas ne vėliau kaip po vienerių metų nuo šios Konvencijos įsigaliojimo dienos. Vėliau eiliniai pasitarimai šaukiami vieną kartą per trejus metus ar dažniau vadovaujantis procedūros taisyklėmis. Šalys organizuoja neeilinius pasitarimus, jei jos priima tokį sprendimą eiliniame pasitarime arba jei viena iš jų pateikia atitinkamą prašymą raštu, jeigu šį prašymą parems ne mažiau kaip vienas trečdalis Šalių per šešis mėnesius nuo pranešimo visoms Šalims dienos.2. Savo pasitarimuose Šalys nagrinėja šios Konvencijos įgyvendinimo eigą ir tuo tikslu:a) apžvelgia Šalių politiką ir metodologinius principus tarpvalstybinių vandenų apsaugos ir naudojimo srityje, siekdamos toliau gerinti tarpvalstybinių vandenų apsaugą ir naudojimą;b) keičiasi informacija apie patirtį, sukauptą sudarant ir įgyvendinant dvišalius ar daugiašalius susitarimus ar kitus sutarimus dėl tarpvalstybinių vandenų apsaugos ir naudojimo, kurių dalyvės yra viena ar daugiau Šalių;c) prireikus naudojasi atitinkamų EEK institucijų, taip pat kitų kompetentingų tarptautinių institucijų ir konkrečių komitetų paslaugomis visais aspektais, susijusiais su šios Konvencijos tikslų siekimu;d) pirmajame savo pasitarime svarsto ir sutarimo pagrindu priima savo pasitarimų procedūros taisykles;e) svarsto ir priima siūlymus dėl šios Konvencijos pakeitimų;f) svarsto ir įgyvendina bet kurias papildomas priemones, kurių gali prireikti siekiant šios Konvencijos tikslų.18 straipsnisBalsavimo teisė1. Išskyrus atvejus, numatytus šio straipsnio 2 punkte, kiekviena šios Konvencijos Šalis turi po vieną balsą.2. Regioninės ekonominio integravimo organizacijos savo balsavimo teisę priskirtais jų kompetencijai klausimais įgyvendina turėdamos balsų skaičių, lygų jų valstybių narių, kurios yra šios Konvencijos Šalys, skaičiui. Tokios organizacijos netenka balsavimo teisės, jeigu jų valstybės narės įgyvendina savo balsavimo teisę, ir atvirkščiai.19 straipsnisSekretoriatasEuropos ekonominės komisijos Vykdomasis sekretorius atlieka šias sekretoriato funkcijas:a) šaukia ir rengia Šalių pasitarimus;b) perduoda Šalims pranešimus ir kitą informaciją, gautą remiantis šios Konvencijos nuostatomis;c) atlieka kitas funkcijas, kurias Šalys gali nustatyti.20 straipsnisPriedaiŠios Konvencijos priedai yra jos neatskiriama dalis.21 straipsnisKonvencijos pakeitimai1. Bet kuri Šalis gali siūlyti šios Konvencijos pakeitimus.2. Siūlymai dėl šios Konvencijos pakeitimų nagrinėjami Šalių pasitarime.3. Bet kurio siūlomo šios Konvencijos pakeitimo tekstas pateikiamas raštu Europos ekonominės komisijos Vykdomajam sekretoriui, kuris praneša apie jį visoms Šalims ne vėliau kaip prieš devyniasdešimt dienų iki pasitarimo, kuriame siūloma jį priimti, pradžios.4. Šios Konvencijos pakeitimas priimamas šios Konvencijos Šalių atstovų, dalyvaujančių Šalių pasitarime, sutarimu ir įsigalioja jį priėmusioms Šalims devyniasdešimtą dieną nuo datos, kai du trečdaliai šių Šalių perduoda Depozitarijui saugoti savo dokumentus dėl šio pakeitimo priėmimo. Pakeitimas įsigalioja bet kuriai kitai Šaliai devyniasdešimtą dieną nuo datos, kai ši Šalis perduoda saugoti dokumentą dėl pakeitimo priėmimo.22 straipsnisGinčų sprendimas1. Kilus ginčui tarp dviejų ar daugiau Šalių dėl šios Konvencijos traktavimo ar taikymo, Šalys siekia ginčą išspręsti derybų keliu ar bet kuriuo kitu būdu, priimtinu ginče dalyvaujančioms Šalims.2. Pasirašydama, ratifikuodama, priimdama, tvirtindama šią Konvenciją arba prisijungdama prie jos arba bet kuriuo metu po to bet kuri Šalis gali raštu pranešti Depozitarijui, kad dėl neišspręsto pagal šio straipsnio 1 punktą ginčo ji pasirenka vieną ar abu iš šių ginčų sprendimo būdų, kaip privalomų kiekvienai Šaliai, prisiimančiai tokį pat įsipareigojimą:a) ginčo perdavimą Tarptautiniam Teismui;b) arbitražą, vadovaujantis IV priede išdėstyta procedūra.3. Jeigu ginče dalyvaujančios Šalys pasirinko abu ginčų sprendimo būdus, paminėtus šio straipsnio 2 punkte, ginčas gali būti perduotas tik Tarptautiniam Teismui, jeigu Šalys nesusitars kitaip.23 straipsnisPasirašymasŠią Konvenciją gali pasirašyti nuo 1992 m. kovo 17 iki 18 d. imtinai Helsinkyje, o vėliau iki 1992 m. rugsėjo 18 d. Jungtinių Tautų Organizacijos centrinėje būstinėje Niujorke valstybės Europos ekonominės komisijos narės, taip pat valstybės, turinčios konsultanto statusą prie Europos ekonominės komisijos, remiantis 1947 m. kovo 28 d. Ekonominės ir socialinės tarybos 36 (IV) rezoliucijos 8 punktu, taip pat regioninės ekonominio integravimo organizacijos, įkurtos suverenių valstybių Europos ekonominės komisijos narių, kurioms jų valstybės narės perdavė įgaliojimus šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais, įskaitant įgaliojimus sudaryti su šiais klausimais.24 straipsnisDepozitarijusŠios Konvencijos Depozitarijus yra Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinis Sekretorius.25 straipsnisRatifikavimas, priėmimas, patvirtinimas ir prisijungimas1. Šią Konvenciją pasirašiusios valstybės ir regioninės ekonominio integravimo organizacijos privalo ją ratifikuoti, priimti arba patvirtinti.2. Prie šios Konvencijos gali prisijungti 23 straipsnyje išvardytos valstybės ir organizacijos.3. Bet kuri 23 straipsnyje nurodyta organizacija, kuri tampa šios Konvencijos Šalimi, kai nė viena iš valstybių šios organizacijos narių nėra šios Konvencijos Šalis, bus susaistyta visų įsipareigojimų, numatytų šioje Konvencijoje. Tuo atveju, kai viena ar kelios valstybės tokios organizacijos narės yra šios Konvencijos Šalys, ši organizacija ir jos valstybės narės priima sprendimą dėl savo atitinkamų pareigų vykdyti savo įsipareigojimus pagal šią Konvenciją. Tokiais atvejais ši organizacija ir jos valstybės narės negali tuo pačiu metu naudotis šioje Konvencijoje numatytomis teisėmis.4. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentuose 23 straipsnyje išvardytos regioninės ekonominio integravimo organizacijos pareiškia apie savo kompetenciją dėl šios Konvencijos reglamentuojamų klausimų. Šios organizacijos taip pat informuoja Depozitarijų apie bet kokį esminį savo kompetentingumo pokytį.26 straipsnisĮsigaliojimas1. Ši Konvencija įsigalioja devyniasdešimtą dieną po to, kai perduodamas saugoti šešioliktas ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentas.2. Šio straipsnio 1 punkto tikslams bet kuris dokumentas, kurį perduoda saugoti regioninė ekonominio integravimo organizacija, nelaikomas papildomu dokumentu tiems dokumentams, kuriuos perduoda saugoti valstybės tokios organizacijos narės.3. Visoms 23 straipsnyje išvardytoms valstybėms ar organizacijoms, kurios ratifikuoja, priima ar patvirtina šią Konvenciją arba prisijungia prie jos po to, kai perduodamas saugoti šešioliktas ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentas, Konvencija įsigalioja devyniasdešimtą dieną po to, kai tokia valstybė ar organizacija perduoda saugoti savąjį ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentą.27 straipsnisIšstojimasBet kuriuo metu, praėjus trejiems metams nuo šios Konvencijos įsigaliojimo kuriai nors Šaliai dienos, ši Šalis gali išstoti iš Konvencijos, raštu pranešdama apie tai Depozitarijui. Bet koks toks išstojimas įsigalioja devyniasdešimtą dieną nuo datos, kai Depozitarijus gauna pranešimą apie tai.28 straipsnisAutentiški tekstaiŠios Konvencijos, kurios tekstai anglų, rusų ir prancūzų kalbomis yra vienodai autentiški, originalas perduodamas saugoti Jungtinių Tautų Organizacijos Generaliniam Sekretoriui.TAI PATVIRTINDAMI, žemiau pasirašiusieji, atitinkamai tam įgalioti, pasirašė šią Konvenciją.SUDARYTA tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt antrų metų kovo septynioliktą dieną Helsinkyje.I priedasTERMINO "GERIAUSIA TURIMA TECHNOLOGIJA" APIBRĖŽIMAS1. Terminas "geriausia turima technologija" reiškia naujausius pasiekimus tobulinant procesus, įrenginius ar eksploatavimo metodus, įrodžiusius savo, kaip konkrečios priemonės, praktinį tinkamumą ribojant nuotėkas, išmetimus ir atliekas. Nustatant, ar procesai, įrenginiai ar eksploatavimo metodai yra geriausia turima technologija apskritai ar kiekvienu konkrečiu atveju, atsižvelgiama į:a) palyginamuosius procesus, įrenginius ar eksploatavimo metodus, sėkmingai išbandytus pastaruoju metu;b) technikos pažangą ir mokslo žinių bei problemų suvokimo plėtrą;c) galimybę taikyti tokią technologiją ekonominiu požiūriu;d) laiko sąnaudas įrenginiams sumontuoti tiek naujose, tiek ir veikiančiose įmonėse;e) atitinkamų išmetimų bei nuotėkų pobūdį ir kiekį;f) mažaatliekę ir beatliekę technologiją.2. Taigi "geriausia turima technologija" konkrečiam procesui ilgainiui keisis, veikiama technikos pažangos, ekonominių bei socialinių veiksnių, taip pat plėtojantis mokslo žinioms bei problemų suvokimui.II priedasDIREKTYVINIAI PRINCIPAI GERIAUSIAI EKOLOGIJOS POŽIŪRIU PRAKTIKAI PARENGTI1. Atrenkant konkrečiais atvejais tinkamiausią priemonių derinį, kuris gali būti geriausia ekologijos požiūriu praktika, reikia atsižvelgti į šias priemones, kurios pateiktos paeiliui pagal jų svarbą:a) informacijos ir žinių apie konkrečių veiklos rūšių ar produktų pasirinkimo, jų vartojimo ir galutinio pašalinimo ekologines pasekmes pateikimą visuomenei bei vartotojams;b) tinkamos ekologinės praktikos kodeksų, apimančių visus produkto gyvybinio ciklo aspektus, rengimą ir taikymą;c) ženklinimą, kuris įspėja vartotojus apie pavojų aplinkai, susijusį su produktu, jo vartojimu bei galutiniu pašalinimu;d) prieinamas visuomenei surinkimo ir šalinimo sistemas;e) recirkuliaciją, rekuperaciją bei pakartotiną naudojimą;f) ekonominių svertų taikymą veiklai, produktams ar produktų grupėms;g) licencijų išdavimo sistemą, numatančią nemažai apribojimų ar draudimą.2. Nustatant, koks priemonių derinys yra geriausia ekologiniu požiūriu praktika, apskritai ar kiekvienu konkrečiu atveju reikia ypač atsižvelgti į:a) pavojų aplinkai:i) produkto;ii) produkto gamybos;iii) produkto vartojimo;iv) produkto galutinio pašalinimo;b) galimybė pakeisti mažiau teršiančiais procesais ar medžiagomis;c) vartojimo mastą;d) potencialius ekologinius alternatyvių medžiagų ar veiklos privalumus ar trūkumus;e) mokslo žinių bei problemų suvokimo pažangą ir plėtrą;f) laiko sąnaudas įgyvendinimui;g) socialines bei ekonomines pasekmes.3. Taigi geriausia ekologiniu požiūriu praktika konkrečiam taršos šaltiniui veikiant ilgainiui keisis technikos pažangai, ekonominiams ir socialiniams veiksniams, taip pat plėtojantis mokslo žinioms bei problemų suvokimui.III priedasDIREKTYVINIAI PRINCIPAI VANDENS KOKYBĖS TIKSLINIAMS RODIKLIAMS IR KRITERIJAMS PARENGTIVandens kokybės tiksliniai rodikliai ir kriterijai:a) atsižvelgia į tikslą palaikyti ir prireikus gerinti esamą vandens kokybę;b) siekia per nustatytą laiką sumažinti taršos vidutinio (ypač pavojingomis medžiagomis) mastą iki nustatyto lygio;c) atsižvelgia į konkrečius vandens kokybės reikalavimus (nevirintas vanduo gėrimui, drėkinimui ir t. t.);d) atsižvelgia į konkrečius reikalavimus jautriems išorės poveikiui ir ypač saugomiems vandenims bei juos supančiai aplinkai, pavyzdžiui, ežerams ir požeminio vandens ištekliams;e) nustatomi, taikant ekologinės klasifikacijos metodus ir cheminius indeksus, turint tikslą patikrinti trumpalaikėje ir ilgalaikėje perspektyvoje, kaip palaikoma ir gerinama vandens kokybė;f) atsižvelgia į tikslinių rodiklių pasiekimo lygį, taip pat į papildomas apsaugos priemones, pagrįstas ribinėmis teršalų kiekio išmetimuose normomis, kurių gali prireikti kai kuriais atvejais.IV priedasARBITRAŽAS1. Tuo atveju, kai koks nors ginčas perduodamas arbitražiniam nagrinėjimui pagal šios Konvencijos 22 straipsnio 2 punktą, šalis arba šalys praneša sekretoriatui apie arbitražinio nagrinėjimo objektą ir nurodo ypač šios Konvencijos straipsnius, dėl kurių traktavimo ar taikymo kilo ginčas. Sekretoriatas persiunčia gautą informaciją visoms šios Konvencijos Šalims.2. Arbitražinį teismą sudaro trys nariai. Tiek šalis ieškovė ar šalys ieškovės, tiek kita šalis ar kitos šalys, dalyvaujančios ginče, paskiria po vieną arbitrą ir du tokiu būdu paskirti arbitrai abipusiu sutarimu paskiria trečią arbitrą, kuris eina arbitražinio teismo pirmininko pareigas. Pastarasis negali būti vienos iš ginčo šalių piliečiu ir negali nuolat gyventi vienos iš tų šalių teritorijoje, negali būti jos tarnautoju arba kaip nors kitaip susijęs su šia byla.3. Jeigu praėjus dviem mėnesiams po antrojo arbitro paskyrimo nėra paskirtas arbitražinio teismo pirmininkas, tai bet kurios iš ginčo šalių prašymu Europos ekonominės komisijos Vykdomasis sekretorius paskiria jį per artimiausius du mėnesius.4. Jeigu viena iš ginčo šalių, gavusi pranešimą, nepaskiria arbitro per du mėnesius, kita šalis gali apie tai informuoti Europos ekonominės komisijos Vykdomąjį sekretorių, kuris privalo paskirti arbitražinio teismo pirmininką per kitus du mėnesius. Po paskyrimo arbitražinio teismo pirmininkas turi pareikalauti iš šalies, kuri dar nepaskyrė arbitro, paskirti jį per du mėnesius. Jei ji to neatlieka per nurodytą laiką, pirmininkas turi pranešti apie tai Europos ekonominės komisijos Vykdomajam sekretoriui, kuris paskiria arbitrą per du mėnesius.5. Arbitražinis teismas, vadovaudamasis tarptautine teise ir šios Konvencijos nuostatomis, priima sprendimą.6. Bet kuris arbitražinis teismas, steigiamas vadovaujantis šio priedo nuostatomis, parengia savas procedūros taisykles.7. Arbitražinio teismo sprendimai tiek procedūriniais klausimais, tiek principiniais klausimais priimami narių balsų dauguma.8. Teismas gali imtis visų reikiamų priemonių faktams nustatyti.9. Ginčo Šalys teikia paramą arbitražinio teismo darbui ir ypač panaudodamos visas turimas priemones:a) pateikia jam visus atitinkamus dokumentus, įrodymus ir informaciją;b) prireikus suteikia jam galimybę kviesti liudytojus ar ekspertus ir išklausyti jų parodymus.10. Šalys ir arbitražinio teismo nariai išsaugo bet kokios informacijos, kurią jie gauna konfidencialiai vykdant nagrinėjimą arbitražiniame teisme, konfidencialumą.11. Arbitražinis teismas vienos iš šalių prašymu gali rekomenduoti imtis laikinų saugos priemonių.12. Jeigu viena ginčo šalis neatvyksta į arbitražinį teismą ar nedalyvauja nagrinėjant savo bylą, kita šalis gali prašyti teismą pratęsti nagrinėjimą ir priimti galutinį sprendimą. Vienos šalies nebuvimas teisme ar vienos šalies nedalyvavimas nagrinėjant bylą nėra kliūtis ją nagrinėti.13. Arbitražinis teismas gali išklausyti priešieškinius, kylančius tiesiogiai iš ginčo esmės, ir priimti dėl jų sprendimus.14. Jei tik arbitražinis teismas nepriima kitokio sprendimo, remdamasis konkrečiomis bylos aplinkybėmis, teismo išlaidas, įskaitant teismo narių paslaugų apmokėjimą, ginčo Šalys pasidalija po lygiai. Teismas registruoja visas savo išlaidas ir pateikia šalims galutinę šių išlaidų ataskaitą.15. Bet kuri šios Konvencijos Šalis, kuri dėl ginčo objekto turi teisinį interesą ir kuriai gali turėti įtakos šios bylos sprendimas, turi teisę teismo sutikimu dalyvauti nagrinėjant bylą.16. Arbitražinis teismas priima sprendimą per penkis mėnesius nuo jo įsteigimo datos, jei tik jis nematys reikalo pratęsti šį terminą ne ilgiau kaip penkiems mėnesiams.17. Prie arbitražinio teismo sprendimo pridedamas priežasčių aiškinimas. Jo sprendimas yra galutinis ir privalomas visoms ginčo Šalims. Arbitražinis teismas praneša apie savo sprendimą ginčo Šalims ir sekretoriatui. Sekretoriatas išsiunčia gautą informaciją visoms šios Konvencijos Šalims.18. Bet kuris ginčas, kuris gali kilti tarp šalių dėl teismo sprendimo aiškinimo ar vykdymo, gali būti perduotas bet kurios šalies arbitražiniam teismui, kuris priėmė šį sprendimą, arba, jei neįmanoma pasinaudoti pastarojo paslaugomis, kitam teismui, steigiamam šiuo tikslu tokiu pat būdu kaip ir pirmasis.--------------------------------------------------II PRIEDASBendrijos deklaracija dėl tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijos 25 straipsnio 4 daliesAtsižvelgiant į tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo konvencijos 25 straipsnio 4 dalį dėl jame nurodytų organizacijų kompetencijos:remiantis Europos bendrijos steigimo sutartimi ir atsižvelgiant į konvencijos dėl tarpvalstybinių vandentakių ir tarptautinių ežerų apsaugos ir naudojimo taikymo sritį reglamentuojančius teisės aktus, ypač į toliau išvardytus teisės aktus, Bendrija yra gerai susipažinusi su tarptautiniais reikalais. Europos bendrijos valstybės narės tai pat yra susipažinusios su šios Konvencijos nuostatomis.Pirmiau minėti teisės aktai yra:- 1975 m. birželio 16 d. Tarybos direktyva 75/440/EEB [1] dėl paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti, kokybės valstybėse narėse reikalavimų,- 1975 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyva 76/160/EEB [2] dėl maudyklų kokybės,- 1976 m. gegužės 4. Tarybos direktyva 74/464/EEB [3] dėl tam tikrų pavojingų medžiagų išleidimo į Bendrijos akvatoriją- 1978 m. vasario 20 d. Tarybos direktyva 78/776/EEB [4] dėl titano dioksido pramonės atliekų,- 1978 m. liepos 18 d. Tarybos direktyva 78/659/EEB [5] dėl gėlojo vandens, kuriam reikalinga apsauga arba kurį reikia gerinti, kad būtų išsaugoma žuvų gyvybė, kokybės,- 1979 m. spalio 9 d. Tarybos direktyva 79/869/EEB [6] dėl valstybėse narėse esančio paviršinio vandens, skirto geriamajam vandeniui imti matavimo metodų, ėminių ėmimo bei tyrimų dažnio,- 1979 m. gruodžio 17 d. Tarybos direktyva 80/68/EEB [7] dėl požeminio vandens apsaugos nuo tam tikrų pavojingų medžiagų keliamos taršos,- 1980 m. liepos 15 d. Tarybos direktyva 80/778/EEB [8] dėl žmonėms skirto vandens kokybės,- 1982 m. kovo 22 d. Tarybos direktyva 82/176/EEB [9] dėl gyvsidabrio išleidimo iš chloro šarminės elektrolizės pramonės ribinių verčių ir kokybės siektinų normų,- 1982 m. gruodžio 3 d. Tarybos direktyva 82/883/EEB [10] dėl aplinkos, veikiamos titano dioksido pramonės atliekų, priežiūros ir stebėjimo tvarkos,- 1983 m. rugsėjo 26 d. Tarybos direktyva 83/513/EEB [11] dėl kadmio išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų,- 1984 m. kovo 8 d. Tarybos direktyva 84/156/EEB [12] dėl pramonės sektorių, išskyrus chloro šarminės elektrolizės pramonę, gyvsidabrio teršalų išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų,- 1984 m. spalio 9 d. Tarybos direktyva 84/491/EEB [13] dėl heksachlorcikloheksano išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų,- 1986 m. birželio 12 d.Tarybos direktyva 86/280/EEB [14] dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų,- 1988 m. birželio 16 d. Tarybos direktyva 88/347/EEB [15] iš dalies keičianti Direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų II priedą,- 1990 m. liepos 27 d. Tarybos direktyva 90/415/EEB [16] iš dalies pakeičianti Direktyvos 86/280/EEB dėl tam tikrų pavojingų medžiagų, įtrauktų į Direktyvos 76/464/EEB priedo I sąrašą, išleidimo ribinių verčių ir kokybės siektinų normų II priedą,- 1991 m. gegužės 21d. Tarybos direktyva 91/271/EEB [17] dėl miesto nuotekų valymo,- 1991 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 91/676/EEB [18] dėl vandenų apsaugos nuo taršos nitratais iš žemės ūkio šaltinių.Vykdant Bendrijos aplinkos apsaugos politiką šis sąrašas gali būti iš dalies pakeitus ar panaikinus esamus dokumentus arba sukūrus naujų dokumentų.[1] OL L 194, 1975 7 25, p. 34.[2] OL L 31, 1976 2 5, p. 1.[3] OL L 129, 1976 5 18, p. 23.[4] OL L 54, 1978 2 25, p. 19[5] OL L 222, 1978 8 14, p. 1.[6] OL L 271, 1979 10 29, p. 44.[7] OL L 20, 1980 1 26, p. 43.[8] OL L 229, 1980 8 30, p. 11.[9] OL L 81, 1982 3 27, p. 29.[10] OL L 378, 1982 12 31, p. 1.[11] OL L 291, 1983 10 24, p. 1.[12] OL L 74, 1984 3 17, p. 49.[13] OL L 274, 1984 10 17, p. 11.[14] OL L 181, 1986 7 4, p. 16.[15] OL L 158, 1988 6 25, p. 35.[16] OL L 219, 1990 8 14, p. 49.[17] OL L 135, 1991 12 31, p. 1.[18] OL L 375, 1991 12 31, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2014 m. liepos 14 d. Tarybos sprendimas 2014/460/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui

text:
15.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 207/17

         TARYBOS SPRENDIMAS 2014/460/BUSP
   2014 m. liepos 14 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. spalio 29 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/656/BUSP (1);

               (2)

               2014 m. balandžio 29 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė Rezoliuciją 2153 (2014), kuria atnaujinamas ir iš dalies pakeičiamas ginklų embargas Dramblio Kaulo Krantui, visų pirma nebeįtraukiant susijusią žudyti nepritaikytą įrangą į draudimą tiekti, parduoti ar perduoti ginklus ar bet kurią susijusią įrangą Dramblio Kaulo Krantui Be to, panaikinimas neapdorotų deimantų importo iš Dramblio Kaulo Kranto draudimas;

               (3)

               todėl Sprendimas 2010/656/BUSP turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2010/656/BUSP iš dalies keičiamas taip:

               1)

               1 ir 2 straipsnis pakeičiami taip:
               „1 straipsnis
               Draudžiamas ginklų ir susijusios žudyti pritaikytos įrangos, įskaitant įrangą, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, pardavimas, tiekimas, perdavimas Dramblio Kaulo Krantui arba eksportavimas į jį, vykdomas valstybių narių piliečių arba iš valstybių narių teritorijų, arba naudojant laivus su valstybių narių vėliavomis arba valstybių narių orlaivius, nepriklausomai nuo to, ar valstybių narių teritorija yra tokių ginklų, su jais susijusios įrangos ir įrengimo kilmės vieta.
               2 straipsnis
               1.   1 straipsnis netaikomas:

                           a)

                           tiekiant išteklius, skirtus paremti tik Jungtinių Tautų operaciją Dramblio Kaulo Krante (UNOCI) ir ją remiančias Prancūzijos pajėgas arba naudoti tik toje operacijoje, ir vežant tranzitu per Dramblio Kaulo Krantą išteklius, skirtus paremti Jungtinių Tautų taikos palaikymo operaciją arba naudoti toje operacijoje;

                           b)

                           kai tai iš anksto pranešta Komitetui, įsteigtam pagal JT ST rezoliucijos 1572 (2004) 14 punktą (toliau – Sankcijų komitetas):

                                       i)

                                       tiekiant laikinai eksportuojamas į Dramblio Kaulo Krantą prekes, skirtas pajėgoms valstybės, kuri pagal tarptautinę teisę vykdo priemones, išimtinai ir tiesiogiai naudojamas siekiant palengvinti savo piliečių ir asmenų, už kuriuos Dramblio Kaulo Krante ji yra prisiėmusi konsulinę atsakomybę, evakuaciją;

                                       ii)

                                       Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgoms tiekiant ginklus ir kitą susijusią žudyti pritaikytą įrangą, skirtą tik paremti Dramblio Kaulo Kranto saugumo sektoriaus reformos procesą arba naudoti per šį procesą, išskyrus šio sprendimo III priede nurodytus ginklus ir kitą susijusią žudyti pritaikytą įrangą, kurią iš anksto privalo patvirtinti Sankcijų komitetas;

                           c)

                           tiekiant žudyti nepritaikytą įrangą, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, skirtą tik tam, kad Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgos galėtų naudoti tinkamą ir proporcingą jėgą palaikydamos viešąją tvarką;

                           d)

                           Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgoms tiekiant įrangą, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, skirtą tik paremti Dramblio Kaulo Kranto saugumo sektoriaus reformos procesą arba naudoti per šį procesą.

                     2.   Pagrindinė atsakomybė už pranešimą Sankcijų komitetui arba jam teikiamus prašymus patvirtinti, kaip nurodyta 1 dalies b punkto ii papunktyje, tenka Dramblio Kaulo Kranto vyriausybei. Alternatyviu atveju pranešimą arba prašymą patvirtinti gali pateikti paramą teikianti valstybė narė, apie tokį savo ketinimą informavusi Dramblio Kaulo Kranto vyriausybę.“;

               2)

               3 straipsnis išbraukiamas.

         2 straipsnis
   Šio sprendimo priedas pridedamas prie Sprendimo 2010/656/BUSP kaip jo III priedas.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 14 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. MARTINA

      (1)  2010 m. spalio 29 d. Tarybos sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui (OL L 285, 2010 10 30, p. 28).

      PRIEDAS

            „III PRIEDAS
            2 straipsnio 1 dalies b punkto ii papunktyje nurodytas ginklų ir kitos susijusios žudyti pritaikytos įrangos sąrašas:

                        1.

                        Ginklai, tiesioginės ir netiesioginės ugnies artilerija, taip pat didesnio kaip 12,7 mm kalibro ginklai, jų šaudmenys bei komponentai.

                        2.

                        Raketinės granatos, raketos, lengvieji prieštankiniai ginklai, šautuviniai granatsvaidžiai ir granatsvaidžiai.

                        3.

                        Raketos „žemė-oras“, įskaitant nešiojamąsias priešlėktuvines ginklų sistemas, raketos „žemė-žemė“ ir raketos „oras-žemė“.

                        4.

                        Didesnio kaip 82 mm kalibro minosvaidžiai.

                        5.

                        Valdomi prieštankiniai ginklai, visų pirma valdomos prieštankinės raketos, jų šaudmenys bei komponentai.

                        6.

                        Kovos orlaiviai, įskaitant sraigtasparnius arba orlaivius su fiksuotais sparnais.

                        7.

                        Karinės šarvuotos transporto priemonės arba karinės transporto priemonės su ginklų pritvirtinimo įrenginiais.

                        8.

                        Sprogstamieji užtaisai ir sprogstamųjų medžiagų turintys užtaisai, skirti kariniams tikslams, minos ir susijusi įranga.

                        9.

                        Naktinio matymo ir naktinio šaudymo prietaisai.“


title: 1994 m. vasario 21 d. Tarybos sprendimas dėl Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencijos (Helsinkio konvencija, peržiūrėta 1992 m.) sudarymo Bendrijos vardu

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31994D0157

Oficialusis leidinys L 073 , 16/03/1994 p. 0019 - 0019 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 29 p. 0238  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 29 p. 0238

		Tarybos sprendimas1994 m. vasario 21 d.dėl Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencijos (Helsinkio konvencija, peržiūrėta 1992 m.) sudarymo Bendrijos vardu(94/157/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnį, siejant su 228 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],kadangi Komisija Bendrijos vardu dalyvavo Helsinkio konvencijos, peržiūrėtos 1992 m., rengimo derybose,kadangi ši Konvencija Bendrijos vardu buvo pasirašyta 1992 m. rugsėjo 24 d;kadangi ši Konvencija nustato regionų bendradarbiavimo sistemą, kad būtų užtikrintas Baltijos jūros ekologinis atstatymas, siekiant jos jūrinės aplinkos savaiminio atsinaujinimo ir ekologinės pusiausvyros išlaikymo;kadangi šios Konvencijos taikymo srityje Bendrija ėmėsi priemonių ir šiose srityse turėtų veikti tarptautiniu mastu;kadangi Bendrijos aplinkos politika padeda siekti aplinkos išsaugojimo, apsaugos ir kokybės gerinimo, žmonių sveikatos saugojimo ir taupaus bei racionalaus gamtinių išteklių naudojimo tikslų;kadangi Bendrijos aplinkos politika siekiama aukšto lygio apsaugos; kadangi ji yra paremta atsargumo principu ir principais, pagal kuriuos turi būti imtasi prevencinių veiksmų, kad pirmiausiai aplinkai padaryta žala turėtų būti ištaisyta prie jos šaltinio ir kad teršėjas turėtų mokėti;kadangi atsižvelgdamos į savo atitinkamą atsakomybę Bendrija ir valstybės narės bendradarbiauja su trečiosiomis šalimis ir kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis;kadangi Bendrijai sudarius Konvenciją bus lengviau siekti Sutarties 130r straipsnyje nustatytų tikslų,NUSPRENDĖ:1 straipsnisEuropos bendrijos vardu patvirtinama Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencija (Helsinkio konvencija, peržiūrėta 1992 m.), pasirašyta Helsinkyje (Suomija) 1992 m. rugsėjo 24 d.Konvencijos tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisPagal Konvencijos 38 straipsnį Tarybos pirmininkas deponuoja patvirtinimo dokumentą Suomijos Vyriausybei.Priimta Briuselyje, 1994 m. vasario 21 d.Tarybos varduPirmininkasTh. Pangalos[1] OL C 226, 1993 8 21, p. 8.[2] OL C 315, 1993 11 22.[3] OL C 34, 1994 2 2, p. 5.--------------------------------------------------


title: 2002 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimas dėl Gramineae (varpinių), Triticum aestivum, Brassica napus, Allium ascalonicum ir Vitis vinifera sėklos bei dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų pagal Tarybos direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB tęsimotekstas svarbus EEE

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002D0984

Oficialusis leidinys L 341 , 17/12/2002 p. 0070 - 0070

		Komisijos sprendimas2002 m. gruodžio 16 d.dėl Gramineae (varpinių), Triticum aestivum, Brassica napus, Allium ascalonicum ir Vitis vinifera sėklos bei dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų pagal Tarybos direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB tęsimo(tekstas svarbus EEE)(2002/984/EB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/401/EEB dėl prekybos pašarinių augalų sėkla [1] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/64/EB [2],atsižvelgdama į 1966 m. birželio 14 d. Tarybos direktyvą 66/402/EEB dėl prekybos javų sėkla [3] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/64/EB,atsižvelgdama į 1968 m. balandžio 9 d. Tarybos direktyvą 68/193/EEB dėl prekybos vynmedžių vegetatyvine dauginamąja medžiaga [4] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/11/EB [5],atsižvelgdama į 1992 m. balandžio 28 d. Tarybos direktyvą 92/33/EEB dėl prekybos daržovių dauginamąja ir sodinamąja medžiaga, išskyrus sėklą [6], su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 2002/111/EB [7],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/54/EB dėl prekybos burokėlių sėkla [8],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/55/EB dėl prekybos daržovių sėkla [9],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/56/EB dėl prekybos sėklinėmis bulvėmis [10],atsižvelgdama į 2002 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvą 2002/57/EB dėl prekybos aliejinių ir pluoštinių augalų sėkla [11] su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/68/EB [12],atsižvelgdama į 2001 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimą 2001/897/EB, nustatantį priemones dėl tam tikrų augalų sėklos ir dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamųjų bandymų ir tyrimų pagal Tarybos direktyvas 66/400/EEB, 66/401/EEB, 66/402/EEB, 66/403/EEB, 68/193/EEB, 69/208/EEB, 70/458/EEB ir 92/33/EEB [13], ypač į jo 3 straipsnį,kadangi:(1) Sprendimas 2001/897/EB nustato priemones dėl lyginamųjų tyrimų ir bandymų, kurie turi būti atliekami pagal Direktyvas 66/401/EEB, 66/402/EEB, 68/193/EEB, 92/33/EEB, 2002/54/EB, 2002/55/EB, 2002/56/EB ir 2002/57/EB 2002–2003 metais,(2) Bandymai ir tyrimai, vykdyti 2002 m., turėtų būti tęsiami 2003 metais,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:Vienintelis straipsnisGramineae (varpinių), Triticum aestivum, Brassica napus, Allium ascalonicum ir Vitis vinifera sėklos bei dauginamosios medžiagos Bendrijos lyginamieji bandymai ir tyrimai, pradėti 2000 m., pagal Sprendimą 2001/897/EB tęsiami 2003 metais.Priimta Briuselyje, 2002 m. gruodžio 16 d.Komisijos varduDavid ByrneKomisijos narys[1] OL L 125, 1966 7 11, p. 2298/66.[2] OL L 234, 2001 9 1, p. 60.[3] OL L 125, 1966 7 11, p. 2309/66.[4] OL L 93, 1968 4 17, p. 15.[5] OL L 53, 2002 2 23, p. 20.[6] OL L 157, 1992 6 10, p. 1.[7] OL L 41, 2002 2 13, p. 43.[8] OL L 193, 2002 7 20, p. 12.[9] OL L 193, 2002 7 20, p. 33.[10] OL L 193, 2002 7 20, p. 60.[11] OL L 193, 2002 7 20, p. 74.[12] OL L 193, 2002 7 20, p. 32.[13] OL L 331, 2001 12 15, p. 97.--------------------------------------------------


title: 2009/154/EB: 2009 m. sausio 27 d. Europos centrinio banko sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimą ECB/2007/5, nustatantį pirkimų taisykles (ECB/2009/2)

text:
24.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 51/10

      EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS

   2009 m. sausio 27 d.
   iš dalies keičiantis Sprendimą ECB/2007/5, nustatantį pirkimų taisykles
   (ECB/2009/2)
   (2009/154/EB)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VYKDOMOJI VALDYBA,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto 11 straipsnio 6 dalį,
   atsižvelgdama į 2004 m. vasario 19 d. Sprendimą ECB/2004/2 dėl Europos centrinio banko darbo reglamento patvirtinimo (1), ypač į jo 19 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (2) nustatytos viešojo pirkimo procedūroms taikomos ribinės sumos buvo pakeistos 2007 m. gruodžio 4 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1422/2007, iš dalies keičiančiu Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų 2004/17/EB ir 2004/18/EB nuostatas dėl ribų, taikomų sudarant viešojo pirkimo sutartis (3). Nors Europos centriniam bankui (ECB) Direktyva 2004/18/EB netaikoma, savo viešojo pirkimo procedūroms jis ketina taikyti tokias pat ribines sumas.

               (2)

               Siekdamas dar didesnio skaidrumo ir konkurencijos, ypač pirkimuose už mažesnes ribines sumas nei nustatytosios 2007 m. liepos 3 d. Sprendime ECB/2007/5, nustatančiame pirkimų taisykles (4), ECB ketina sudaryti sąrašus tinkamų tiekėjų, kurie gali būti pakviesti pateikti pasiūlymą pirkimuose už mažesnes ribines sumas arba dalyvauti viešuosiuose pirkimuose. Sąrašai bus sudaryti po kvietimų pareikšti interesą paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               (3)

               Siekiant išvengti pažeidimų, kovoti su sukčiavimu ir korupcija bei skatinti patikimą ir veiksmingą valdymą, kandidatams arba dalyviams, kurie yra kalti dėl tokių veiksmų arba patiria interesų konfliktą, turėtų būti neleidžiama dalyvauti būsimose ECB vykdomose pirkimų procedūrose. Tokio neleidimo taisyklės turi būti išdėstytos Sprendime ECB/2007/5.

               (4)

               Siekiant aiškumo kai kurios Sprendime ECB/2007/5 nustatytos taisyklės turi būti patikslintos,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Daliniai pakeitimai
   Sprendimas ECB/2007/5 iš dalies keičiamas taip:

               1.

               1 straipsnis papildomas šia apibrėžtimi:

                           „p)

                           kvietimas pareikšti interesą – procedūra, skirta tinkamų tiekėjų, kurie gali būti pakviesti dalyvauti pirkimų procedūrose, sąrašui sudaryti.“

               2.

               2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           3 dalies b punktas pakeičiamas taip:

                                       „b)

                                       pirkimų procedūrų, kuriose dalyvauja ECB, organizuotų bet kurio iš šių subjektų: i) Bendrijos institucijų ir organų; ii) tarptautinių organizacijų; arba iii) valdžios agentūrų, jei šioms pirkimų procedūroms taikomos taisyklės atitinka bendruosius Bendrijos pirkimų teisės principus;“

                           b)

                           3 dalies c punktas pakeičiamas taip:

                                       „c)

                                       ECB, vykdančio savo viešuosius uždavinius, sudaromų susitarimų su kitomis Bendrijos institucijomis ir organais, tarptautinėmis organizacijomis arba valdžios agentūromis;“

               3.

               4 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
               „3.   Taikomos šios ribinės sumos:

                           a)

                           206 000 EUR tiekimo ir paslaugų pirkimo sutartims;

                           b)

                           5 150 000 EUR darbų pirkimo sutartims.“

               4.

               13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalis pakeičiama taip:
                           „2.   ECB taip pat gali naudoti derybų procedūrą, kai paskelbus atvirą ar ribotą procedūrą arba konkurencinį dialogą nebuvo gauta priimtinų pasiūlymų. ECB gali susilaikyti nuo naujo pranešimo apie sutartį skelbimo, jeigu į derybų procedūrą jis įtraukia išimtinai visus dalyvius, kurie dalyvavo ankstesnėje procedūroje, atitiko atrankos kriterijus ir pateikė pasiūlymus pagal formaliuosius reikalavimus pasiūlymams. Jei nebuvo gauta pasiūlymų arba formaliuosius reikalavimus pasiūlymams atitinkančių pasiūlymų, ECB taip pat gali nepaskelbęs pranešimo pradėti derybų procedūrą pagal 29 straipsnį. Visais atvejais pradinės sutarties sąlygos nėra iš esmės pakeičiamos.“

                           b)

                           5 dalis pakeičiama taip:
                           „5.   Įvertinęs pasiūlymus, ECB gali derėtis su dalyviais, siekdamas pakeisti jų pasiūlymus taip, kad jie atitiktų ECB reikalavimus. ECB gali pradėti derybas:

                                       a)

                                       su geriausią pasiūlymą pateikusiu dalyviu. Jeigu derybos su geriausią pasiūlymą pateikusiu dalyviu nepavyksta, ECB gali pradėti derybas su antrą pagal gerumą pasiūlymą pateikusiu dalyviu; arba

                                       b)

                                       vienu metu su keliais dalyviais, kurie labiausiai atitinka sutarties sudarymo kriterijus. Į derybas priimtų dalyvių skaičius gali būti mažinamas vėlesnėse stadijose, taikant pranešime apie sutartį ar kvietime pateikti pasiūlymus nurodytus sutarties sudarymo kriterijus.

                                 Prieš pradėdamas derybas, ECB informuoja visus dalyvius, kurie yra tinkami deryboms, kaip bus vykdomos derybos.“

               5.

               15 straipsnio 4 dalies pabaigoje pridedamas šis sakinys:
               „Atitinkamai taikomos 30 straipsnio 1 ir 2 dalys.“

               6.

               Pridedamas šis 16a straipsnis:
               „16a straipsnis
               Kvietimas pareikšti interesą
               1.   ECB gali taikyti kvietimą pareikšti interesą, jei jis ketina sudaryti keletą sutarčių, apimančių tą patį arba panašų dalyką. Išskyrus atvejus, kai šiame straipsnyje nustatyta kitaip, procedūra vykdoma laikantis ribotos procedūros taisyklių.
               2.   Siekdamas sudaryti tinkamų tiekėjų sąrašą, ECB paskelbia pranešimą apie sutartį Oficialiajame leidinyje, nurodydamas bent sutarčių, kurios turi būti sudarytos, dalyką, atitikties reikalavimams ir atrankos kriterijus bei galutinį prašymų, kuriais remiantis pirmą kartą bus panaudotas tinkamų tiekėjų sąrašas (toliau – sąrašas), gavimo terminą.
               3.   Sąrašas galioja ne ilgiau kaip ketverius metus nuo tos dienos, kurią pranešimas apie sutartį išsiunčiamas Europos Bendrijų oficialiųjų leidinių biurui. Tiekėjas gali pateikti prašymą įtraukti į sąrašą bet kuriuo metu, kol galioja sąrašas, išskyrus paskutinius tris šio laikotarpio mėnesius. Prie prašymo pridedami pranešime apie sutartį nurodyti dokumentai. Tiekėjai, norintys būti sąraše, kai jis panaudojamas pirmą kartą, pateikia savo prašymus per pranešime apie sutartį nurodytą terminą.
               4.   Gavęs prašymus, ECB patikrina, ar kandidatai atitinka reikalavimus, ir įvertina prašymus pagal pranešime apie sutartį nurodytus atrankos kriterijus. ECB į sąrašą įtraukia visus kandidatus, kurie atitinka reikalavimus ir atrankos kriterijus. ECB kiek įmanoma greičiau informuoja kandidatus apie jų įtraukimą arba neįtraukimą į sąrašą.
               5.   Į sąrašą įtraukti tiekėjai nepateisinamai nedelsdami informuoja ECB apie bet kokius esminius pokyčius, darančius poveikį jų atitikimui reikalavimams arba gebėjimui įvykdyti sutartį. Be to, į sąrašą įtraukti tiekėjai gali pateikti ECB atnaujintus arba papildomus dokumentus, jei, jų nuomone, tai būtina.
               6.   Jei ECB ketina sudaryti sutartį, kurios numatyta vertė yra mažesnė už 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas ribines sumas, jis pakviečia bent tris arba penkis į sąrašą įtrauktus tiekėjus, jei jų yra, pateikti pasiūlymus pagal 29 straipsnyje nustatytą tvarką. ECB pakviečia tuos tiekėjus, kurie labiausiai atitinka pranešime apie sutartį nustatytus atrankos kriterijus sutarties sudarymo požiūriu.
               7.   Jei ECB ketina sudaryti sutartį, kurios numatyta vertė yra didesnė už 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas ribines sumas, Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje jis paskelbia supaprastintą pranešimą apie sutartį, apibūdindamas šios konkrečios sutarties taikymo sritį. Suinteresuoti tiekėjai, kurie dar nėra įtraukti į sąrašą, per supaprastintame pranešime apie sutartį nurodytą terminą, kuris negali būti trumpesnis nei 15 dienų nuo supaprastinto pranešimo išsiuntimo dienos, gali pateikti prašymą įtraukti į sąrašą. Įvertinęs gautus prašymus, ECB pakviečia bent penkis į sąrašą įtrauktus tinkamus tiekėjus pateikti pasiūlymus, jeigu yra pakankamas skaičius tiekėjų. ECB atrenka tuos tiekėjus, kurie labiausiai atitinka pranešime apie sutartį nustatytus atrankos kriterijus sutarties sudarymo požiūriu. Atitinkamai taikomos 12 straipsnio 4 ir 5 dalys.
               8.   6 ir 7 dalyse nurodytais atvejais ECB gali prašyti į sąrašą įtrauktų tiekėjų pateikti atnaujintą informaciją ir dokumentus, kurie yra svarbūs atitikimo reikalavimams ir atrankos kriterijų vykdymui.“

               7.

               21 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Jei kandidatai ar dalyviai mano, kad pranešime apie sutartį, kvietime pateikti pasiūlymą ar pridedamuose dokumentuose išdėstyti ECB reikalavimai yra neišsamūs, nenuoseklūs ar neteisėti arba kad ECB ar kitas kandidatas ir (arba) dalyvis pažeidė taikomas pirkimų taisykles, apie tokį savo susirūpinimą jie nepateisinamai nedelsdami praneša ECB raštu. Terminas pradeda eiti nuo to momento, kai jie sužinojo arba galėjo pagrįstai sužinoti apie nukrypimą nuo normų. Tada ECB gali ištaisyti ar papildyti reikalavimus arba ištaisyti nukrypimą nuo normų, kaip buvo prašyta, arba atmesti prašymą, nurodydamas to priežastis. Nepateisinamai nedelsiant ECB nepranešti prieštaravimai negali būti keliami vėliau.“

               8.

               24 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           3–5 dalys pakeičiamos taip:
                           „3.   Kandidatai ir dalyviai teikia tik vieną prašymą arba pasiūlymą. ECB gali pašalinti iš dalyvavimo bet kokius kandidatus ir (arba) dalyvius, kurie pateikia atskirą prašymą arba pasiūlymą ir kurie:

                                       a)

                                       yra tos pačios susijusių įmonių grupės kaip ir kitas kandidatas ir (arba) dalyvis nariai;

                                       b)

                                       kartu su kitais kandidatais ir (arba) dalyviais yra laikinos grupės nariai;
                                       arba

                                       c)

                                       siūlo žymią sutarties dalį sudaryti su kitu kandidatu ir (arba) dalyviu kaip subrangovu,

                                 jeigu yra ženklų, kad jie gavo informaciją apie kito kandidato ir (arba) dalyvio parengtą prašymą arba pasiūlymą arba jeigu atskirų prašymų ir (arba) pasiūlymų pateikimas kitaip iškreipia laisvą konkurenciją tarp kandidatų ir (arba) dalyvių.
                           4.   ECB pašalina kandidatus ar dalyvius iš dalyvavimo, jei jų atžvilgiu buvo priimtas res judicata galią turintis sprendimas dėl sukčiavimo, korupcijos, pinigų plovimo, dalyvavimo nusikalstamoje organizacijoje ar bet kokios kitos neteisėtos veiklos, kenkiančios Bendrijų, ECB ar NCB finansiniams interesams.
                           5.   ECB gali bet kuriuo metu pašalinti kandidatus ar dalyvius iš dalyvavimo, jei:

                                       a)

                                       jie bankrutuoja ar yra likviduojami, jų reikalus administruoja teismai, jie yra sudarę susitarimus su kreditoriais, sustabdę verslo veiklą, tokie klausimai dėl jų yra nagrinėjami teismine tvarka, arba jie yra bet kokioje analogiškoje situacijoje, kylančioje iš panašios procedūros, kurią numato nacionaliniai įstatymai ar kiti teisės aktai;

                                       b)

                                       jie yra nuteisti už su jų profesine veikla susijusius nusižengimus res judicata galią turinčiu sprendimu;

                                       c)

                                       jie yra kalti dėl sunkių profesinės veiklos pažeidimų;

                                       d)

                                       jie neįvykdė pareigų, susijusių su socialinės apsaugos įmokų ar mokesčių mokėjimu pagal šalies, kurioje jie yra įsteigti, arba sutartį sudarančios institucijos šalies arba šalies, kurioje sutartis turės būti vykdoma, teisės nuostatas;

                                       e)

                                       jie teismo ar arbitražo sprendimu yra pripažinti sunkiai pažeidę sutartį dėl sutartinių įsipareigojimų, kylančių iš kitos pirkimų procedūros, nevykdymo;

                                       f)

                                       jie arba jų vadovybė, personalas ar atstovai patiria interesų konfliktą;

                                       g)

                                       jie yra kalti dėl labai neteisingos informacijos pateikimo, kai informacijos reikalauja ECB;

                                       h)

                                       jie susisiekia su kitais kandidatais ar dalyviais, kad apribotų konkurenciją.“

                           b)

                           Pridedamos šios 6 ir 7 dalys:
                           „6.   Kandidatai ar dalyviai patvirtina, kad jie nėra 4 ir 5 dalyse išvardintose situacijose ir (arba) pateikia įrodymus, nurodytus pranešime apie sutartį ar kvietime pateikti pasiūlymą. Jei tokios aplinkybės atsiranda vykstant procedūrai, atitinkamas kandidatas ir (arba) dalyvis nepateisinamai nedelsdamas informuoja apie tai ECB.
                           7.   ECB gali protingą laiką neleisti dalyviui, esančiam vienoje iš 4 ir 5 dalyse nurodytų situacijų, dalyvauti bet kokioje būsimoje pirkimų procedūroje. ECB priima sprendimą neleisti dalyvauti ir nustato jo galiojimo laiką vadovaudamasis proporcingumo principu, pirmiausia atsižvelgdamas į nusižengimo sunkumą, nuo nusižengimo padarymo praėjusį laiką, nusižengimo trukmę ir pasikartojimą, atitinkamo tiekėjo tyčią arba neatsargumo lygį bei priemones, kurių tiekėjas ėmėsi siekdamas išvengti panašių nusižengimų ateityje. Neleidimo dalyvauti laikotarpis neviršija 10 metų. Prieš priimdamas sprendimą neleisti tiekėjui dalyvauti, ECB suteikia tiekėjui galimybę išreikšti savo požiūrį, išskyrus atvejus, kai neleidimą dalyvauti pateisinantys faktai yra išdėstyti res judicata galią turinčiame sprendime. ECB raštu praneša tiekėjui apie savo sprendimą ir pagrindines jo priežastis.“

               9.

               28 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Pranešimas išsiunčiamas likus mažiausiai 10 dienų prieš ECB pasirašant sutartį, jei jis siunčiamas faksu arba elektroninėmis priemonėmis, arba likus mažiausiai 15 dienų iki sutarties pasirašymo, jei naudojamos kitos ryšio priemonės.“

               10.

               29 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           3 dalis pakeičiama taip:
                           „3.   ECB atrenka tiekėjus, kviečiamus dalyvauti pirkimų procedūroje, iš dalyvių, priimtų į dinaminę pirkimo sistemą, arba, jei tokios sistemos nėra, iš tinkamų tiekėjų sąrašo, sudaryto po kvietimo pareikšti interesą, arba, jei tokio sąrašo nėra, remdamasis tinkama rinkos analize. Pastaruoju atveju pirminė tinkamų tiekėjų atranka yra vien tik ECB nuožiūros dalykas.“

                           b)

                           5 dalis pakeičiama taip:
                           „5.   Gauti pasiūlymai vertinami pagal pakvietime pateikti siūlymą nurodytus kriterijus. Įvertinęs rašytinius pasiūlymus, ECB gali pradėti derybas su dalyviais, jeigu tokia galimybė buvo paskelbta pakvietime pateikti siūlymą. Derybos gali vykti kaip nuoseklios derybos pagal dalyvių reitingavimo eilę arba kaip lygiagrečios derybos su keliais dalyviais, kurie labiausiai atitinka sutarties sudarymo kriterijus.“

         2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Šis sprendimas įsigalioja 2009 m. kovo 1 d.
   2.   Pirkimo procedūros, pradėtos iki šio sprendimo įsigaliojimo, užbaigiamos pagal pirmines Sprendimo ECB/2007/5 nuostatas. Taikant šią nuostatą laikoma, kad pirkimo procedūra buvo pradėta tą dieną, kurią Europos Bendrijų oficialiajam leidiniui buvo išsiųstas pranešimas apie sutartį, arba, kai tokio pranešimo nereikalaujama, tą dieną, kai ECB pakvietė vieną ar kelis tiekėjus pateikti pasiūlymą.

      Priimta Frankfurte prie Maino, 2009 m. sausio 27 d.

            ECB pirmininkas

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OL L 80, 2004 3 18, p. 33.

      (2)  OL L 134, 2004 4 30, p. 114.

      (3)  OL L 317, 2007 12 5, p. 34.

      (4)  OL L 184, 2007 7 14, p. 34.


title: 2014/782/ES: 2014 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimas dėl protokolo, kuriuo nustatomos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, numatyti Europos bendrijos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarime, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

text:
13.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 328/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. spalio 16 d.
   dėl protokolo, kuriuo nustatomos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, numatyti Europos bendrijos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarime, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

      (2014/782/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2008 m. kovo 17 d. Taryba Reglamentu (EB) Nr. 241/2008 (1) patvirtino Europos bendrijos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) sudarymą;

               (2)

               Protokolo, kuriuo nustatomos Susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, galiojimas baigėsi 2012 m. birželio 15 d.;

               (3)

               Sąjunga derėjosi su Bisau Gvinėjos Respublika dėl naujo protokolo, kuriuo Sąjungos laivams suteikiamos žvejybos galimybės vandenyse, į kuriuos Bisau Gvinėjos Respublika turi suverenias teises arba kurie priklauso jos jurisdikcijai žuvininkystės srityje (toliau – Protokolas);

               (4)

               toms deryboms pasibaigus, 2012 m. vasario 10 d. Protokolas buvo parafuotas;

               (5)

               siekiant užtikrinti Sąjungos laivų žvejybos veiklos tęsimą, Protokolas turi būti laikinai taikomas nuo jo pasirašymo dienos, kaip numatyta Protokolo 18 straipsnyje;

               (6)

               Protokolą reikėtų pasirašyti ir laikinai taikyti, kol bus baigtos jo sudarymo procedūros,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu leidžiama pasirašyti Protokolą, kuriuo nustatomos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, numatyti Europos bendrijos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarime (toliau – Protokolas), su sąlyga, kad jis bus sudarytas.
   Protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Protokolą Sąjungos vardu.
   3 straipsnis
   Kol bus baigtos jo sudarymo procedūros, Protokolas pagal jo 18 straipsnį laikinai taikomas nuo jo pasirašymo dienos (2).
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2014 m. spalio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. POLETTI

      (1)  2008 m. kovo 17 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 241/2008 dėl Europos bendrijos ir Bisau Gvinėjos Respublikos žuvininkystės sektoriaus partnerystės susitarimo sudarymo (OL L 75, 2008 3 18, p. 49).

      (2)  Protokolo pasirašymo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.