title: 2017 m. liepos 4 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/1206 dėl valstybių narių finansinių įnašų, mokėtinų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2017 m. antrąją įnašo dalį

text:
6.7.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 173/15

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/1206
   2017 m. liepos 4 d.
   dėl valstybių narių finansinių įnašų, mokėtinų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2017 m. antrąją įnašo dalį
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį ir Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), su paskutiniais pakeitimais (toliau – AKR ir ES partnerystės susitarimas),
   atsižvelgdama į Taryboje posėdžiavusių Europos Sąjungos valstybių narių vyriausybių atstovų vidaus susitarimą dėl Europos Sąjungos pagalbos finansavimo pagal 2014–2020 m. daugiametę finansinę programą vadovaujantis AKR ir ES partnerystės susitarimu ir dėl finansinės paramos skyrimo užjūrio šalims ir teritorijoms, kurioms taikoma Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ketvirtoji dalis (2) (toliau – Vidaus susitarimas), ypač į jo 7 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2015 m. kovo 2 d. Tarybos reglamentą (ES) 2015/323 dėl 11-ajam Europos plėtros fondui taikomo finansinio reglamento (3) (toliau – 11-ajam EPF taikomas finansinis reglamentas), ypač į jo 21 straipsnio 3 ir 4 dalis,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 21straipsnio 3 dalyje nustatytą tvarką Komisija iki 2017 m. birželio 15 d. turi pateikti pasiūlymą, kuriame nurodoma a) antrosios 2017 m. įnašo dalies suma ir b) patikslinta metinė 2017 m. įnašo suma, jei suma neatitinka realių poreikių;

               (2)

               pagal 11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 52 straipsnį 2017 m. balandžio 6 d. Europos investicijų bankas (EIB) pateikė Komisijai atnaujintus jo valdomų priemonių įsipareigojimų ir mokėjimų įverčius;

               (3)

               11-ajam EPF taikomo finansinio reglamento 22 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad reikalavimuose sumokėti įnašus pirmiausia paeiliui panaudojamos sumos, nustatytos ankstesniems Europos plėtros fondams (EPF). Todėl reikėtų panaudoti 10-ojo ir 11-ojo EPF lėšas;

               (4)

               remdamasi Komisijos pasiūlymu 2016 m. lapkričio 11 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2016/2026 (4), kuriuo nustatė, kad valstybių narių Komisijai ir EIB mokėtino EPF 2017 m. įnašo metinės sumos viršutinė riba yra atitinkamai 3 850 000 000 EUR ir 150 000 000 EUR;

               (5)

               2016 m. rugpjūčio 2 d. Taryba priėmė Sprendimą (ES) 2016/1337 (5) dėl lėšų, nepanaudotų vykdant iš 10-ojo EPF finansuojamus projektus, skyrimo 2016–2018 m. Afrikos taikos priemonei papildyti. Valstybės narės nuolatinių atstovų komitete priėmė politinį susitarimą grąžinti bendrą 200 mln. EUR 8-ojo ir 9-ojo EPF nepanaudotų lėšų sumą ir koreguoti valstybių narių mokėjimų sumas, kad kiekvienai valstybei narei būtų grąžinta jos įnašo į tą sumą dalis. Mokėjimai bus pakoreguoti trečiame reikalavime sumokėti 2017 m. įnašus arba pirmame reikalavime sumokėti 2018 m. įnašus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Kiekvienos valstybės narės Komisijai ir EIB mokėtinos EPF 2017 m. antrosios įnašų dalys nustatytos šio sprendimo priede pateiktoje lentelėje.
   2 straipsnis
   Vidaus susitarimo 1 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytos valstybių narių įnašų 8-ajam ir 9-ajam EPF finansuoti dalys atitinkamai sumažinamos 200 000 000 EUR nepanaudotų 8-ojo ir 9-ojo EPF lėšų suma. Kiekviena valstybė narė galės pasirinkti, ar bus koreguojama trečia 2017 m. įnašo dalis ar pirma 2018 m. įnašo dalis.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2017 m. liepos 4 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. MAASIKAS

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 210, 2013 8 6, p. 1.

      (3)  OL L 58, 2015 3 3, p. 17.

      (4)  2016 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/2026 dėl valstybių narių mokėtinų finansinių įnašų Europos plėtros fondui finansuoti, įskaitant 2018 m. sumos viršutinę ribą, 2017 m. metinę sumą, pirmąją 2017 m. įnašo dalį ir preliminarią neprivalomą tikėtinų metinių įnašų sumų 2019 m. ir 2020 m. prognozę (OL L 313, 2016 11 19, p. 25).

      (5)  2016 m. rugpjūčio 2 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1337 dėl lėšų, nepanaudotų vykdant iš 10-ojo Europos plėtros fondo finansuojamus projektus, skyrimo Afrikos taikos priemonei papildyti (OL L 212, 2016 8 5, p. 107).

      PRIEDAS

                  VALSTYBĖ NARĖ

                  10-asis EPF %

                  11-asis EPF %

                  2-oji 2017 m. įnašo dalis

                  Iš viso

                  Komisija

                  Komisija

                  Komisija

                  EIB

                  10-asis EPF

                  11-asis EPF

                  Iš viso

                  10-asis EPF

                  BELGIJA

                  3,53

                  3,24927

                  2 586 394,39

                  39 859 803,57

                  42 446 197,96

                  1 765 000,00

                  44 211 197,96

                  BULGARIJA

                  0,14

                  0,21853

                  102 576,55

                  2 680 775,34

                  2 783 351,88

                  70 000,00

                  2 853 351,88

                  ČEKIJA

                  0,51

                  0,79745

                  373 671,71

                  9 782 566,65

                  10 156 238,37

                  255 000,00

                  10 411 238,37

                  DANIJA

                  2,00

                  1,98045

                  1 465 379,26

                  24 294 794,82

                  25 760 174,08

                  1 000 000,00

                  26 760 174,08

                  VOKIETIJA

                  20,50

                  20,5798

                  15 020 137,42

                  252 458 793,95

                  267 478 931,37

                  10 250 000,00

                  277 728 931,37

                  ESTIJA

                  0,05

                  0,08635

                  36 634,48

                  1 059 282,25

                  1 095 916,73

                  25 000,00

                  1 120 916,73

                  AIRIJA

                  0,91

                  0,94006

                  666 747,56

                  11 532 007,79

                  12 198 755,35

                  455 000,00

                  12 653 755,35

                  GRAIKIJA

                  1,47

                  1,50735

                  1 077 053,76

                  18 491 130,29

                  19 568 184,04

                  735 000,00

                  20 303 184,04

                  ISPANIJA

                  7,85

                  7,93248

                  5 751 613,60

                  97 310 194,16

                  103 061 807,76

                  3 925 000,00

                  106 986 807,76

                  PRANCŪZIJA

                  19,55

                  17,81269

                  14 324 082,27

                  218 513 796,75

                  232 837 879,02

                  9 775 000,00

                  242 612 879,02

                  KROATIJA

                  0,00

                  0,22518

                  0,00

                  2 762 352,95

                  2 762 352,95

                  0,00

                  2 762 352,95

                  ITALIJA

                  12,86

                  12,53009

                  9 422 388,64

                  153 710 502,99

                  163 132 891,64

                  6 430 000,00

                  169 562 891,64

                  KIPRAS

                  0,09

                  0,11162

                  65 942,07

                  1 369 277,18

                  1 435 219,25

                  45 000,00

                  1 480 219,25

                  LATVIJA

                  0,07

                  0,11612

                  51 288,27

                  1 424 480,08

                  1 475 768,35

                  35 000,00

                  1 510 768,35

                  LIETUVA

                  0,12

                  0,18077

                  87 922,76

                  2 217 561,70

                  2 305 484,45

                  60 000,00

                  2 365 484,45

                  LIUKSEMBURGAS

                  0,27

                  0,25509

                  197 826,20

                  3 129 268,20

                  3 327 094,40

                  135 000,00

                  3 462 094,40

                  VENGRIJA

                  0,55

                  0,61456

                  402 979,30

                  7 538 998,26

                  7 941 977,56

                  275 000,00

                  8 216 977,56

                  MALTA

                  0,03

                  0,03801

                  21 980,69

                  466 280,47

                  488 261,16

                  15 000,00

                  503 261,16

                  NYDERLANDAI

                  4,85

                  4,77678

                  3 553 544,71

                  58 598 242,83

                  62 151 787,53

                  2 425 000,00

                  64 576 787,53

                  AUSTRIJA

                  2,41

                  2,39757

                  1 765 782,01

                  29 411 735,32

                  31 177 517,33

                  1 205 000,00

                  32 382 517,33

                  LENKIJA

                  1,30

                  2,00734

                  952 496,52

                  24 624 662,80

                  25 577 159,32

                  650 000,00

                  26 227 159,32

                  PORTUGALIJA

                  1,15

                  1,19679

                  842 593,07

                  14 681 394,38

                  15 523 987,45

                  575 000,00

                  16 098 987,45

                  RUMUNIJA

                  0,37

                  0,71815

                  271 095,16

                  8 809 768,94

                  9 080 864,11

                  185 000,00

                  9 265 864,11

                  SLOVĖNIJA

                  0,18

                  0,22452

                  131 884,13

                  2 754 256,52

                  2 886 140,66

                  90 000,00

                  2 976 140,66

                  SLOVAKIJA

                  0,21

                  0,37616

                  153 864,82

                  4 614 471,47

                  4 768 336,29

                  105 000,00

                  4 873 336,29

                  SUOMIJA

                  1,47

                  1,50909

                  1 077 053,76

                  18 512 475,41

                  19 589 529,16

                  735 000,00

                  20 324 529,16

                  ŠVEDIJA

                  2,74

                  2,93911

                  2 007 569,59

                  36 054 974,58

                  38 062 544,17

                  1 370 000,00

                  39 432 544,17

                  JUNGTINĖ KARALYSTĖ

                  14,82

                  14,67862

                  10 858 460,32

                  180 067 187,34

                  190 925 647,66

                  7 410 000,00

                  198 335 647,66

                  IŠ VISO ES-28

                  100,00

                  100,00

                  73 268 963,00

                  1 226 731 037,00

                  1 300 000 000,00

                  50 000 000,00

                  1 350 000 000,00


title: 1977 m. birželio 3 d. Tarybos sprendimas, Bendrijos vardu priimantis tam tikrus Tarptautinės muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvencijos priedus

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31977D0415

Oficialusis leidinys L 166 , 04/07/1977 p. 0001 - 0039 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 3 p. 0066  specialusis leidimas graikų k.: skyrius 02 tomas 4 p. 0007  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 3 p. 0066  specialusis leidimas ispanų kalba: skyrius 02 tomas 4 p. 0007  specialusis leidimas portugalų kalba skyrius 02 tomas 4 p. 0007

		Tarybos sprendimas1977 m. birželio 3 d.Bendrijos vardu priimantis tam tikrus Tarptautinės muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvencijos priedus(77/415/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į Komisijos rekomendaciją,kadangi, remiantis 1975 m. kovo 18 d. Tarybos sprendimu 75/199/EEB [1], Bendrija yra Tarptautinės muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvencijos šalis;kadangi minėtos konvencijos priedai dėl kilmės taisyklių, kilmę įrodančių dokumentų, muitinio tranzito, laikinojo įvežimo perdirbti ir laikinojo išvežimo perdirbti Bendrijai yra priimtini; kadangi priimant priedus dėl kilmės taisyklių, kilmę įrodančių dokumentų, muitinio tranzito, laikinojo įvežimo perdirbti ir laikinojo išvežimo perdirbti, vis dėlto patartina padaryti tam tikras išlygas, kad galima būtų atsižvelgti į specialiuosius muitų sąjungos reikalavimus,NUSPRENDĖ:1 straipsnisBendrijos vardu priimami šie Tarptautinės muitinės procedūrų supaprastinimo ir suderinimo konvencijos priedai:- D.1 priedas dėl kilmės taisyklių, išskyrus 7 ir 8 standartus bei 10 rekomenduojamą praktiką,- D.2 priedas dėl kilmę įrodančių dokumentų, išskyrus 3, 10 ir 12 rekomenduojamas praktikas,- E.1 priedas dėl muitinio tranzito,- E.6 priedas dėl laikinojo įvežimo perdirbti, išskyrus 19 ir 34 standartus bei 5, 16, 18 ir 27 rekomenduojamas praktikas,- E.8 priedas dėl laikinojo išvežimo perdirbti, išskyrus 20 standartą ir 3, 9 bei 10 rekomenduojamas praktikas.Pirmiau minėtų priedų tekstai pridedami prie šio sprendimo.2 straipsnisKomisija praneša Muitinių bendradarbiavimo tarybos sekretoriatui apie tai, kad Bendrija priėmė priedą dėl muitinio tranzito ir, atsižvelgdama 1 straipsnyje nurodytas išlygas, - priedus dėl kilmės taisyklių, kilmę įrodančių dokumentų, laikinojo įvežimo perdirbti ir laikinojo išvežimo perdirbti.Priimta Briuselyje, 1977 m. birželio 3 d.Tarybos varduPirmininkasD. Owen[1] OL L 100, 1975 4 21, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASD.1 PRIEDASPRIEDAS DĖL KILMĖS TAISYKLIŲĮvadasPrekių kilmės sąvoka vartojama įgyvendinant daugelį priemonių, už kurių taikymą yra atsakingos muitinės. Kilmei nustatyti taikomose taisyklėse naudojami du skirtingi pagrindiniai kriterijai: "visiškai pagamintų" atitinkamoje šalyje prekių kriterijus, kai kilmė priskiriama tik vienai šaliai, ir "esminio pakeitimo" kriterijus, kai gaminant prekes dalyvauja ne mažiau kaip dvi šalys. "Visiškai pagamintų" prekių kriterijus daugiausiai taikomas "natūraliems" produktams ir tik iš jų pagamintos prekėms, todėl į šią taikymo sritį paprastai neįtraukiamos prekės, kurių sudėtyje yra importuotų dalių arba medžiagų arba kurios yra nenustatytos kilmės. "Esminio pakeitimo" kriterijus gali būti išreiškiamas keletu skirtingų taikymo metodų.Praktikoje esminio pakeitimo kriterijus gali būti išreiškiamas:- taisykle, reikalaujančia pakeisti tarifo poziciją nurodytoje nomenklatūroje, sudarant išimčių sąrašus,ir (arba)- sąrašu gamybos arba perdirbimo operacijų, suteikiančių arba nesuteikiančių prekėms šalies, kurioje šios operacijos buvo atliktos, kilmę,ir (arba)- ad valorem procento taisykle, kai naudojamų medžiagų procentinė vertė arba pridėtinės vertės procentinė dalis pasiekia nustatytą lygį.Šių įvairių išraiškos metodų pranašumai ir trūkumai muitinių ir vartotojų požiūriu gali būti apibendrinti taip:A. TARIFO POZICIJOS PAKEITIMASDažniausiai naudojamas taikymo metodas – nustatyti bendrąją taisyklę, kad gautas produktas laikomas pakankamai pagamintu arba perdirbtu, jei jis priskiriamas kitai sisteminės prekių nomenklatūros pozicijai negu pozicijos, taikomos kiekvienai jam panaudotai medžiagai.Šią bendrąją taisyklę paprastai lydi išimčių, paremtų sistemine prekių nomenklatūra, sąrašai; juose nustatomi atvejai, kai pozicijos pakeitimas nėra lemiamas ar nustatantis papildomas sąlygas.PranašumaiŠis metodas leidžia tiksliai ir objektyviai parengti kilmės nustatymo sąlygas. Pareikalavus įrodymų, gamintojui paprastai nekyla sunkumų pateikti duomenų, patvirtinančių, kad prekės pilnai atitinka nustatytas sąlygas.TrūkumaiDažnai parengti išimčių sąrašus būna sunku, be to, šiuos sąrašus reikia nuolat atnaujinti, kad jie atitiktų technikos raidą ir ekonomines sąlygas. Gamybos arba pamatinių procesų aprašymai negali būti pernelyg sudėtingi, nes tokiu atveju veikdami sąžiningai, gamintojai gali daryti klaidų.Be to, būtina sisteminės prekių nomenklatūros struktūros naudojimo kilmei nustatyti sąlyga – kad ir eksporto, ir importo šalys būtų priėmusios tą pačią nomenklatūrą kaip savo atitinkamų tarifų pagrindą ir vienodai ją taikytų.B. GAMYBOS ARBA PERDIRBIMO OPERACIJŲ SĄRAŠAITaikant šį metodą, paprastai naudojami bendrieji sąrašai, kuriuose aprašomos techninės kiekvieno produkto gamybos arba perdirbimo operacijos, laikomos pakankamai svarbiomis ("pamatiniai procesai").PranašumaiPranašumai yra tie patys, kaip aprašyta A dalyje.TrūkumaiBe A dalyje nurodytų trūkumų pažymėtina, kad bendrieji sąrašai ilgesni ir detalesni, todėl yra sunkiau juos parengti.C. AD VALOREM PROCENTO TAISYKLĖNorint nustatyti kilmę šiuo metodu, atsižvelgiama į prekės gaminimo arba perdirbimo šalyje mastą remiantis dėl to įgyta prekės pridėtine verte. Kai ši pridėtinė vertė yra lygi konkrečiam procentui arba jį viršija, prekės įgyja šalies, kurioje jos buvo gaminamos arba perdirbamos, kilmę.Pridėtinė vertė taip pat gali būti apskaičiuojama atsižvelgiant į prekių gamybai arba perdirbimui naudojamas kitos šalies ar nenustatytos kilmės medžiagas arba sudedamąsias dalis. Prekės išlaiko konkrečios šalies kilmę tik tuomet, jei medžiagos arba sudedamosios dalys neviršija nustatyto gatavo produkto vertės procento.Todėl taikant šį metodą praktikoje, importuotų arba nenustatytos kilmės medžiagų vertė turi būti lyginama su gatavo produkto verte.Importuotų arba nenustatytos kilmės sudedamųjų dalių vertė bendrai nustatoma pagal importo vertę arba pirkimo kainą. Eksportuojamų prekių vertė nustatoma pagal gamybos sąnaudas, įmonės kainą arba eksporto kainą.Šis metodas gali būti taikomas:- kartu su dviem kitais metodais, sudarant A dalyje nurodytus išimčių sąrašus arba B dalyje nurodytus bendruosius sąrašus, arba- primant bendrąją taisyklę, nustatančią vienodą procentą, nedarant nuorodos į pavienių produktų sąrašą.PranašumaiPagrindiniai šio metodo pranašumai – tikslumas ir paprastumas.Importuotų arba nenustatytos kilmės sudedamųjų medžiagų kilmę galima nustatyti iš turimų prekybos įrašų arba dokumentų.Jei eksportuojamų prekių vertė remiasi įmonės arba eksporto kaina, abi kainos paprastai lengvai nustatomos ir gali būti pagrįstos atitinkamų prekybininkų prekybos sąskaitomis - faktūromis ir prekybos įrašais.TrūkumaiSunkumų gali kilti ypač ribotais atvejais, kada dėl nežymaus skirtumo, mažesnio arba didesnio už nustatytą procentą, produktas atitinka kilmės reikalavimus arba jų neatitinka.Kilmės nustatymas taip pat didžia dalimi priklauso nuo žaliavų svyruojančių pasaulinių rinkos kainų ir valiutų svyravimų. Šie svyravimai kartais gali būti tokie žymūs, kad pastebimai iškreiptų šiuo pagrindu suformuluotų kilmės taisyklių taikymą.Dar vienas svarbus trūkumas tas, kad tokius elementus kaip gamybos sąnaudos arba bendros visų panaudotų produktų sąnaudos, kurie gali būti laikomi pagrindu pridėtinei vertei apskaičiuoti, neretai sunku nustatyti ir jų sudėtis bei aiškinimas eksporto ir importo šalyse gali būti skirtingi. Gali kilti ginčų dėl to, ar tam tikrus veiksnius, ypač pridėtines sąnaudas, priskirti prie gamybos sąnaudų ar, pavyzdžiui, pardavimo, platinimo ir kt. sąnaudų.Nors šios įvairios kilmės nustatymo taisyklės turi ir tam tikrų pranašumų ir trūkumų, pabrėžtina, kad bendrųjų kilmės taisyklių nebuvimas tiek importuojant, tiek eksportuojant prekes net tik apsunkina muitinių administracijų ir institucijų, įgaliotų išduoti kilmę įrodančius dokumentus, darbą, bet ir sukelia sunkumų tarptautinės prekybos dalyviams. Todėl pageidautina, kad šios srities nuostatos būtų palaipsniui suderintos. Net jei siekiant atspindėti ekonomines sąlygas arba derybas dėl preferencinių muitų susitarimų buvo nustatyti skirtingi metodai, labai pageidautina, kad jie sudarytų bendrą arba standartinę sistemą, kurią lengviau suprastų prekybininkai ir galėtų lengviau taikyti muitinės.Atsižvelgiant į pirmiau nurodytas aplinkybes, priede po kai kurių techninių sąvokų pateikiamos tos kilmės nustatymo taisyklės, kurios galėtų būti lengviausiai taikomos ir kontroliuojamos, ir kurias taikant kiltų mažesnė rizika neteisingai jas suprasti arba sukčiauti bei būtų mažiausiai kišamasi į komercinę veiklą.Su šiomis taisyklėmis susijusias nuostatas lydi kitos nuostatos, visuotinai pripažintos kaip svarbiausios praktiškai taikant kilmės nustatymo sistemą.Priedas apima tik kilmės taisyklių muitinius aspektus. Jis, pavyzdžiui, neapima priemonių, kurių imamasi pramoninei arba komercinei nuosavybei apsaugoti arba kilmės nuorodų ar kitų galiojančių prekės aprašymų laikymuisi užtikrinti.SąvokosŠiame priede:a) prekių kilmės šalis – tai šalis, kurioje prekės buvo pagamintos arba perdirbtos, remiantis kriterijais, nustatytais siekiant taikyti muitų tarifą, kiekybinius apribojimus arba bet kokią kitą su prekyba susijusią priemonę;PastabaPagal šią sąvoką "šalis" gali apimti šalių grupę, regioną arba šalies dalį.b) kilmės taisyklės – tai konkrečios nuostatos, parengtos pagal nacionaliniuose teisės aktuose arba tarptautiniuose susitarimuose nustatytus principus ("kilmės kriterijus"), kuriuos šalis taiko prekių kilmei nustatyti;c) esminio pakeitimo kriterijus – tai kriterijus, pagal kurį kilmė nustatoma kilmės šalimi laikant tą šalį, kurioje buvo atlikta paskutinė esminė gamybos arba perdirbimo operacija, laikoma pakankama, kad suteiktų prekei esminį pobūdį;d) muitinė kontrolė – tai priemonės, taikomos užtikrinti, kad būtų laikomasi įstatymų ir kitų teisės aktų, už kurių įgyvendinimą atsako muitinė.Principas1. StandartasKilmės taisyklės, reikalingos įgyvendinti priemonėms, kurias muitinės privalo taikyti ir importuojant, ir eksportuojant prekes, nustatomos laikantis šio priedo nuostatų.Kilmės taisyklės2. StandartasPrekės, pilnai pagamintos tam tikroje šalyje, laikomos turinčiomis šios šalies kilmę. Pilnai tam tikroje šalyje pagamintais laikomi:a) naudingosios iškasenos, išgautos iš jos žemės gelmių, teritorinių vandenų arba jūros dugno;b) augaliniai produktai, nuimti arba surinkti toje šalyje;c) gyvi gyvūnai, atsivesti ir išauginti toje šalyje;d) produktai, gauti iš gyvų gyvūnų toje šalyje;e) produktai, gauti iš medžioklės arba žvejybos toje šalyje;f) produktai, gauti iš žvejybos jūroje, ir kiti produktai, tos šalies laivo ištraukti iš jūros;g) produktai, gauti tos šalies žuvų perdirbimo laive tik iš f punkte nurodytų rūšių produktų;h) produktai, gauti iš jūrų dirvos arba podirvio už tos šalies teritorinių vandenų, jei šalis turi išskirtines teises eksploatuoti tą dirvą arba podirvį;ij) gamybos ir perdirbimo operacijų likučiai bei atliekos ir panaudoti gaminiai, surinkti toje šalyje ir tinkami tik žaliavoms utilizuoti;k) prekės, pagamintos toje šalyje tik iš a-ij punktuose nurodytų produktų.3. StandartasKai gaminant prekes dalyvavo ne mažiau kaip dvi šalys, prekių kilmė nustatoma pagal esminio pakeitimo kriterijų.Pastabos1. Praktijoje esminio pakeitimo kriterijus gali pasireikšti:- taisykle, reikalaujančia pakeisti tarifo poziciją nurodytoje nomenklatūroje, sudarant išimčių sąrašus,ir (arba)- sąrašu gamybos arba perdirbimo operacijų, suteikiančių arba nesuteikiančių prekėms šalies, kurioje šios operacijos buvo atliktos, kilmę,ir (arba)- ad valorem procento taisykle, kai naudojamų medžiagų procentinė vertė arba pridėtinės vertės procentinė dalis pasiekia nustatytą lygį.2. Siekiant nustatyti, ar vykdomos su esminiu pakeitimu susijusios sąlygos, galima panaudoti tokios tarifinės klasifikacijos sistemos kaip Briuselio nomenklatūra struktūrą, nustatant bendrąją taisyklę ir sudarant išimčių sąrašus.Pagal šią bendrąją taisyklę gautas produktas laikomas pakankamai pagamintas arba perdirbtas, jei jis patenka į kitą tarifinės klasifikacijos sistemos poziciją negu pozicijos, taikomos kiekvienai jam panaudotai medžiagai.Į išimčių sąrašus gali būti įtraukiamos:a) gamybos arba perdirbimo operacijos, kurios, nors ir sąlygoja tarifinės klasifikacijos pozicijos pasikeitimą, nelaikomos esminėmis arba laikomos esminėmis tik tam tikromis sąlygomis;b) gamybos arba perdirbimo operacijos, kurios, nors ir nesąlygoja tarifinės klasifikacijos pozicijos pasikeitimo, tam tikromis sąlygomis laikomos esminėmis.a ir b punktuose nurodytos sąlygos gali būti susijusios arba su prekių apdorojimo rūšimi arba ad valorem procento taisykle.3. Ad valorem procento reikalavimas gali būti įgyvendinamas numatant bendrąją taisyklę, nustatančią vienodą normą be pavienių produktų sąrašo.4. Rekomenduojama praktikaTaikant esminio pakeitimo kriterijų, turi būti naudojama Briuselio nomenklatūra, kaip numatyta 3 standarto 2 pastaboje.5. Rekomenduojama praktikaJei esminio pakeitimo kriterijus išreiškiamas ad valorem procento taisykle, turi būti atsižvelgta į šias vertes:- importuojamų medžiagų atveju – apmokestinamąją importo vertę, o nenustatytos kilmės medžiagų atveju – pirmą patikrinamą kainą, sumokėtą už jas tos šalies, kurioje gaminta, teritorijoje, ir- pagamintų prekių atveju – įmonės kainą arba eksporto kainą remiantis nacionalinių teisės aktų nuostatomis.6. StandartasOperacijos, neturinčios įtakos arba turinčios nedidelę įtaką esminėms prekių savybėms ir ypatybėms, ir ypatingai viena arba kelios toliau išvardintos operacijos, nelaikomos esmine gamyba arba perdirbimu:a) operacijos, reikalingos išsaugoti prekes pervežimo arba sandėliavimo metu;b) operacijos, skirtos pagerinti prekių pakuotei arba prekinei kokybei ar paruošti jas pervežti, pvz., prekių iškrovimas, pakuočių grupavimas, atrinkimas ir rūšiavimas, perpakavimas;c) paprastos surinkimo operacijos;d) skirtingos kilmės prekių maišymas, jei gauto produkto savybės iš esmės nesiskiria nuo maišytų prekių savybių.Specialūs kilmės priskyrimo atvejai7. StandartasPagalbiniai įtaisai, atsarginės dalys ir įrankiai, naudojami su mašina, prietaisu, aparatu arba transporto priemone, laikomi tos pačios kilmės, kaip ir mašina, prietaisas, aparatas arba transporto priemonė, jei jie importuojami ir paprastai parduodami su šiais įrenginiais, o jų rūšys ir skaičius atitinka šių įrenginių komplektaciją.8. StandartasNesurinktas arba išrinktas dirbinys, importuojamas daugiau negu viena siunta, kadangi dėl transportavimo arba gamybos priežasčių neįmanoma įvežti jo viena siunta, kilmės nustatymo tikslais importuotojo prašymu laikomas vienu dirbiniu.9. StandartasNustatant kilmę, pakuotės laikomos tos pačios kilmės, kaip ir jose esančios prekės, jei pagal importo šalies nacionalinius teisės aktus jų nereikalaujama deklaruoti atskirai dėl tarifų nustatymo. Tokiu atveju jų kilmė nustatoma atskirai nuo prekių kilmės.10. Rekomenduojama praktikaJei nustatant prekių kilmę pakuotės laikomos tos pačios kilmės, kaip ir prekės, visų pirma kai taikomas procentinis metodas, turi būti atsižvelgiama tik į tas pakuotes, kuriomis prekės paprastai parduodamos mažmenomis.11. StandartasNustatant prekių kilmę neatsižvelgiama į prekėms gaminti arba perdirbti naudotos energijos, įrangos, mašinų ir įrankių kilmę.Tiesioginio vežimo taisyklė12. Rekomenduojama praktikaKai nustatomos nuostatos, reikalaujančios tiesiogiai vežti prekes iš kilmės šalies, turi būti numatytos ir leidžiančios nukrypti nuostatos, visų pirma dėl geografinių priežasčių (pvz., iš visų pusių apsuptų sausumos šalių atveju) ir vežant prekes, kurioms toliau taikoma muitinė kontrolė trečiosiose šalyse (pvz., eksponuojant prekes mugėse arba parodose arba laikant jas muitinės sandėliuose).Informacija dėl kilmės taisyklių13. StandartasKompetentingos institucijos užtikrina, kad bet kuriam suinteresuotam asmeniui būtų leista susipažinti su kilmės taisyklėmis, įskaitant visus jų pakeitimus ir aiškinamąją informaciją.14. StandartasKilmės taisyklių arba jų taikymo tvarkos pakeitimai įsigalioja po to, kai apie tai tinkamai pranešama suinteresuotiems asmenims ir eksporto rinkose bei tiekiančiose šalyse, kad jie galėtų atsižvelgti į naujas nuostatas.--------------------------------------------------D.2 PRIEDASPRIEDAS DĖL KILMĘ ĮRODANČIŲ DOKUMENTŲĮvadasDaugelio muitinių priemonių, ypač susijusių su tarifais, taikymo sąlygos priklauso nuo prekių kilmės. Importuojant pateikiami pažymėjimai ir kiti kilmę įrodantys dokumentai, skirti palengvinti kilmės kontrolę ir taip paspartinti muitinės formalumų atlikimą.Kilmę įrodantis dokumentas gali būti prekybos sąskaita-faktūra arba bet koks kitas dokumentas, kuriame pateikiama paprasta deklaracija, pateikta gamintojo, tiekėjo, eksportuotojo arba kito kompetentingo asmens.Tačiau kai kuriais atvejais šios deklaracijos turi būti patvirtintos arba pateikiamos kartu su institucijos arba įstaigos, kurios įgaliotos atlikti šiuos veiksmus ir yra nepriklausomos tiek nuo eksportuotojo, tiek nuo importuotojo, pažymėjimu. Kitais atvejais gali būti nustatytos specialios formos ("prekių kilmės pažymėjimai"), kuriose juos išduoti įgaliota įstaiga patvirtina prekių kilmę ir kuriose taip pat gali būti pateikiama gamintojo ir kt. deklaracija.Kita vertus, tam tikromis aplinkybėmis gali būti įmanoma netaikyti reikalavimo pateikti kilmę įrodančius dokumentus.Šios įvairios kilmę įrodančių dokumentų formos leidžia atsižvelgti į nevienodą kilmės nustatymo svarbą dėl įvairių su tuo susijusių interesų.Tačiau reikia tikslių taisyklių, kad eksportuotojai ir importuotojai tiksliai žinotų muitinės reikalavimus šioje srityje ir taip galėtų pasinaudoti kai kuriais atvejais galimu formalumų supaprastinimu. Šiose taisyklėse taip pat nustatytos galiojimo sąlygos, kurias turi atitikti įvairių formų patvirtinamieji dokumentai.SąvokosŠiame priede:a) kilmę įrodantis dokumentas – tai prekių kilmės pažymėjimas, patvirtinta kilmės deklaracija arba kilmės deklaracija;b) prekių kilmės pažymėjimas – tai speciali prekes identifikuojanti forma, kurioje ją išduoti įgaliota institucija arba įstaiga aiškiai patvirtina, kad prekės, dėl kurių išduotas pažymėjimas, kilusios iš tam tikros šalies. Šiame pažymėjime taip pat gali būti pateikiama gamintojo, tiekėjo, eksportuotojo arba kito kompetentingo asmens deklaracija;PastabaPagal šią sąvoką "šalis" gali apimti šalių grupę, regioną arba šalies dalį.c) patvirtinta kilmės deklaracija – tai kilmės deklaracija, patvirtinta tai atlikti įgaliotos institucijos arba įstaigos;d) kilmės deklaracija – tai atitinkama deklaracija dėl prekių kilmės, kurią jas eksportuojant gamintojas, tiekėjas, eksportuotojas ar kitas kompetentingas asmuo pateikia prekybos sąskaitoje-faktūroje arba bet kokiame kitame su prekėmis susijusiame dokumente;PastabaDeklaracija gali būti formuluojama taip:Čia aprašytų prekių kilmės šalis yra … (kilmės šalies pavadinimas).e) kilmės regiono pažymėjimas – tai pažymėjimas, sudarytas laikantis institucijos arba patvirtintos įstaigos nustatų taisyklių, kuris patvirtina, kad jame aprašytos prekės gali būti priskirtos konkrečiam regionui (pvz., šampanas, portveinas, parmezanas);f) asmuo – tai fiziniai ir juridiniai asmenys, išskyrus atvejus, kai tai neatitinka konteksto.Principas1. StandartasReikalavimą pateikti prekių kilmę įrodančius dokumentus, jų sudarymą ir išdavimą reglamentuoja šio priedo nuostatos.Reikalavimas pateikti kilmę įrodančius dokumentus2. StandartasPateikti kilmę įrodančius dokumentus gali būti reikalaujama tik tuomet, kai tai būtina preferencinių muitų, vienašališkai arba dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais priimtų ekonominių ir prekybos priemonių arba sveikatos ar viešosios tvarkos tikslais priimtų priemonių taikymui.3. Rekomenduojama praktika1) kilmę įrodančių dokumentų neturėtų būti reikalaujama šiais atvejais:a) mažomis siuntomis siunčiant nekomercinės paskirties prekes, skirtas privatiems asmenims arba gabenamas keleivių bagaže, kurių bendra vertė neviršija 100 JAV dolerių;b) komercinės paskirties siuntų atveju, kai bendra vertė neviršija 60 JAV dolerių;c) prekėms, kurioms taikomas laikinasis įvežimas;d) muitiniu tranzitu gabenamoms prekėms;e) prekėms, kurias lydi kilmės regiono pažymėjimas, ir kai kurioms specialioms prekėms, kurioms taikomos sąlygos, nustatytos tiekiančioms šalims pagal dvišalius arba daugiašalius su šiomis prekėmis susijusius susitarimus, nereikalaujančios pateikti kilmę įrodančių dokumentų;2) kai kelias 1 dalies a ir b punktuose nurodytų rūšių siuntas tuo pačiu metu tomis pačiomis priemonėmis tam pačiam gavėjui siunčia tas pats siuntėjas, šių siuntų bendra vertė apskaičiuojama sudedant jų vertes.4. Rekomenduojama praktikaJei taisyklės, susijusios su reikalavimu pateikti kilmę įrodančius dokumentus, nustatomos vienašališkai, jos turi būti peržiūrimos ne rečiau kaip kas treji metai, siekiant įvertinti, ar jos dar yra tinkamos atsižvelgiant į ekonominių ir komercinių sąlygų, kurioms esant jos buvo nustatytos, pokyčius.5. StandartasKilmės šalies kompetentingų institucijų išduotų kilmę įrodančių dokumentų gali būti reikalaujama visais atvejais, kai importo šalies muitinės turi pagrindo įtarti sukčiavimą.Įvairių rūšių kilmę įrodančių dokumentų taikymas ir formaa) Prekių kilmės pažymėjimasForma ir turinys6. Rekomenduojama praktika1. Tikslindamos esamas arba rengdamos naujas prekių kilmės pažymėjimų formas, Susitariančiosios Šalys turėtų naudoti šio priedo I priedėlyje pateikiamą formos pavyzdį laikantis II priedėlio pastabų ir atsižvelgdamos į III priedėlyje nustatytas taisykles.2. Susitariančiosios Šalys, suderinusios savo prekių kilmės pažymėjimo formas su šio priedo I priedėlyje pateikiamu formos pavyzdžiu, turi apie tai pranešti Tarybos Generaliniam sekretoriui.Vartotinos kalbos7. Rekomenduojama praktikaPrekių kilmės pažymėjimų formos spausdinamos eksporto šalies pasirinkta kalba (-omis), ir jei šios kalbos nėra nei anglų, nei prancūzų, dar ir anglų arba prancūzų kalbomis.8. Rekomenduojama praktikaJei prekių kilmės pažymėjimas užpildytas kita negu importo šalies kalba, tos šalies muitinės neturi kiekvienu atveju reikalauti prekių kilmės pažymėjime pateiktų duomenų vertimo.Institucijos ir kitos įstaigos, įgaliotos išduoti prekių kilmės pažymėjimus9. StandartasŠį priedą priimančios susitariančiosios šalys pranešime apie priėmimą arba vėliau nurodo institucijas arba įstaigas, įgaliotas išduoti prekių kilmės pažymėjimus.PastabaPrekių kilmės pažymėjimus gali išduoti ne tik muitinės arba kitos institucijos, bet ir prieš tai kompetentingų institucijų patvirtintos įstaigos (pavyzdžiui, prekybos rūmai).10. Rekomenduojama praktikaJei prekės importuojamos ne tiesiogiai iš kilmės šalies, o siunčiamos per trečiosios šalies teritoriją, prekių kilmės pažymėjimus turi būti leidžiama rengti institucijoms arba įstaigoms, įgaliotoms išduoti tokius pažymėjimus toje trečiojoje šalyje, remiantis prieš tai prekių kilmės šalyje išduotu prekių kilmės pažymėjimu.11. Rekomenduojama praktikaInstitucijos ir įstaigos, įgaliotos išduoti prekių kilmės pažymėjimus, ne trumpiau kaip dvejus metus saugo paraiškas dėl prekių kilmės pažymėjimų išdavimo arba jų išduotų pažymėjimų kontrolines kopijas.b) Kiti prekių kilmę įrodantys dokumentai (ne prekių kilmės pažymėjimai)12. Rekomenduojama praktika1) Kai reikalaujama kilmę įrodančių dokumentų, kilmės deklaracija turi būti patvirtinama šiais atvejais:a) mažomis siuntomis siunčiant komercinės paskirties prekes, skirtas privatiems asmenims arba gabenamas keleivių bagaže, kurių bendra vertė neviršija 500 JAV dolerių;b) komercinės paskirties siuntas, kurių bendra vertė neviršija 300 JAV dolerių.2) Kai kelias 1 dalies a ir b punktuose nurodytų rūšių siuntas tuo pačiu metu tomis pačiomis priemonėmis tam pačiam gavėjui siunčia tas pats siuntėjas, šių siuntų bendra vertė apskaičiuojama sudedant jų vertes.Sankcijos13. StandartasTuri būti nustatytos sankcijos visiems asmenims, parengusiems arba įgaliojusiems kitą asmenį parengti dokumentą, kuriame pateikiama neteisinga informacija siekiant gauti kilmę įrodančius dokumentus.Informacija apie kilmę įrodantiems dokumentams keliamus reikalavimus14. StandartasKompetentingos institucijos užtikrina, kad bet kuris suinteresuotas asmuo galėtų susipažinti su visa reikiama informacija apie kilmę įrodantiems dokumentams keliamus reikalavimus.--------------------------------------------------E.1 PRIEDASPRIEDAS DĖL MUITINIO TRANZITOĮvadasPrekes, kurioms gali būti taikomi importo arba eksporto muitai arba mokesčiai, dėl įvairių priežasčių dažnai reikia perkelti iš vienos muitinės įstaigos į kitą.Daugumos šalių teisės aktuose numatytos nuostatos, pagal kurias tokie perkėlimai gali būti atliekami nemokant importo arba eksporto muitų ar mokesčių, o pervežamoms prekėms taikoma muitinė kontrolė, kad būtų užtikrintas nustatytų reikalavimų laikymasis. Tvarka, pagal kurią atliekami šie perkėlimai, vadinama "muitiniu tranzitu".Siekiant palengvinti prekių, kurios turi būti vežamos per kelias muitų teritorijas, tarptautinį pervežimą, pagal tarptautinius susitarimus turi būti numatytos nuostatos, leidžiančios atitinkamoms valstybėms per jų teritorijas muitiniu tranzitu vežamoms prekėms taikyti standartines procedūras.Šis priedas liečia tiek nacionalinį, tiek tarptautinį muitinį tranzitą. Jis netaikomas prekėms, siunčiamoms paštu arba vežamos keleivių bagaže.SąvokosŠiame priede:a) muitinis tranzitas – tai muitinės procedūra, pagal kurią prekės pervežamos iš vienos muitinės įstaigos į kitą taikant joms muitinę kontrolę;b) muitinio tranzito operacija – tai prekių pervežimas iš išvykimo įstaigos į paskirties įstaigą pagal muitinį tranzitą;c) pakrovimo įstaiga – tai bet kuri muitinės įstaiga, pagal kurios įgaliojimus imamasi tam tikrų preliminarių priemonių, palengvinančių pradėti muitinio tranzito operaciją išvykimo įstaigoje;d) išvykimo įstaiga – tai bet kuri muitinės įstaiga, kurioje prasideda muitinio tranzito operacija;e) įstaiga kelyje – tai bet kuri muitinės įstaiga, kur prekės importuojamos arba eksportuojamos muitinio tranzito operacijos eigoje;f) paskirties įstaiga – tai bet kuri muitinės įstaiga, kurioje baigiama muitinio tranzito operacija;g) prekių deklaracija – tai muitinės nustatyta forma pateikiama deklaracija, kuria suinteresuoti asmenys nurodo prekėms taikytiną muitinės procedūrą ir pateikia duomenis, kuriuos muitinė reikalauja deklaruoti šios procedūros taikymui;h) deklarantas – tai asmuo, pasirašantis prekių deklaraciją arba kurio vardu ji pateikiama;ij) transporto priemonė:i) konteineriai, kurių vidinis tūris ne mažesnis kaip vienas kubinis metras;ii) kelių transporto priemonės, tarp jų priekabos ir puspriekabės;iii) geležinkelio vagonai iriv) lichteriai, baržos ir kiti laivai, tinkami naudoti vidaus vandenų keliuose;k) importo ir eksporto muitai bei mokesčiai – tai muitai ir visi kiti mokesčiai ar rinkliavos, renkami importuojant ar eksportuojant prekes arba susiję su prekių importu arba eksportu, išskyrus mokesčius ir rinkliavas, kurių dydis neviršija apytiksliai įvertintų paslaugų suteikimo išlaidų;l) muitinė kontrolė – tai priemonės, taikomos užtikrinti, kad laikomasi įstatymų ir kitų teisės aktų, už kurių įgyvendinimą atsako muitinė;m) garantija – tai muitinei priimtina jos atžvilgiu prisiimtų įsipareigojimų įvykdymo užtikrinimo priemonė. Garantija vadinama "bendrąja", kai ja užtikrinamas įsipareigojimų, susijusių su keliomis operacijomis, įvykdymas;n) asmuo – tai fiziniai ir juridiniai asmenys, išskyrus atvejus, kai tai neatitinka konteksto.Principai1. StandartasMuitinį tranzitą reglamentuoja šio priedo nuostatos.2. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nustatomos sąlygos, kurių reikia laikytis ir formalumai, kurie turi būti atlikti muitinio tranzito tikslais.Taikymo sritis3. StandartasMuitinės leidžia pervežti prekes muitiniu tranzitu per jų teritoriją:a) iš atvykimo įstaigos į išvykimo įstaigą;b) iš atvykimo įstaigos į vidaus muitinės įstaigą;c) iš vidaus muitinės įstaigos į išvykimo įstaigą;d) iš vienos vidaus muitinės įstaigos į kitą.1 pastabaa-c punktuose aprašyti muitinio tranzito pervežimai, atliekami kaip viena muitinio tranzito operacija, kai laikantis dvišalio arba daugiašalio susitarimo kertama viena ar kelios sienos, vadinami "tarptautiniu muitiniu tranzitu".2 pastabaPirmiau nurodyti muitinio tranzito pervežimai gali būti apibūdinti taip:a) tiesioginis tranzitas (iš atvykimo įstaigos į išvykimo įstaigą);b) įvežamasis tranzitas (iš atvykimo įstaigos į vidaus muitinės įstaigą);c) išvežamasis tranzitas (iš vidaus muitinės įstaigos į išvykimo įstaigą);d) vidaus tranzitas (iš vienos vidaus muitinės įstaigos į kitą).4. StandartasUž muitiniu tranzitu vežamas prekes importo arba eksporto muitai ar mokesčiai neimami, su sąlyga, kad laikomasi muitinių nustatytų sąlygų.5. Rekomenduojama praktikaBet kuriam asmeniui, turinčiam teisę disponuoti prekėmis, pavyzdžiui, savininkui, vežėjui, ekspeditoriui, gavėjui arba muitinės patvirtintam įgaliotajam atstovui, turi būti suteikta teisė deklaruoti prekes muitiniam tranzitui.PastabaMuitinės gali reikalauti deklaranto įrodyti savo teisę disponuoti prekėmis.6. StandartasDeklarantas yra atsakingas muitinėms už muitinio tranzito įsipareigojimų vykdymą; visų pirma jis užtikrina, kad prekės į paskirties įstaigą būtų pristatytos nesugadintos laikantis tų muitinių nustatytų sąlygų.Bendrosios nuostatos7. StandartasMuitinės paskiria muitinės įstaigas, kompetentingas atlikti muitinio tranzito tikslais nustatytas funkcijas.8. Rekomenduojama praktikaKai atitinkamos muitinės įstaigos yra bendroje pasienio zonoje, abiejų atitinkamų šalių muitinės muitinio tranzito tikslais turėtų suderinti darbo valandas bei šių įstaigų kompetenciją.9. Rekomenduojama praktikaSuinteresuoto asmens prašymu ir esant muitinių laikomai pagrįsta priežasčiai, tiek, kiek leidžia administracinės aplinkybės, muitinės turi atlikti muitinio tranzito tikslais nustatytas funkcijas ne darbo metu ir ne muitinės įstaigos patalpose, numatant, kad tokiu atveju iš suinteresuoto asmens gali būti reikalaujama apmokėti dėl to patirtas išlaidas.10. StandartasPirmenybė teikiama muitinės operacijoms, susijusioms su gyvais gyvūnais, greitai gendančiomis prekėmis ir kitomis skubiomis siuntomis, kurioms taikomas muitinis tranzitas ir kurias svarbu greitai pervežti.Formalumai išvykimo įstaigojea) Muitinio tranzito prekių deklaracija11. StandartasJei šiam formalumui muitinės netaiko išimties, išvykimo įstaigoje pateikiama rašytinė muitinio tranzito prekių deklaracija.PastabaĮvairiose šalyse numatytos supaprastintos procedūros, pagal kurias atsisakoma kai kurių muitinės formalumų, tarp jų ir prekių deklaracijos pateikimo. Šios procedūros taikomos, pavyzdžiui, prekėms, vežamoms geležinkeliu su tarptautiniu važtaraščiu, ir tik pasienio zonoje judančioms prekėms12. StandartasMuitinio tranzito prekių deklaracijų formos turi atitikti oficialų kompetentingų institucijų nustatytą pavyzdį.1 pastabaDeklaranto paprastai reikalaujama pateikti šiuos duomenis:- siuntėjo pavadinimą (vardą, pavardę) ir adresą,- deklaranto pavadinimą (vardą, pavardę) ir adresą,- gavėjo pavadinimą (vardą,pavardę) ir pašto adresą,- transporto rūšį,- transporto priemonę,- uždėtas plombas ir kt.,- pakrovimo vietą,- paskirties įstaigą,- transporto priemonę (rūšį, identifikavimo Nr.),- pakuočių ženklus, numerius, skaičių ir rūšį,- prekių aprašymą,- vienos siuntos bruto svorį kilogramais,- pridėtų dokumentų sąrašą,- vietą, datą ir pareiškėjo parašą.2 pastabaKompetentingos institucijos, svarstydamos galimybę patikslinti turimas muitinio tranzito prekių deklaracijas arba parengti naujas, gali remtis šio priedo I priedėlyje numatytu pavyzdžiu, atsižvelgdamos į II priedėlyje pateikiamas pastabas. Šis pavyzdys sudarytas kaip pagrindas rengti muitinio tranzito deklaracijų formoms, naudotinoms muitinio tranzito procedūroms, jei dvišaliuose arba daugiašaliuose susitarimuose nėra nustatytos kitokios formos. Nors šis pavyzdys skirtas naudoti nacionalinėms muitinio tranzito operacijoms, jis gali būti naudojamas ir tarptautinėms muitinio tranzito operacijoms.13. Rekomenduojama praktikaBet koks prekybos arba vežimo dokumentas, kuriame aiškiai nustatyti reikalingi duomenys, turi būti priimamas kaip muitinio tranzito prekių deklaracijos aprašomoji dalis.b) Garantija14. StandartasGarantijos, numatytos muitinio tranzito tikslais forma nustatoma nacionaliniais teisės aktais arba ją nustato muitinės, laikydamosi nacionalinių teisės aktų.15. Rekomenduojama praktikaPasirinkimo laisvė tarp įvairių priimtinų garantijos formų paliekama deklarantui.16. StandartasMuitinės nustato muitinio tranzito operacijai pateikiamos garantijos dydį.17. StandartasKai garantijos reikalaujama siekiant užtikrinti įsipareigojimų, kylančių iš kelių muitinio tranzito operacijų, vykdymą, muitinės priima bendrąją garantiją.18. Rekomenduojama praktikaBet kokios garantijos dydis turi būti nustatomas kiek galima mažesnis, atsižvelgiant į galimus importo arba eksporto muitus ir mokesčius.c) Siuntų patikrinimas ir identifikavimas19. Rekomenduojama praktikaTais atvejais, kai muitinės naudojasi turima teise tikrinti muitiniam tranzitui pateiktas prekes, jos turi tikrinti prekes tik tiek, kiek tai reikalinga siekiant užtikrinti įstatymų ir kitų teisės aktų, už kurių įgyvendinimą atsako muitinės, vykdymą.20. StandartasIšvykimo įstaigoje muitinės imasi visų būtinų priemonių, kad paskirties įstaiga galėtų identifikuoti siuntą ir nustatyti bet kokį pašalinį įsikišimą.21. StandartasPervežant prekių siuntą transporto priemonės dalyje, muitinės plomba dedama tiesiai ant transporto priemonės dalies, su sąlyga, kad ji sukonstruota ir įrengta taip, kad:a) muitinės plombas galima būtų uždėti ant jos paprastai ir patikimai;b) iš užplombuotos transporto priemonės dalies krovinių nebūtų galima išimti arba į ją pakrauti nepaliekant matomų įsilaužimo ar muitinės plombos pažeidimo žymių;c) jose nebūtų slaptaviečių prekėms slėpti;d) visose ertmėse, kuriose galima sudėti prekes, galima būtų lengvai atlikti muitinį patikrinimą.Tokios transporto priemonių dalys taip pat turi būti patvirtintos kaip tinkamos vežti prekėms su muitinės plomba.1 pastabaTransporto priemonių dalys tvirtinamos tinkamomis vežti prekes su muitinės plomba vadovaujantis įvairiais tarptautiniais susitarimais, pvz., 1956 m. gegužės 18 d. Ženevoje pasirašyta Muitinės konvencija dėl konteinerių, 1959 m. sausio 15 d. Ženevoje pasirašyta Muitinės konvencija dėl tarptautinio krovinių pervežimo su TIR knygelėmis, 1886 m. gegužę Berne pasirašyta Unité technique des chemins de fer, 1960 m. leidimas, ir Centrinės Reino komisijos nuostatais dėl Reino navigacijos laivų plombavimo (1963 m. lapkričio 21 d. versija). Ateityje jos gali būti patvirtintos vadovaujantis susitarimais, kurie pakeistų pirmiau minėtus susitarimus. Papildomas patvirtinimo priemones šalys gali numatyti dvišaliuose arba daugiašaliuose susitarimuose dėl transporto priemonių dalių, naudojamų muitiniam tranzitui tik jų teritorijose, pavyzdžiui, konteinerių, kurių vidinis tūris yra mažesnis negu vienas kubinis metras, tačiau kurie kitais atžvilgiais atitinka konteineriams keliamus muitinių procedūrų reikalavimus.PastabaTam tikromis aplinkybėmis muitinės gali nuspręsti užplombuoti transporto priemonių dalis, kurios nėra patvirtintos vežti prekėms su muitinės plomba, jei jos yra tikros, kad užplombuotos šios dalys yra pakankamai saugios.22. StandartasPervežant prekių siuntą transporto priemonės dalyje, kurios neįmanoma patikimai užplombuoti, identifikavimas ir galimybė lengvai nustatyti pašalinį įsikišimą užtikrinami uždedant muitinės plombas ant pavienių pakuočių, uždedant identifikavimo ženklus, aprašant prekes, pateikiant prekių deklaraciją remiantis mėginiais, planais, eskizais arba nuotraukomis, atliekant pilną prekių patikrinimą ir nurodant jo rezultatus prekių deklaracijoje, arba atliekant pervežimą su muitinės palyda.PastabaKokių veiksmų imtis vežant prekes transporto priemonės dalyje, kurios neįmanoma patikimai užplombuoti, muitinės sprendžia atsižvelgdamos į kiekvieno konkretaus atvejo aplinkybes ir tokius veiksnius kaip prekių pobūdis ir pakuotė bei galimus importo arba eksporto muitus ar mokesčius.d) Papildomos kontrolės priemonės23. StandartasTtik tais atvejais, kai jų manymu tokia priemonė yra būtina, muitinės:a) reikalauja, kad prekės būtų vežamos nustatytu maršrutu, arbab) reikalauja, kad prekės būtų vežamos su muitinės palyda.24. Rekomenduojama praktikaJei muitinės nustato prekių pristatymo į nurodytą muitinės įstaigą terminą, jos turi atsižvelgti į aplinkybes, kuriomis vyks muitinio tranzito operacija.Muitinės plombos ir identifikavimo ženklai25. StandartasMuitinės plombos ir sutvirtinimo detalės, naudojamos taikant muitinį tranzitą, turi atitikti šio priedo III priedėlyje nustatytus būtiniausius reikalavimus.26. Rekomenduojama praktikaUžsienio muitinių dedamos muitinės plombos ir identifikavimo ženklai turi būti patvirtintos tinkamomis muitinio tranzito operacijai, jei jos nelaikomos nepakankamomis arba nepakankamai saugiomis arba jei muitinė nėra pradėjusi prekių patikrinimo. Muitų teritorijoje patvirtinus užsienio muitinių plombas ir sutvirtinimo detales, joms toje teritorijoje turi būti suteikta tokia pati teisinė apsauga, kaip ir nacionalinėms plomboms bei sutvirtinimo detalėms.Muitinio tranzito nutraukimas27. StandartasNutraukiant muitinio tranzito operaciją, nacionaliniais teisės aktais nereikalaujama daugiau negu per tam tikrą nustatytą laikotarpį pateikti paskirties įstaigai nepakeistas ir nepanaudotas prekes su nepažeistomis muitinės plombomis arba identifikavimo ženklais ir atitinkamą prekių deklaraciją.1 pastabaDėl pirmiau minėtų tikslų paskirties įstaigos atliekami kontrolės veiksmai priklauso nuo konkrečių kiekvienos muitinio tranzito operacijos aplinkybių. Tačiau apskritai muitinės įsitikina, ar nepažeistos plombos ir sutvirtinimo detalės arba identifikavimo ženklai, gali patikrinti, kad transporto priemonės dalis, jei ji yra, yra saugi, ir pačios atlikti bendrą arba išsamų prekių patikrinimą. Pavyzdžiui, prekių patikrinimas gali būti atliekamas, siekiant taikyti prekėms kitą muitinės procedūrą.2 pastabaNacionaliniuose teisės aktuose gali būti numatyta, kad apie avarijas ir kitus nenumatytus įvykius kelyje, turinčius įtakos muitinio tranzito operacijai, būtų pranešama arčiausiai avarijos arba kito įvykio vietos esančioms muitinėms arba kitoms kompetentingoms institucijoms, ir kad jos tai patikrintų.28. StandartasJei kompetentingos muitinės nustato, kad suinteresuotas asmuo įvykdė savo įsipareigojimus, jam nedelsiant grąžinama garantija.29. Rekomenduojama praktikaNesilaikant nustatyto maršruto arba nustatyto termino, galimi importo arba eksporto muitai neturi būti imami, su sąlyga, kad muitinės yra įsitikinusios, kad laikomasi visų kitų reikalavimų.30. StandartasNuo paprastai imamų importo arba eksporto muitų ir mokesčių atleidžiama tuomet, kai muitinės įsitikina, kad muitiniu tranzitu vežamos prekės buvo sugadintos arba negrįžtamai prarastos dėl nelaimingo atsitikimo arba force majeure, arba prekių kiekis sumažėjo dėl jų pobūdžio.PastabaMuitinių reikalavimu tokių priekių likučiai:a) gali būti leidžiami naudoti esamo pavidalo taip, lyg jie būtų tokio pavidalo importuoti, arbab) gali būti reeksportuoti arbac) gali būti neatlygintinai perduoti valstybeid) gali būti sunaikinami arba paverčiami komerciniu požiūriu beverčiais, kontroliuojant muitinei, nesudarant jokių išlaidų valstybei.Tarptautiniai susitarimai, susiję su muitiniu tranzitu31. Rekomenduojama praktikaSusitariančiosios šalys turi nuodugniai apsvarstyti galimybę prisijungti prie:- Muitinės konvencijos dėl tarptautinio krovinių pervežimo (ITI konvencija), Viena, 1971 m. birželio 7 d.,- Muitinės konvencijos dėl tarptautinio krovinių pervežimo su TIR knygelėmis (TIR konvencija), Ženeva, 1959 m. sausio 15 d.,- Muitinės konvencijos dėl krovinių laikinojo įvežimo su ATA knygelėmis (ATA konvencija), Briuselis, 1961 m. gruodžio 6 d.ir visų juos pakeičiančių tarptautininių dokumentų.PastabaATA knygelės gali būti priimamos pervežant tranzitu laikinai įvežamas prekes, kurios į savo paskirties vietą arba iš jos turi būti vežamos pagal muitinės kontrolės procedūrą arba laikinojo įvežimo šalyje arba per šalį ar šalis, esančias tarp eksporto ir importo šalių.32. Rekomenduojama praktikaSusitariančiosios šalys, negalinčios prisijungti prie 31 rekomenduojamoje praktikoje išvardintų tarptautinių dokumentų, sudarydamos dvišalius arba daugiašalius susitarimus, kurių tikslas - nustatyti tarptautinę muitinio tranzito procedūrą, atsižvelgia į šiame priede išvardintus standartus ir rekomenduojamas praktikas nuo 1 iki 30, be to, įtraukia į susitarimus šias konkrečias nuostatas:1) jei prekės gabenamos transporto priemonės dalyje, atitinkančioje 21 standarte nustatytus reikalavimus, suinteresuoto asmens prašymu ir jam patvirtinus, kad vėlesniame pervežimo operacijos etape transporto priemonės daliai bus taikoma muitinio tranzito procedūra, reikalaujanti muitinės plombos, pakrovimo įstaigoje esančios muitinės turi:- įsitikinti, ar tikslūs yra dvišaliu arba daugiašaliu susitarimu patvirtinti transporto priemonės dalies turinį aprašantys lydraščiai,- užplombuoti transporto priemonės dalį,- lydraščiuose įrašyti pakrovimo įstaigos pavadinimą, uždėtų muitinės plombų duomenis ir užplombavimo datą;2) jei prekės vėliau pateikiamos muitiniam tranzitui, išvykimo įstaigos muitinės, išskyrus išimtinius atvejus, kai jos manymu prekes reikia patikrinti, priima pakrovimo įstaigos uždėtas plombas ir 1 pastraipoje nurodytus lydraščius;3) bendros muitinės deklaracijos formos, skirtos muitiniam tranzitui, turi būti patvirtintos kiekvienoje susijusioje muitų teritorijoje; šios formos turi būti paremtos šio priedo I priedėlyje pateiktu pavydžiu, atsižvelgiant į II priedėlyje pateikiamas pastabas;4) garantija, kai reikalaujama, pateikiama ir priimama tokia forma, kuri galioja ir įvykdoma kiekvienoje susijusioje muitų teritorijoje, o įrodymas apie tokios garantijos buvimą, pateikiamas muitiniam tranzitui skirtoje prekių deklaracijos formoje arba kitame dokumente;5) nepažeidžiant muitinių teisės tikrinti prekes, jos paprastai turi apsiriboti šiais įstaigose kelyje atliktinais formalumais:- įstaigose, kur prekės importuojamos į muitų teritoriją, muitinės turi įsitikinti, kad prekių deklaracija yra tvarkinga, kad nepažeistos pirmiau uždėtos muitinės plombos ir sutvirtinimo detalės arba identifikavimo ženklai, ir tam tikrais atvejais – kad transporto priemonės dalis yra saugi, bei kad galioja garantija, kai jos reikalaujama; tada jos turi atitinkamai pažymėti prekių deklaraciją,- įstaigose, kur prekės išvežamos iš muitų teritorijos, muitinės turi įsitikinti, kad nepažeistos pirmiau uždėtos muitinės plombos ir sutvirtinimo detalės arba identifikavimo ženklai, ir tam tikrais atvejais – kad transporto priemonės dalis yra saugi; tada jos turi atitinkamai pažymėti prekių deklaraciją;6) kai įstaiga kelyje nuima muitinės plombą arba identifikavimo ženklą, kad, pavyzdžiui, patikrintų prekes, duomenis apie naujas muitinės plombas arba identifikavimo ženklus ji turi įrašyti į prekes lydinčią prekių deklaraciją;7) įstaigose kelyje reikalingi atlikti formalumai turi būti toliau mažinami arba visai panaikinami, kai kompetentingos institucijos atleidžia nuo muitinio tranzito įsipareigojimų per visą muitinio tranzito operaciją;8) turi būti numatytos atitinkamų šalių muitinių administracijų savitarpio pagalbos priemonės, padedančios patikrinti muitiniu tranzitu pervežamas prekes aprašančių dokumentų tikslumą ir muitinės plombų autentiškumą.Informacija apie muitinį tranzitą33. StandartasMuitinės užtikrina, kad bet kuriam suinteresuotam asmeniui būtų leidžiama susipažinti su visa svarbia su muitiniu tranzitu susijusia informacija.--------------------------------------------------E.6 PRIEDASPRIEDAS DĖL LAIKINOJO ĮVEŽIMO PERDIRBTIĮvadasDaugelio šalių nacionaliniuose teisės aktuose yra nuostatos, kurios sąlyginai atleidžia nuo importo muitų ir mokesčių prekes, kurios, atlikus tam tikras jų gamybos, perdirbimo arba remonto operacijas, skirtos reeksportuoti. Šias nuostatas atitinkanti muitinės procedūra yra laikinasis įvežimas perdirbti.Pagrindinis šios muitinės procedūros tikslas – kad nacionalinės įmonės galėtų konkurencinėmis kainomis siūlyti savo prekes arba paslaugas užsienio rinkose ir taip padėtų suteikti daugiau galimybių įsidarbinti nacionalinei darbo jėgai.Tačiau laikinajam įvežimui perdirbti gali būti nustatyta sąlyga, kad siūlomos operacijos būtų naudingos šalies ekonomikai ir nepažeistų tokių pačių arba į jas panašių prekių nacionalinių gamintojų interesų.Pagal bendrą taisyklę, laikinai įvežant prekes perdirbti sąlyginai taikomas visiškas atleidimas nuo importo muitų ir mokesčių. Tačiau importo muitai ir mokesčiai gali būti imami už prekių gamybos arba perdirbimo atliekas.Nacionaliniuose teisės aktuose paprastai reikalaujama, kad eksportuojamos prekės būtų gautos iš importuojamų prekių.Tačiau kai kuriais atvejais gali būti leidžiama utilizuoti prekes, kurios yra ekvivalentiškos laikinai įvežtoms perdirbti (ekvivalentiškos prekės).Taikant laikinąjį įvežimą perdirbti, gali būti taikoma išimtis dėl importo muitų ir mokesčių prekių, kurios panaudotos gaminant eksportuojamas prekes, tačiau pačios į jų sudėtį neįeina, požiūriu.SąvokosŠiame priede:a) laikinasis įvežimas perdirbti – tai muitinės procedūra, kurią taikant tam tikros prekės gali būti įvežtos į muitų teritoriją, sąlyginai jas atleidžiant nuo importo muitų ir mokesčių; tokios prekės turi būti skirtos reeksportavimui per nustatytą laikotarpį nuo jų pagaminimo, perdirbimo arba remonto;b) importo muitai ir mokesčiai – tai muitai ir visi kiti mokesčiai bei rinkliavos, renkami importuojant prekes arba susiję su prekių importu, išskyrus mokesčius ir rinkliavas, kurių dydis neviršija apytiksliai įvertintų paslaugų suteikimo išlaidų;c) kompensaciniai produktai – tai gaminiai, gauti gaminant, perdirbant arba remontuojant prekes, skirtas laikinajam įvežimui perdirbti;d) muitinė kontrolė – tai priemonės, taikomos užtikrinti, kad būtų laikomasi įstatymų ir kitų teisės aktų, už kurių įgyvendinimą atsako muitinė;e) garantija – tai muitinei priimtina jos požiūriu prisiimtų įsipareigojimų įvykdymo užtikrinimo priemonė. Garantija vadinama "bendrąja", kai ja užtikrinamas įsipareigojimų, susijusių su keliomis operacijomis, įvykdymas;f) asmuo – tai fiziniai ir juridiniai asmenys, išskyrus atvejus, kai tai neatitinka konteksto.Principas1. StandartasLaikinąjį įvežimą perdirbti reglamentuoja šio priedo nuostatos.Taikymo sritis2. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose turi būti nurodytos aplinkybės, kurioms esant gali būti taikomas laikinasis įvežimas perdirbti ir nustatyti reikalavimai, kurių reikia laikytis.Pastabos1. Aplinkybės, kurioms esant gali būti leidžiamas laikinasis įvežimas perdirbti, gali būti nustatomos bendrais bruožais ir (arba) išsamiai.2. Išimtis dėl importo muitų ir mokesčių gali būti suteikta tokioms prekėms kaip cheminių reakcijų katalizatoriai ir greitintuvai arba lėtintuvai, kurie, naudojant juos kompensaciniams produktams gauti, visiškai arba iš dalies išnyksta ir faktiškai neįeina į šių produktų sudėtį. Išimtis gali būti suteikta tik eksportuoti skirtiems kompensaciniams produktams. Tačiau ji paprastai netaikoma vien pagalbinėms gamybos priemonėms, tokioms kaip tepalai.3. Teisei importuoti prekes laikinajam įvežimui perdirbti gali būti nustatyta sąlyga, kad siūlomos perdirbimo operacijos kompetentingų institucijų būtų laikomos naudingomis šalies ekonomikai.4. Teisę importuoti prekes laikinajam įvežimui perdirbti gali būti nuspręsta suteikti tik muitų teritorijoje įsisteigusiems asmenims.5. Pagal laikinąjį įvežimą perdirbti leidžiamos operacijos gali būti atliekamos patalpose, kurios yra nustatytos kaip sandėliai laikinajam įvežimui perdirbti.Pagrindiniai šios tvarkos bruožai:- laikinajam įvežimui perdirbti skirtų sandėlių vietos ir išdėstymo reikalavimus nustato kompetentingos institucijos,- nurodytą gautų kompensacinių produktų dalį leidžiama paskirti suvartojimui,- sandėlyje paprastai atliekamas prekių, kurios bus panaudotos, ir kompensacinių produktų, kurie bus išvežti iš sandėlio, patikrinimas.3. StandartasLaikinojo įvežimo perdirbti prekės sąlyginai atleidžiamos nuo visų importo muitų ir mokesčių. Tačiau importo muitai ir mokesčiai gali būti imami už laikinojo įvežimo perdirbti prekių gamybos arba perdirbimo atliekas, kurios nėra reeksportuojamos arba apdorojamos taip, kad jos prarastų komercinę vertę.Pastabos1. Nacionaliniuose teisės aktuose gali būti numatyta, kad komercinę vertę turinčios atliekos apmokestinamos remiantis arba jų pačių, arba prekių, iš kurių jos buvo gautos, tarifų aprašymu.2. Nacionaliniuose teisės aktuose gali būti numatyta, kad importo muitais ir mokesčiais neapmokestinamos atliekos, kurios neviršija tam tikros procentinės dalies arba yra neatgaunamos arba negalimos naudoti.4. StandartasLaikinasis įvežimas perdirbti taikomas ne tik tiesiogiai iš užsienio importuojamoms, bet ir muitiniu tranzitu, iš muitinės sandėlio ar iš laisvojo uosto ar laisvosios zonos vežamoms prekėms.5. Rekomenduojama praktikaSuteikti leidimą laikinajam įvežimui perdirbti negali būti atsisakoma tik dėl prekių kilmės, išsiuntimo arba paskirties šalies.6. StandartasTeisė impotuoti prekes laikinajam įvežimui perdirbti suteikiama ne vien importuojamų prekių savininkui.7. Rekomenduojama praktikaJei užsienyje įsisteigęs asmuo pagal su juo sudarytą sutartį tiekia prekes, kurios bus naudojamos, laikinajam įvežimui perdirbti negali būti taikoma sąlyga, kad importo muitų teritorijoje turi nebūti importuojamoms lygiaverčių prekių.8. Rekomenduojama praktikaGalimybė nustatyti importuojamų prekių buvimą kompensaciniuose produktuose neturi būti laikoma būtina sąlyga laikinajam įvežimui perdirbti, kai prekes galima identifikuoti perdirbimo operacijų metu atliekant muitinę kontrolę arba kai procedūra nutraukiama eksportuojant produktus, gautus apdorojant prekes, pagal aprašymą, kokybę ir technines charakteristikas tapačias laikinojo įvežimo perdirbti prekėms.Laikinasis prekių įvežimas perdirbtia) Formalumai prieš laikinąjį įvežimą perdirbti9. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos aplinkybės, kai reikalingi išankstiniai leidimai laikinajam įvežimui perdirbti ir institucijos, įgaliotos išduoti tokius leidimus.10. Rekomenduojama praktikaAsmenims, dideliu mastu ir nuolat atliekantiems laikinojo įvežimo perdirbti operacijas, turi būti išduodamas bendrasis leidimas, kuris apimtų tokias operacijas.11. StandartasJei laikinojo įvežimo perdirbti prekės turi būti gaminamos arba apdorojamos, kompetentingos institucijos nustato operacijos išeigos koeficientą, atsižvelgdamos į faktiškas jos atlikimo sąlygas. Nustatant šį koeficientą, nurodomi įvairių kompensacinių produktų aprašymas, kokybė ir kiekybė.12. Rekomenduojama praktikaKai laikinojo įvežimo perdirbti operacijos:- susijusios su prekėmis, kurių charakteristikos išlieka pakankamai pastovios,- paprastai atliekamos pagal aiškiai apibrėžtas technines sąlygas ir- leidžia gauti pastovios kokybės kompensacinius produktus,kompetentingos institucijos turi nustatyti standartinius operacijoms taikomus išeigos koeficientus.b) Laikinojo įvežimo perdirbti deklaracija13. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos sąlygos, kuriomis laikinojo įvežimo perdirbti prekės pristatomos kompetentingai muitinės įstaigai ir pateikiama prekių deklaracija.14. Rekomenduojama praktikaNacionalinės formos dėl laikinojo įvežimo perdirbti turi būti suderintos su formomis, naudojamomis vidinio vartojimo prekių deklaracijai.c) Garantija15. StandartasGarantijos, pateiktinos laikinojo įvežimo perdirbti atveju, formos nustatomos nacionaliniais teisės aktais arba muitinių, laikantis nacionalinių teisės aktų.16. Rekomenduojama praktikaTeisė rinktis iš įvairių priimtinų garantijos formų paliekama deklarantui.17. StandartasLaikydamosi nacionalinių teisės aktų, muitinės nustato garantijos, kuri turi būti pateikta dėl prekių laikinojo įvežimo perdirbti, dydį.18. Rekomenduojama praktikaGarantijos, kuri turi būti pateikta dėl prekių laikinojo įvežimo perdirbti dydis neturi viršyti importo muitų ir mokesčių, nuo kurių prekės yra sąlyginai atleidžiamos.PastabaKai prekės klasifikuojamos labai skirtingose tarifo pozicijose, ši rekomenduojama praktika netrukdo garantijos dydžio nustatyti pagal vieną normą.19. StandartasAsmenims, kurie reguliariai atlieka laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą vienoje ar keliose muitinės įstaigose konkrečioje muitų teritorijoje, leidžiama pateikti bendrąją garantiją.20. Rekomenduojama praktikaMuitinės neturėtų reikalauti garantijos, kai jos įsitikinusios, kad bet kokių galimų sumų mokėjimas gali būti užtikrintas kitomis priemonėmis.d) Prekių patikrinimas21. Rekomenduojama praktikaImportuotojo prašymu ir esant muitinių laikomoms pagrįstomis priežastims, muitinės, jeigu įmanoma, turėtų leisti laikinojo įvežimo perdirbti prekes tikrinti privačiose patalpose, importuotojui apmokant su tuo susijusias išlaidas.e) Identifikavimo priemonės22. StandartasReikalavimus, susijusius su laikinojo įvežimo perdirbti prekių identifikavimu, nustato muitinės, tinkamai atsižvelgdamos į prekių pobūdį, atliktiną operaciją ir susijusių interesų svarbą.PastabaSiekdamos identifikuoti laikinojo įvežimo perdirbti prekes, muitinės gali remtis ant prekių uždėtomis užsienio plombomis, ant jų pastoviai esančiais ženklais, skaičiais arba kitais žymenimis, prekių aprašymu, brėžiniais arba nuotraukomis, arba imti mėginius, uždėti muitinės ženklus (plombas, antspaudus, perforacijos ženklus ir kt.). Muitinės taip pat gali pasinaudoti importuotojo įrašais.Prekių buvimas muitų teritorijoje23. StandartasLaikinojo įvežimo perdirbti terminas nustatomas kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į perdirbimo operacijoms atlikti reikalingą laikotarpį, bet turi būti ne ilgesnis už didžiausią nacionaliniuose teisės aktuose nustatytą terminą, jei toks yra nustatytas.24. Rekomenduojama praktikaSuinteresuoto asmens prašymu ir esant muitinės laikomoms pagrįstomis priežastims, muitinės turėtų pratęsti pradžioje nustatytą laikotarpį.25. StandartasMuitinių prašymu suinteresuoti asmenys saugo įrašus, pagal kuriuos galima patikrinti, kaip naudojamos laikinojo įvežimo perdirbti prekės.26. StandartasMuitinės turi teisę reikalauti, kad bet kuris asmuo, turintis teisę atlikti šią procedūrą, leistų joms bet kuriuo metu jų patalpose tikrinti laikinojo įvežimo perdirbti prekes bei kompensacinius produktus.27. Rekomenduojama praktikaKompetentingos institucijos turėtų leisti dalį numatytų perdirbimo operacijų atlikti ne tam asmeniui, kuriam suteiktos laikinojo įvežimo perdirbti priemonės, neperleidžiant nuosavybės teisių į laikinojo įvežimo perdirbti prekes, tačiau su sąlyga, kad per visą operacijų atlikimo laikotarpį šis asmuo yra atsakingas muitinei už sąlygų, kuriomis leista naudotis perdirbimo priemonėmis, laikymąsi.28. Rekomenduojama praktikaTuri būti numatyta galimybė pratęsti laikinojo įvežimo perdirbti laikotarpį tuo atveju, jei importuojamų prekių ir kompensacinių produktų nuosavybės teisės perleidžiamos trečiajam asmeniui, su sąlyga, kad šis asmuo prisiima importuotojo įsipareigojimus.Laikinojo įvežimo perdirbti pasibaigimas29. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos sąlygos, kuriomis kompetentingai muitinės įstaigai pristatomi kompensaciniai produktai ir pateikiama prekių deklaracija.PastabaNacionaliniuose teisės aktuose gali būti nustatyta, kad prekių deklaracijoje būtų nurodomi duomenys, pagal kuriuos leidžiama pateikti laikinojo įvežimo perdirbti deklaraciją dėl panaudotų prekių.a) Reeksportas30. StandartasTuri būti numatyta galimybė eksportuoti kompensacines prekes ne per tą muitinės įstaigą, per kurią buvo importuotos laikinojo įvežimo perdirbti prekės.31. StandartasTuri būti numatyta galimybė baigti laikinąjį įvežimą perdirbti eksportuojant kompensacinius produktus viena arba keliomis siuntomis.32. Rekomenduojama praktikaEksportuotojo prašymu ir esant muitinių laikomoms pagrįstomis priežastims, muitinės, jeigu įmanoma, reeksportui skirtus kompensacinius produktus turėtų leisti tikrinti privačiose patalpose, eksportuotojui apmokant su tuo susijusias išlaidas.33. StandartasSuinteresuoto asmens prašymu kompetentingos institucijos leidžia reeksportuoti prekes toje pačioje šalyje, į kurias jos buvo importuotos, nutraukiant laikinąjį įvežimą perdirbti.34. StandartasTuri būti numatyta galimybė baigti laikinąjį įvežimą perdirbti, patalpinant kompensacinius produktus laisvajame uoste arba laisvojoje zonoje.b) Kiti pasibaigimo būdai35. Rekomenduojama praktikaTuri būti numatyta galimybė laikinąjį įvežimą perdirbti baigti patalpinant kompensacinius produktus į muitinės sandėlį, siekiant juos toliau eksportuoti ar išvežti kitu leistinu būdu.36. Rekomenduojama praktikaTuri būti numatyta galimybė baigti laikinąjį įvežimą perdirbti pateikiant prekes muitinės tranzito procedūrai, siekiant jas toliau eksportuoti ar išvežti kitu leistinu būdu.37. StandartasTuri būti numatyta galimybė baigti laikinąjį įvežimą perdirbti pateikiant importuojamas prekes arba kompensacinius produktus vidaus vartojimui, laikantis sąlygų ir formalumų, taikomų šiuo atveju.38. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose turi būti nurodytas laiko momentas, į kurį reikia atsižvelgti nustatant vidaus vartojimui pateiktų prekių vertę ir kiekį, bei joms taikomų importo muitų ir mokesčių normas.PastabaJei vidaus vartojimui pateikti kompensaciniai produktai, kurie siunčiami į užsienį papildomam perdirbimui, apskaičiuojant importo muitus ir mokesčius, be importo muitų ir mokesčių, taikomų iš pradžių panaudotoms prekėms, atsižvelgiama ir į skirtumą tarp:a) importo muitų ir mokesčių, kuriais apmokestinami produktai, reimportuojami po papildomo perdirbimo, sumos irb) importo muitų ir mokesčių, kuriais būtų apmokestinami produktai, laikinai eksportuojami papildomam perdirbimui, jei jie būtų importuojami tiesiai iš tos šalies, kurioje buvo atliekamas šis perdirbimas, sumos.39. Rekomenduojama praktikaNacionaliniuose teisės aktuose reikėtų numatyti, kad tais atvejais, kai kompensaciniai produktai neeksportuojami, importo muitų ir mokesčių suma neturi viršyti importo muitų ir mokesčių, taikomų laikinojo įvežimo perdirbti prekėms, sumos.40. Rekomenduojama praktikaEksportuojant kompensacinius produktus, turi būti numatyta galimybė nutraukti laikinąjį įvežimą perdirbti prekėms, prarastoms dėl jų pobūdžio, su sąlyga, kad muitinės įsitikina, jog šis praradimas yra tinkamai nustatytas.PastabaNacionaliniuose teisės aktuose gali būti nustatyta standartinė prarastų prekių procentinė dalis pagal nurodytas laikinojo įvežimo perdirbti prekių kategorijas.41. StandartasTuri būti numatyta galimybė baigti laikinąjį įvežimą perdirbti, kai suinteresuoto asmens prašymu ir muitinių sprendimu laikinojo įvežimo perdirbti prekių arba kompensacinių produktų atsisakoma valstybės naudai, arba muitinėms kontroliuojant jie sunaikinami arba paverčiami komerciniu požiūriu beverčiais. Toks atsisakymas ar sunaikinimas nesudaro jokių išlaidų valstybei.Už visas po sunaikinimo likusias atliekas ar laužą, jeigu jie paimami vidaus panaudojimui, turi būti sumokėti importo muitai ir mokesčiai, kurie būtų taikomi už tokias importuotas į tą šalį atliekas ar laužą.42. StandartasLaikinojo įvežimo perdirbti prekės arba kompensaciniai produktai, kurie yra sugadinti ar negrįžtamai prarasti dėl nelaimingo atsitikimo ar force majeure, neturi būti apmokestinami importo muitais ir mokesčiais, su sąlyga, kad muitinės įsitikina, jog toks sunaikinimas ar praradimas yra tinkamai nustatytas.Už visas po sunaikinimo likusias atliekas ar laužą, jeigu jie paimami vidaus vartojimui, turi būti sumokėti importo muitai ir mokesčiai, kurie būtų taikomi už tokio pavidalo importuotas į tą šalį atliekas ar laužą43. Rekomenduojama praktikaProduktai, gauti apdorojus importuotas arba vidaus prekes, kurios pagal aprašymą, kokybę ir technines charakteristikas yra tapačios laikinojo įvežimo perdirbti prekėms, šiame priede turėtų būti priskiriami prie kompensacinių produktų (kaip ekvivalentiškos prekės).PastabaJei tai pateisina aplinkybės, ekvivalentiškų prekių atveju, kompetentingos institucijos gali leisti, kad prie kompensacinių produktų priskirtos prekės galėtų būti eksportuotos prieš importuojant prekes, kurioms taikoma laikinojo įvežimo perdirbti tvarka.Garantijos grąžinimas44. StandartasBet kuri pateikta garantija grąžinama kiek galima greičiau pasibaigus laikinajam įvežimui perdirbti.Informacija apie laikinąjį įvežimą perdirbti45. StandartasMuitinės turi užtikrinti, kad visa informacija, susijusi su laikinuoju įvežimu perdirbti būtų lengvai prieinama bet kuriam suinteresuotam asmeniui.--------------------------------------------------E.8 PRIEDASPRIEDAS DĖL LAIKINOJO IŠVEŽIMO PERDIRBTIĮvadasDaugelio šalių nacionaliniuose teisės aktuose yra nuostatos, kuriomis visiškai arba iš dalies atleidžiamos nuo importo muitų ir mokesčių prekės, reimportuotos po tam tikrų jų gamybos, perdirbimo arba remonto operacijų, kurios pateikiamos vidaus vartojimui. Šią išimtį atitinkanti muitinės procedūra yra laikinasis išvežimas perdirbti.Taikant šią procedūrą, gali būti keliama sąlyga, kad numatomos perdirbimo operacijos kompetentingų institucijų manymu būtų laikomos nepažeidžiančiomis nacionalinių interesų.Užsienyje perdirbtų prekių reimportui paprastai taikomas dalinis atleidimas, tačiau jis gali būti visiškas, ypač jei remontas užsienyje buvo atliktas nemokamai.SąvokosŠiame priede:a) laikinasis išvežimas perdirbti – tai muitinės procedūra, pagal kurią muitų teritorijoje išleistos į laisvą apyvartą prekės gali būti laikinai išvežamos į užsienį gamybai, perdirbimui arba remontui, o po to reimportuojamos, visiškai arba iš dalies atleidžiant jas nuo importo muitų ir mokesčių;b) išleistos į laisvą apyvartą prekės – tai prekės, kuriomis galima disponuoti be muitinio apribojimo;c) importo muitai ir mokesčiai – tai muitai ir visi kiti mokesčiai bei rinkliavos, renkami importuojant prekes arba susiję su prekių importu, išskyrus mokesčius ir rinkliavas, kurių dydis neviršija apytiksliai įvertintų paslaugų suteikimo išlaidų;d) kompensaciniai produktai - tai gaminiai, gauti užsienyje atliekant laikinojo išvežimo perdirbti prekių gamybos, perdirbimo arba remonto operacijas arba po jų;e) muitinė kontrolė – tai priemonės, taikomos užtikrinti, kad būtų laikomasi įstatymų ir kitų teisės aktų, už kurių įgyvendinimą atsako muitinė;f) asmuo – tai fiziniai ir juridiniai asmenys, išskyrus atvejus, kai tai neatitinka konteksto.Principas1. StandartasLaikinąjį išvežimą perdirbti reglamentuoja šis priedas.Taikymo sritis2. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose turi būti nurodytos aplinkybės, kuriomis esant gali būti taikomas laikinasis išvežimas perdirbti, ir nustatyti reikalavimai, kurių reikia laikytis.Pastabos1. Aplinkybės, kurioms esant gali būti leidžiamas laikinasis išvežimas perdirbti, gali būti nustatomos bendrais bruožais ir (arba) išsamiai.2. Laikinajam išvežimui perdirbti gali būti keliama sąlyga, kad numatomos perdirbimo operacijos nepažeistų nacionalinių interesų.3. Muitinės gali reikalauti iš asmens, laikinai išvežančio prekes perdirbti, nurodyti perdirbimo arba gamybos operaciją, kuri bus atliekama užsienyje.3. Rekomenduojama praktikaNegalima uždrausti laikinojo išvežimo perdirbti tik dėl to, kad prekės turi būti perdirbtos nurodytoje šalyje.4. StandartasLaikinojo išvežimo perdirbti teisė suteikiama ne vien eksportuojamų prekių savininkui.Laikinasis prekių išvežimasa) Formalumai prieš laikinąjį prekių išvežimą5. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos aplinkybės, kai reikalingi išankstiniai leidimai laikinajam išvežimui perdirbti ir institucijos, įgaliotos suteikti tokius leidimus.6. Rekomenduojama praktikaAsmenims, dideliu mastu ir nuolat atliekantiems laikinojo išvežimo perdirbti operacijas, apimančias tą pačią prekių kategoriją, turi būti išduodamas bendrasis leidimas, kuris apimtų tokias operacijas.7. Rekomenduojama praktikaKai tai gali palengvinti laikinojo išvežimo perdirbti operaciją, arba kai kompetentingos institucijos mano, kad tai būtina, jos nustato tos operacijos išeigos koeficientą. Nustatant šį koeficientą, nurodomi įvairių kompensacinių produktų aprašymas, kokybė ir kiekybė.Pastabos1. Muitinės, nustatydamos išeigos koeficientą, gali remtis operacijos atlikimo sąlygomis tiek, kiek jos yra žinomos. Jos gali reikalauti pateikti sutartis su gamybą arba perdirbimą turinčia atlikti užsienio įmone. Jos taip pat gali remtis išeigos koeficientais, kurias muitinės nustato toje šalyje, kur turi būti atliekamos perdirbimo operacijos.2. Standartiniai išeigos koeficientai gali būti nustatomi tuomet, kai laikinojo išvežimo perdirbti operacijos:- susijusios su prekėmis, kurių charakteristikos išlieka pakankamai pastovios,- paprastai atliekamos pagal aiškiai apibrėžtas technines sąlygas ir- leidžia gauti pastovios kokybės kompensacinius produktus.b) Laikinojo išvežimo deklaracija8. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos sąlygos, kuriomis laikinojo išvežimo perdirbti prekės pristatomos kompetentingai muitinės įstaigai ir pateikiama prekių deklaracija (išvežimui).9. Rekomenduojama praktikaMuitinės turi leisti rengiant laikinojo išvežimo perdirbti prekių deklaraciją remtis prekių deklaracijos (išvežimui) forma.10. Rekomenduojama praktikaJei deklaracija dėl laikinojo išvežimo perdirbti rengiama pagal specialias formas, jos turi būti suderintos su prekių deklaracija(išvežimui).c) Prekių patikrinimas11. Rekomenduojama praktikaDeklaranto prašymu ir esant muitinių laikomoms pagrįstomis priežastims, muitinės, jeigu įmanoma, turėtų leisti laikinojo eksporto perdirbti prekes tikrinti privačiose patalpose; su tokiu patikrinimu susijusias išlaidas apmoka deklarantas.d) Identifikavimo priemonės12. StandartasReikalavimus, susijusius su laikinojo išvežimo perdirbti prekių identifikavimu, nustato muitinės, tinkamai atsižvelgdamos, pavyzdžiui, į prekių pobūdį ir atliktiną operaciją.Pastabos1. Siekdamos identifikuoti laikinojo išvežimo perdirbti prekes, muitinės gali uždėti muitinės ženklus (plombas, antspaudus, perforacijos ženklus) arba remtis ženklais, skaičiais ar kitais ant prekių pastoviai esančiais uždėtais žymenimis, prekių aprašymu, brėžiniais, nuotraukomis arba imti mėginius.2. Muitinės taip pat gali leisti užtikrinti prekių identifikavimą su importuojamais kompensaciniais produktais pateikiant importuotojo rašytinę deklaraciją apie tuose produktuose esančias prekes bei, atitinkamai, su konkrečia operacija susijusius prekybos dokumentus.13. Rekomenduojama praktikaJei negalima jokia kita identifikavimo priemonė, muitinės turi naudoti šio priedo I priedėlyje pateikiamą pavyzdį atitinkantį informacinį dokumentą, su sąlyga, kad gamyba arba perdirbimas atliekami Susitariančiosios Šalies, sutikusios dalyvauti naudojant informacinius dokumentus laikantis šio priedo I priedėlyje nustatytų principų, muitų teritorijoje.Laikinojo išvežimo trukmė14. StandartasJei muitinės nustato laikinojo išvežimo perdirbti terminą, jis nustatomas atsižvelgiant į perdirbimo operacijoms atlikti reikalingą laikotarpį, bet turi būti ne ilgesnis už didžiausią nacionaliniuose teisės aktuose nustatytą terminą, kai toks yra nustatytas.15. Rekomenduojama praktikaSuinteresuoto asmens prašymu ir dėl muitinės laikomų pateisinamomis priežasčių, muitinės turėtų pratęsti pradžioje nustatytą laikotarpį.Kompensacinių produktų importas16. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose nurodomos sąlygos, kuriomis kompetentingai muitinės įstaigai pristatomi kompensaciniai produktai ir pateikiama prekių deklaracija.Pastabos1. Nacionaliniuose teisės aktuose gali būti nustatyta, kad prekių deklaracijoje būtų nurodomi duomenys, pagal kuriuos leidžiama pateikti laikinojo išvežimo perdirbti deklaraciją dėl panaudotų prekių.2. Nacionaliniuose teisės aktuose gali būti nustatyta, kad produktai, gauti užsienyje apdorojant prekes, pagal aprašymą, kokybę ir technines charakteristikas tapačias laikinojo išvežimo perdirbti prekėms, šiame priede priskiriami prie kompensacinių produktų (kaip ekvivalentiškos prekės).17. Rekomenduojama praktikaTuri būti numatyta galimybė importuoti kompensacinius produktus ne per tą kompetentingą muitinės įstaigą, per kurią prekės buvo laikinai išvežtos perdirbti.18. StandartasTuri būti numatyta galimybė importuoti kompensacinius produktus viena arba keliomis siuntomis.19. Rekomenduojama praktikaImportuotojo prašymu ir esant muitinių laikomoms pagrįstomis priežastims, muitinės, jeigu įmanoma, importuojamus kompensacinius produktus turėtų leisti tikrinti privačiose patalpose; su tokiu patikrinimu susijusias išlaidas apmoka importuotojas.20. StandartasSuinteresuoto asmens prašymu kompetentingos institucijos nacionaliniuose teisės aktuose nustatytomis sąlygomis leidžia reimportuoti laikinojo išvežimo perdirbti prekes, visiškai atleidžiant jas nuo importo muitų ir mokesčių, jei negalima buvo atlikti jų gamybos, perdirbimo arba remonto, dėl kurių jos buvo siunčiamos į užsienį, ir jos grąžinamos eksportuotojui tos pačios būklės.Šis atleidimas netaikomas grąžintiems arba sumažintiems importo muitams ir mokesčiams, susijusiems su laikinuoju prekių išvežimu perdirbti.21. StandartasIšskyrus atvejį, kai nacionaliniuose teisės aktuose nereikalaujama reimportuoti laikinojo išvežimo perdirbti prekių, turi būti numatyta galimybė laikinąjį išvežimą perdirbti baigti deklaruojant prekes negrąžinamajam eksportui laikantis sąlygų ir formalumų, taikomų tokiu atveju.Importo muitai ir mokesčiai, taikomi kompensaciniams produktams22. StandartasNacionaliniuose teisės aktuose turi būti nurodyta, kokiu mastu atleidžiama nuo importo muitų ir mokesčių pateikiant kompensacinius produktus vidaus vartojimui ir tokio atleidimo apskaičiavimo būdas.PastabaDalinio atleidimo atveju apmokestinimo dydis importo muitais ir mokesčiais gali būti nustatytas remiantis perdirbus prekes užsienyje gauta pridėtine verte. Tai taip pat gali būti atliekama iš kompensaciniams produktams taikomų importo muitų ir mokesčių sumos atėmus sumą importo muitų ir mokesčių, kuriais apmokestinamos laikinojo išvežimo perdirbti prekės, panaudotos kompensaciniams produktams gauti, jei šios prekės būtų importuojamos iš šalies, kurioje buvo perdirbtos, ir tokios būklės, kokios jos buvo į tą šalį eksportuotos. Išskaitymui apskaičiuoti naudojamos normos, galiojančios tuo metu, kai kompensaciniai produktai numatyti paimti vidaus vartojimui; tačiau jei normos, kuriomis reikia vadovautis pagal šią taisyklę, yra didesnės už taikomas kompensaciniams produktams, išskaitymas gali būti apskaičiuojamas pagal šiems produktams taikomas normas.23. StandartasKompensacinių produktų požiūriu numatytas atleidimas nuo importo muitų ir mokesčių, netaikomas grąžintiems arba sumažintiems importo muitams ir mokesčiams, susijusiems su laikinuoju prekių išvežimu perdirbti.24. Rekomenduojama praktikaJei laikinojo išvežimo perdirbti prekės buvo nemokamai remontuojamos užsienyje, jas reimportuojant, turi būti numatyta galimybė visiškai atleisti jas nuo importo muitų ir mokesčių nacionaliniuose teisės aktuose nustatytomis sąlygomis.25. Rekomenduojama praktikaNuo importo muitų ir mokesčių turi būti atleidžiama tuomet, jei prieš pateikiant kompensacinius produktus vidaus vartojimui jie patalpinami muitinės sandėlyje arba laisvojoje zonoje.26. Rekomenduojama praktikaNuo importo muitų ir mokesčių turi būti atleidžiama tuomet, jei prieš pateikiant kompensacinius produktu vidaus vartojimui jiems taikoma laikinojo įvežimo perdirbti tvarka.27. Rekomenduojama praktikaNuo importo muitų ir mokesčių turi būti atleidžiama tuomet, jei prieš paimant kompensacinius produkuts vidaus vartojimui perleidžiamos nuosavybės į juos teisės, su sąlyga, kad kompensaciniai produktai paimami vidaus vartojimui asmens, pateikusio prekes laikinojo išvežimo perdirbti tvarkai, vardu arba sąskaita.PastabaTam tikri vidaus mokesčiai gali būti imami už prekių nuosavybės teisių perleidimą.Informacija apie laikinąjį išvežimą perdirbti28. StandartasMuitinės užtikrina, kad bet kuris suinteresuotas asmuo galėtų susipažinti su visa reikiama informacija apie laikinąjį išvežimą perdirbti.--------------------------------------------------


title: 2014/306/ES: 2014 m. gegužės 13 d. Tarybos sprendimas dėl Protokolo, kuriuo nustatomos Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, sudarymo Europos Sąjungos vardu

text:
29.5.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 160/4

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. gegužės 13 d.
   dėl Protokolo, kuriuo nustatomos Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, sudarymo Europos Sąjungos vardu

      (2014/306/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu ir 7 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. spalio 5 d. Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1562/2006 (1) patvirtino Europos bendrijos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimą (2) (toliau – Susitarimas);

               (2)

               Susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas buvo nustatyti Protokole (3). Dabartinio protokolo galiojimas baigiasi 2014 m. sausio 17 d.;

               (3)

               Sąjunga derėjosi su Seišelių Respublika dėl naujo protokolo, kuriuo nustatomos Susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas (toliau – naujasis protokolas);

               (4)

               remiantis Tarybos sprendimu 2014/5/ES (4), naujasis protokolas buvo pasirašytas ir bus laikinai taikomas nuo 2014 m. sausio 18 d.;

               (5)

               Susitarimu įsteigtas jungtinis komitetas, kuris atsakingas už Susitarimo įgyvendinimo stebėseną. Be to, vadovaujantis Protokolu, jungtinis komitetas gali patvirtinti tam tikrus Protokolo pakeitimus. Siekiant palengvinti tokių pakeitimų patvirtinimą, tikslinga Komisiją įgalioti, laikantis konkrečių sąlygų, juos patvirtinti taikant supaprastintą procedūrą;

               (6)

               Sąjungai naudinga įgyvendinti Susitarimą sudarant Protokolą, kuriuo nustatomos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, taip pat apibrėžiamos atsakingą žvejybą ir tvarius žuvų išteklius Seišelių vandenyse skatinančios sąlygos;

               (7)

               naujasis protokolas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Protokolas, kuriuo nustatomos Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas (5) (toliau – Protokolas).
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Protokolo 16 straipsnyje numatytą pranešimą.
   3 straipsnis
   Laikantis priede pateiktų nuostatų ir sąlygų, Komisija įgaliojama Sąjungos vardu patvirtinti jungtiniame komitete priimamus Protokolo pakeitimus.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
       (6).

      Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 13 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. VENIZELOS

      (1)  2006 m. spalio 5 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1562/2006 dėl Europos bendrijos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarimo sudarymo (OL L 290, 2006 10 20, p. 1).

      (2)  OL L 290, 2006 10 20, p. 2.

      (3)  OL L 345, 2010 12 30, p. 3.

      (4)  2013 m. gruodžio 16 d. Tarybos sprendimas dėl Protokolo, kuriuo nustatomos Europos Sąjungos ir Seišelių Respublikos partnerystės žuvininkystės sektoriuje susitarime numatytos žvejybos galimybės ir finansinis įnašas, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 4, 2014 9 1, p. 1).

      (5)  Protokolas paskelbtas OL L 4, 2014 9 4, p. 3 kartu su sprendimu dėl jo pasirašymo.

      (6)  Tarybos Generalinis sekretoriatas Protokolo įsigaliojimo datą paskelbs Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      PRIEDAS
      Įgaliojimų taikymo sritis ir Sąjungos pozicijos, kurios turi būti laikomasi jungtiniame komitete, nustatymo procedūra

                  1.

                  Komisija įgaliojama vesti derybas su Seišelių Respublika ir atitinkamais atvejais laikantis šio priedo 3 punkto susitarti dėl protokolo pakeitimų, susijusių su šiais klausimais:

                              a)

                              žvejybos galimybių persvarstymu pagal Protokolo 5 straipsnio 1 dalį;

                              b)

                              paramos sektoriui sąlygomis pagal Protokolo 3 straipsnį;

                              c)

                              laivų stebėjimo sistemą reglamentuojančių techninių taisyklių pagal Protokolo 8 priedėlio 9 punktą ir panašių techninių nuostatų pagal Protokolo 5 straipsnio 3 dalį persvarstymu.

                  2.

                  Pagal Susitarimą įsteigtame jungtiniame komitete Sąjunga:

                              a)

                              veikia vadovaudamasi Sąjungos tikslais, kurių siekiama vykdant bendrą žuvininkystės politiką;

                              b)

                              laikosi 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadų dėl Komisijos komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto;

                              c)

                              propaguoja pozicijas, kurios suderinamos su atitinkamomis regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų patvirtintomis taisyklėmis.

                  3.

                  Kai sprendimas dėl 1 punkte nurodytų Protokolo pakeitimų turi būti priimtas jungtinio komiteto posėdžio metu, imamasi būtinų priemonių, kad pozicijoje, kuri turi būti pareikšta Sąjungos vardu, būtų atsižvelgta į Komisijai pateiktą naujausią statistinę, biologinę ir kitą susijusią informaciją.
                  Tuo tikslu, remdamosi ta informacija, Komisijos tarnybos, likus pakankamai laiko iki atitinkamo jungtinio komiteto posėdžio, perduoda Tarybai arba jos parengiamiesiems organams apsvarstyti ir patvirtinti parengiamąjį dokumentą, kuriame išdėstyta išsami informacija apie Sąjungos poziciją.
                  Sąjungos poziciją 1 punkto a papunktyje nurodytais klausimais Taryba turi patvirtinti kvalifikuota balsų dauguma. Kitais atvejais laikoma, kad parengiamajame dokumente numatyta Sąjungos pozicija patvirtinta, jeigu tam tikras blokuojančiai mažumai ekvivalentiškas valstybių narių skaičius tam nepaprieštarauja Tarybos parengiamojo organo posėdžio metu arba per dvidešimt dienų nuo parengiamojo dokumento gavimo, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau. Esant tokiam prieštaravimui, klausimas perduodamas Tarybai.
                  Jei kituose susitikimuose, įskaitant vietoje, neįmanoma pasiekti susitarimo, kad Sąjungos pozicijoje būtų atsižvelgta į naujausią informaciją, klausimas perduodamas Tarybai arba jos parengiamiesiems organams.
                  Komisijos prašoma tinkamu laiku imtis visų priemonių, kurios būtinos siekiant tęsti tolesnę veiklą, susijusią su jungtinio komiteto sprendimu, be kita ko, atitinkamais atvejais paskelbti atitinkamą sprendimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikti pasiūlymų, kurie būtini tokiam sprendimui įgyvendinti.