title: 2006/38/EB: 2005 m. gruodžio 22 d.  Komisijos sprendimas, iš dalies keičiantis Komisijos sprendimą 1999/572/EB, patvirtinantį įsipareigojimus, pasiūlytus dėl antidempingo tyrimo, susijusio su plieninių vielinių lynų ir kabelių, kurių kilmės šalis,  inter alia , yra Indija, importu

text:
26.1.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 22/54

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2005 m. gruodžio 22 d.
   iš dalies keičiantis Komisijos sprendimą 1999/572/EB, patvirtinantį įsipareigojimus, pasiūlytus dėl antidempingo tyrimo, susijusio su plieninių vielinių lynų ir kabelių, kurių kilmės šalis, inter alia, yra Indija, importu
   (2006/38/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau – pagrindinis reglamentas), ypač į jo 8 ir 9 straipsnius,
   pasitarusi su Patariamuoju komitetu,
   kadangi:
   A.   ANKSTESNĖ PROCEDŪRA

               (1)

               1999 m. rugpjūčio mėn. Taryba Reglamentu (EB) Nr. 1796/1999 (2) įvedė galutinį antidempingo muitą plieninių lynų ir kabelių (toliau – svarstomas produktas), kurių kilmės šalis, inter alia, yra Indija, importui.

               (2)

               Sprendimu 1999/572/EB (3) Komisija priėmė Indijos bendrovės Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd įsipareigojimą dėl kainos. Šiuo metu bendrovė pakeitė pavadinimą ir dabar vadinasi Usha Martin Ltd (toliau – UML). Pavadinimo pakeitimas nepadarė jokio poveikio bendrovės veiklai.

               (3)

               Todėl svarstomo produkto, kurio kilmės šalis yra Indija ir kurį pagamino UML arba kita susijusi bendrovė pasaulyje bei kurio rūšį apima įsipareigojimas (toliau – įsipareigojimu apimamas produktas), importas į Bendriją buvo atleistas nuo galutinių antidempingo muitų.

               (4)

               Reikia pažymėti, kad tam tikros plieninio vielinio lyno rūšys, kurias šiuo metu gamina UML, tyrimo laikotarpiu, po kurio buvo įvestos galutinės antidempingo priemonės, nebuvo eksportuojamos į Bendriją, todėl jos nebuvo įtrauktos į įsipareigojimu apimamą išimtį. Todėl išleidžiant šiuos plieninius vielinius lynus į laisvą Bendrijos apyvartą už juos reikėjo mokėti antidempingo muitą.

               (5)

               2005 m. lapkričio mėn., po peržiūros dėl priemonės pratęsimo pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį, Taryba reglamentu (EB) Nr. 121/2006 (4) nusprendė išlaikyti antidempingo priemones, taikomas svarstomo produkto, kurio kilmės šalis, inter alia, yra Indija, importui.

         B.   ĮSIPAREIGIOJIMO PAŽEIDIMAI
   1.   Įsipareigojusių bendrovių prievolės

               (6)

               Vadovaujantis UML siūlomu įsipareigojimu bendrovė (ir bet kuri susijusi bendrovė pasaulyje) privalo, inter alia, eksportuoti įsipareigojimu apimamą produktą pirmam nepriklausomam Bendrijos pirkėjui už tam tikrą ar aukštesnę įsipareigojimu nustatytą minimalią importo kainą (toliau – MIK). Tokios kainos panaikina žalingus dempingo padarinius. Jei susiję importuotojai Bendrijoje perparduoda įsipareigojimu apimamą produktą pirmam nepriklausomam pirkėjui, perpardavimo kaina, atitinkamai pakoregavus pardavimo, bendrąsias ir administracines sąnaudas bei pagrįstą pelną, irgi privalo būti tokio dydžio, kuris panaikintų žalingą dempingo poveikį.

               (7)

               Be to, vadovaujantis įsipareigojimo sąlygomis UML privalo Komisijai ketvirtinėmis ataskaitomis nuolat teikti išsamią informaciją apie svarstomo produkto, kurio kilmės šalis yra Indija, pardavimą (ir perpardavimą, kurį Bendrijoje atlieka su šia bendrove susijusios šalys) Bendrijoje. Šiose ataskaitose turi būti nurodyti įsipareigojimu apimami produktai, kuriems netaikomas antidempingo muitas, ir tos plieninių vielinių lynų rūšys, kurių neapima įsipareigojimas, ir kurioms dėl to taikomas antidempingo muitas.

               (8)

               Jei kitaip nenurodyta, Komisija laiko, kad UML pardavimo ataskaitos (ir susijusių Bendrijos bendrovių perpardavimo ataskaitos) pateikiamos baigtos, išsamios ir su visa smulkia informacija.

               (9)

               Be to, UML pripažino, kad taikant įsipareigojimą atleidžiama nuo muito su sąlyga, kad Bendrijos muitinės tarnyboms bus pateikiama su įsipareigojimu susijusi sąskaita faktūra. Bendrovė taip pat įsipareigojo neišduoti tokių su įsipareigojimu susijusių sąskaitų faktūrų parduodant tas svarstomo produkto rūšis, kurių neapima įsipareigojimas, ir kurioms dėl to taikomas antidempingo muitas.

               (10)

               Be to, įsipareigojimu nustatyta, kad jo sąlygos galioja bet kuriai su UML susijusiai bendrovei pasaulyje.

               (11)

               Be to, siekdama užtikrinti įsipareigojimo laikymąsi, UML sutiko teikti visą informaciją, kurią Komisija laiko būtina, ir leisti rengti patikrinimus vietoje šios bendrovės ir bet kurios susijusios bendrovės patalpose, siekiant patikrinti, ar minėtose ketvirčio ataskaitose pateikti duomenys yra tikslūs ir teisingi.

               (12)

               Tokie patikrinimai vietoje buvo atlikti UML patalpose Indijoje ir su UML susijusios bendrovės Brunton Wolf Wire Ropes FZE (toliau – BWWR) patalpose Dubajuje.

         2.   UML patikrinimo vietoje rezultatai

               (13)

               Patikrinus bendrovės apskaitos dokumentus paaiškėjo, kad į Komisijai pateikiamą susijusią su įsipareigojimu ketvirtinę pardavimo ataskaitą nebuvo įtraukti dideli įsipareigojimu neapimamo svarstomo produkto kiekiai. Be to, tiriamas prekes UML parduodavo susijusiems JK ir Danijos importuotojams bei joms išduodavo su įsipareigojimu susijusias sąskaitas faktūras.

               (14)

               Nuspręsta, kad neįtraukus minimo pardavimo į pardavimo ataskaitą ir jį neteisingai įtraukus į su įsipareigojimu susijusias sąskaitas faktūras pažeidžiamas įsipareigojimas.

         3.   BWWR patikrinimo vietoje rezultatai

               (15)

               Pirmiausia reikėtų pažymėti, kad BWWR gaminamas gatavas plieninis vielinis lynas anksčiau turėjo pereiti šiuos du pagrindinius gamybos etapus: i) tam tikras atskirų plieninių vielų skaičius pirmiausia suvejamas į vielos viją ir ii) tada tam tikras tokių vielos vijų iš atskirų plieninių vielų skaičius suvejamas kartu ir sudaro gatavą plieninį vielinį lyną.

               (16)

               Patikrinus BWWR patalpas paaiškėjo, kad daug suvytos vielos vijų, kurių kilmės šalis yra Indija, UML pardavė BWWR bendrovei ir kad BWWR šias vielos vijas perdirbo į plieninį vielinį lyną, o tada kai kuriuos lynus pardavė į Bendriją ir eksportavo kaip produktus, kurių kilmės šalis yra Jungtiniai Arabų Emyratai (toliau – JAE).

               (17)

               Atsižvelgiant į šį perdirbimo procesą buvo nuspręsta, kad būtina patikrinti BWWR į Bendriją parduodamo plieninio vielinio lyno kilmę. Todėl buvo vadovaujamasi 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (toliau – Bendrijos muitinės kodeksas) (5), 22 straipsniu, pagal kurį nelengvatinės kilmės taisyklės taikomos ne tarifų priemonėms, nustatytoms tam tikrų su prekyba prekėmis susijusių sričių dalykus reglamentuojančiomis Bendrijos nuostatomis, pavyzdžiui, antidempingo priemonėmis.

               (18)

               Produktų, į kurių gamybą įtraukiama daugiau nei viena valstybė, nelengvatinės kilmės taisyklių apibrėžimo nuostatos yra pateikiamos Bendrijos muitinės kodekso 24 ir 25 straipsniuose bei Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (6), išdėstančio Bendrijos muitinės kodekso įgyvendinimo nuostatas, 35 ir 39 straipsniuose. Kalbant apie „baigiamojo svarbaus perdirbimo arba apdorojimo“ sąvoką, nurodomą Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnyje, dėl plieninių vielinių lynų nuspręsta, kad šiam produktui baigiamasis svarbus perdirbimo arba apdorojimo procesas atliekamas tada, kai jam priskiriama 4 skaitmenų suderintos sistemos tarifų pozicija (toliau – 4 skaitmenų pozicija), kuri skiriasi nuo 4 skaitmenų pozicijų, kuriomis klasifikuojama medžiaga, naudota šio produkto gamybai.

               (19)

               Vadinasi, Indijos suvytos vielos vijų, klasifikuojamų 4 skaitmenų pozicija 73.12, perdirbimas į plieninį vielinį lyną, taip pat klasifikuojamą 4 skaitmenų pozicija 73.12, nesuteikia gatavam produktui, šiuo atveju plieniniam vieliniam lynui, JAE kilmės ir jis lieka produktu, kurio kilmės šalis yra Indija.

               (20)

               Todėl BWWR parduodamas ir iš suvytos vielos vijų, kurių kilmės šalis yra Indija, pagamintas plieninis vielinis lynas laikomas produktu, kurio kilmės šalis yra Indija, ir jam taikomos galiojančios antidempingo priemonės, nustatytos importui, kurio kilmės šalis yra Indija. Vadinasi, išleidus šiuos produktus į laisvą apyvartą Bendrijoje jiems taikomos arba įsipareigojimo sąlygos, arba antidempingo muitai, jeigu šie produktai nepriskiriami tai produkto kategorijai, kurią apima įsipareigojimas.

               (21)

               Be to, buvo nustatyta, kad minimi plieniniai vieliniai lynai, laikomi produktais, kurių kilmės šalis yra Indija, ir kuriuos BWWR pardavė į Bendriją, nebuvo nei nurodomi UML arba su ja susijusios bendrovės su įsipareigojimu susijusio pardavimo ketvirčio ataskaitoje Komisijai, nei, importuojant ir išleidžiant juos į laisvą apyvartą Bendrijoje, buvo deklaruojami kaip produktai, kurių kilmės šalis yra Indija. Vadinasi, nesant su įsipareigojimu susijusios sąskaitos faktūros, tokiam svarstomo produkto, laikomo Indijos kilmės, importui į Bendriją iš Dubajaus, išleidžiamam į laisvą apyvartą Bendrijoje, turėtų būti taikomas antidempingo muitas.

               (22)

               Be to, buvo nustatyta, kad tokie Dubajuje gaminami plieniniai vieliniai lynai, kurių kilmės šalis yra Indija, buvo parduodami Bendrijos rinkoje už mažesnę nei atitinkamą MIK, nustatytą UML įsipareigojime dėl minimų plieninių vielinių lynų.

               (23)

               Todėl, atsižvelgiant į visas pirmiau minėtas išvadas, UML buvo informuota apie visus esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remdamasi Komisija ketino panaikinti įsipareigojimo priėmimą ir įvesti galutinius antidempingo muitus. Buvo nustatytas laikotarpis, per kurį buvo galima pateikti pastabas tiek raštu, tiek žodžiu. UML pateikė pastabas raštu ir žodžiu.

         4.   Argumentai
   a)   Informacijos teikimo reikalavimų pažeidimas

               (24)

               Kalbant apie UML eksportuotą, bet į susijusias su įsipareigojimu pardavimo ketvirčio ataskaitas neįtrauktą svarstomą produktą buvo teigiama, kad nors minimos prekės buvo nurodomos su įsipareigojimu susijusiose sąskaitose faktūrose, į Bendriją jos buvo importuojamos pagal laikinojo įvežimo perdirbti sistemą ir, arba po to, sumokėjus antidempingo muitą, buvo išleidžiamos į laisvą apyvartą Bendrijoje, arba reeksportuojamos už Bendrijos ribų. Todėl buvo argumentuojama, kad jos nebuvo įtrauktos į susijusias su įsipareigojimu pardavimo ataskaitas tiesiog dėl kanceliarinės klaidos ir kad nebuvo padaryta jokios žalos ir didelio pažeidimo.

               (25)

               Paremdama šį argumentą UML nurodė, kad pagrindinis įsipareigojimo tikslas yra užtikrinti, kad pardavimas turi būti toks, kuris panaikintų žalą. Ši bendrovė teigė, kad ji griežtai laikėsi šių pardavimo sąlygų, todėl susijusių su įsipareigojimu pardavimo ataskaitų tikslumas nebuvo toks svarbus. Šis argumentas taikomas ir tiems atvejams, kai įsipareigojimu neapimami produktai buvo įtraukiami į su įsipareigojimu susijusias sąskaitas faktūras, nes galiausiai buvo sumokamas antidempingo muitas arba produktai buvo reeksportuojami už Bendrijos ribų, todėl UML teigė, kad pagrindinio įsipareigojimo tikslo buvo laikomasi. UML pareiškė, kad dėl jos arba su ja susijusių Bendrijos bendrovių veiksmų nepasikeitė Bendrijos rinkos status quo.

               (26)

               Atsakydama į šiuos argumentus Komisija sutiko, kad bet kokio įsipareigojimo tikslas yra panaikinti žalingus dempingo padarinius. Tačiau ji nesutiko, kad reikalavimas teikti tikslias pardavimo ataskaitas arba tai, kad į su įsipareigojimu susijusias sąskaitas faktūras įtraukiamos įsipareigojimu neapimamos prekės, yra ne toks svarbus arba antraeilis dalykas palyginti su kitomis įsipareigojimo nuostatomis. Tik turėdama išsamią informaciją apie svarstomo produkto pardavimą į Bendriją Komisija gali veiksmingai kontroliuoti įsipareigojimo vykdymą ir nustatyti, ar laikomasi jo nuostatų ir ar panaikinti žalingi dempingo padariniai. Jei pardavimo ataskaitos yra neužbaigtos arba netikslios, kyla abejonės, ar bendrovė apskritai laikosi įsipareigojimo nuostatų. Todėl būtina laikytis ataskaitų sudarymo formalumų kaip pamatinės tiriamų bendrovių pradinių reikalavimų dalies, nes šie formalumai ne tik skirti supaprastinti administracinę tvarką, bet ir būtini visos įsipareigojimo sistemos tinkamam veikimui.

               (27)

               Todėl atsakant į klausimą, ar išliko Bendrijos rinkos status quo (ir, netiesiogiai, ar Bendrijos pramonei buvo padaryta žala), laikoma, kad pažeidus informacijos teikimo reikalavimus kilo pavojus įsipareigojimų sistemos veiksmingumui, kuri buvo sukurta apginti Bendrijos plieninių vielinių lynų gamintojus nuo žalingo dempingo. Be to, nesant išbaigtų ir patikimų apskaitų, kyla abejonės, ar buvo laikomasi esminių įsipareigojimo nuostatų, todėl Komisija negali nustatyti, ar bendrovė laikėsi visų savo prievolių. Todėl Komisija privalo tokius pažeidimus laikyti žalingais Bendrijos gamintojams.

               (28)

               Be to, pagal įsipareigojimą UML ir su ja susijusios bendrovės pasaulyje turi laikytis visų be išimties šio įsipareigojimo nuostatų ir imtis veiksmingų priemonių, kad būtų užtikrintas šių nuostatų laikymasis. Šiuo atveju nebuvo atliktas vidinis tikrinimas ir procedūros, kurios buvo būtinos, kad UML tinkamai laikytųsi įsipareigojimo nuostatų reikalavimų.

               (29)

               Todėl bendrovės pateikti argumentai dėl ataskaitos formalumų nepakeitė Komisijos nuomonės, kad įsipareigojimo nuostatos buvo pažeistos.

         b)   Proporcingumas

               (30)

               Be to, buvo teigiama, kad Bendrijos institucijų atliekami veiksmai šios įsipareigojimo dėl svarstomo produkto, kurio kilmės šalis yra Indija, kainos sistemos atžvilgiu turėtų būti pagrįstai proporcingi numatomam priemonių tikslui (t. y., proporcingumo principas).

               (31)

               Kalbant apie proporcingumą, pirmiausia reikėtų pažymėti, kad pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 7 dalį, reikalavimo teikti atitinkamą informaciją (t. y. bet kurio reikalavimo teikti atitinkamą informaciją) nevykdymas vertinamas kaip įsipareigojimo pažeidimas. Be to, vadovaujantis pagrindinio reglamento 8 straipsnio 9 dalimi, pažeidus įsipareigojimą nustatomas galutinis muitas. Laikoma, kad šie straipsniai aiškiai pabrėžia informacijos teikimo reikalavimo svarbą. Tai dar labiau pabrėžia aiški ir tiksli įsipareigojimo formuluotė, kurioje yra nustatytas informacijos teikimo reikalavimas.

               (32)

               Šį traktavimą taip pat patvirtino Pirmosios instancijos teismo praktika, pagal kurią padarius bet kokį įsipareigojimo pažeidimą galima nepriimti įsipareigojimo (7).

               (33)

               Todėl UML pateikti argumentai dėl proporcingumo nepakeitė Komisijos nuomonės, kad įsipareigojimo nuostatos buvo pažeistos.

         c)   Besivystanti šalis

               (34)

               Be to, UML taip pat teigė, kad atsižvelgiant į faktą, kad UML yra eksportuojantis gamintojas, kurio būstinė yra Indijoje, besivystančioje šalyje, kaip apibrėžė PPO pagal PPO Antidempingo susitarimo 15 straipsnį, turi būti atkreiptas dėmesys į „konkrečią šalies padėtį“ ir todėl Komisija neturėtų atsisakyti priimti įsipareigojimo, nes tai buvo „pirmas nereikšmingas pažeidimas“.

               (35)

               Atsižvelgiant į klausimą, ar fakto, kad UML būstinė yra besivystančioje šalyje, pakanka, kad būtų nepriimtas šios bendrovės įsipareigojimas, reikėtų prisiminti, kad UML yra pagrindinė tarptautinės įmonių grupės bendrovė ir viena iš didžiausių svarstomo produkto gamintojų pasaulyje. Atsižvelgiant į tai, kad Komisija patikrinimų vietoje metu įsitikino, jog URM grupės vadovai yra kompetentingi ir jos struktūra adekvati, negalima sutikti, kad informacijos teikimo reikalavimo laikymasis sukeltų sunkumų bendrovei. Be to, jei bendrovė siūlo įsipareigojimą, ji turi užtikrinti, kad vėliau galės laikytis įsipareigojimo reikalavimų. Todėl bendrovės argumentai šiuo klausimu buvo atmesti.

         d)   Nelengvatinė kilmė importo tikslams

               (36)

               Aptardama į Bendriją iš Dubajaus eksportuojamų plieninių vielinių lynų, pagamintų iš suvytos vielos vijų, kurių kilmės šalis yra Indija, kilmę, UML teigė, kad tiriamos prekės paskutiniame perdirbimo etape (t. y. vejant ir gaminant iš suvytos vielos vijų plieninį vielinį lyną) prarasdavo Indijos kilmės statusą ir įgydavo JAE kilmės statusą būtent dėl šio galutinio prekių perdirbimo.

               (37)

               Todėl UML teigė, kad Komisija neteisingai rėmėsi 4 skaitmenų pozicijos pokyčiu kaip vieninteliu lemiamu nelengvatinės kilmės nustatymo veiksniu. UML dar teigė, kad, vadovaujantis Bendrijos muitinės kodekso 24 ir 25 straipsniais, 4 skaitmenų pozicijos pokytis yra vienintelis veiksnys, į kurį reikia atsižvelgti, tačiau jis nėra sprendžiamasis, nes iš importuotų gamybos priemonių vietoje sukurta pridėtinė vertė irgi turi lemiamą reikšmę. Buvo teigiama, kad Dubajuje vietoje sukurta pridėtinė vertė siekė daugiau nei 25 %. Be to, UML taip pat tvirtino, kad prekių kilmės nustatymas atsižvelgiant į 4 skaitmenų pozicijos pokyčius (arba nesamus pokyčius) buvo Komisijos derybinė pozicija PPO derybose dėl kilmės taisyklių ir priskiriamas nepriimtai Bendrijos teisei.

               (38)

               UML taip pat konstatavo, kad nežinojo apie nelengvatinės kilmės taisykles ir kad 2003 m. įsteigus Dubajaus gamyklą, grupės vadovybė Dubajuje ir Indijoje manė, kad Dubajuje iš suvytos vielos vijų, kurių kilmės šalis yra Indija, gaminami plieniniai vieliniai lynai bus traktuojami kaip JAE kilmės produktai.

               (39)

               Atsižvelgdama į šiuos UML argumentus dėl tiriamų produktų, eksportuojamų iš Dubajaus į Bendriją, kilmės, Komisija pirmiausia nurodė, kad jei dvi ar daugiau valstybių yra įtrauktos į prekių gamybą, jų nelengvatinės kilmės nustatymui iš tiesų lemiamą reikšmę turi „baigiamojo svarbaus perdirbimo arba apdorojimo“ sąvoka. Tačiau apskritai baigiamojo svarbaus perdirbimo arba apdorojimo kriterijus yra apibrėžiamas vienu iš šių trijų būdų, būtent i) taisykle, pagal kurią turi įvykti Suderintos sistemos nomenklatūros tarifo (sub)pozicijos pokytis, arba ii) pagal sąrašą gamybos arba perdirbimo procesų, po kurių prekėms suteikiama arba nesuteikiama tos valstybės, kurioje vyksta šie procesai, kilmė, arba iii) pagal pridėtinės vertės taisyklę.

               (40)

               Šiuo atveju plieniniai vieliniai lynai yra vienas iš produktų, kuriems taikoma taisyklė, pagal kurią turi įvykti tarifo (sub)pozicijos pokytis. Kadangi suvytos vielos vijų ir plieninių vielinių lynų 4 skaitmenų pozicija yra ta pati, nustatant nelengvatinę kilmę Dubajuje vykęs perdirbimo ir apdorojimo procesas nepakeičia Indijos kilmės.

               (41)

               Be to, nors Dubajuje nebuvo svarbus klausimas dėl „importuotų gaminių pridėtinės vertės“, siekiant užtikrinti gerą administravimo praktiką buvo patikrinti ir skaičiai, kuriuos pateikė UML, paremdama savo argumentą, kad Dubajuje buvo svarbi vietos pridėtinė vertė. Patikrinus paaiškėjo, kad Dubajuje faktinė pridėtinė vertė, išreikšta plieninių vielinių lynų gamintojo kainos procentais, bet kuriuo atveju buvo mažesnė už 25 %, kuriuos nurodė bendrovė.

               (42)

               Kalbant apie UML argumentą, kad 4 skaitmenų pozicijos pokytis yra Komisijos derybų objektas PPO derybose dėl kilmės ir priskiriamas nepriimtai teisei, pažymėtina, kad 4 skaitmenų pozicijos taisyklės taikymo praktika yra įsigaliojusi taikant Bendrijos muitinės kodekso 24 straipsnį. Šią taisyklę taiko Bendrijos institucijos ir kompetentingos valstybių narių muitinės, nustatydamos daugelio produktų, tarp kurių yra ir tiriamas produktas, nelengvatinę kilmę.

               (43)

               Atsakydama į pareiškimą, kad bendrovė nežinojo apie nelengvatinės kilmės taisykles, Komisija pirmiausia pakartojo, kad UML yra pagrindinė didelės tarptautinės įmonių grupės įmonė su susijusiomis gamybos vietomis, platintojais ir pardavimo skyriais visame pasaulyje. Atsižvelgiant į žaliavų, gatavų prekių ir pusgaminių judėjimą tarp šios grupės įmonių neatrodo tikėtina, kad bendrovei nebuvo žinomos nelengvatinės kilmės arba jos gamybos vietose gaminamų svarbiausių prekių kilmės taisyklės. Be to, reikėtų pažymėti, kad bet kuriuo atveju laikoma, kad bendrovės turi žinoti taikomą muitinės kodeksą ir taisykles bei negali, pateisindamos taikomų taisyklių nesilaikymą, remtis tuo, kad nežino šių taisyklių.

               (44)

               Atsižvelgdama į pirmiau pateikiamą informaciją, Komisija nusprendė, kad tiriamos prekės, eksportuojamos iš Dubajaus, yra Indijos kilmės, todėl joms turėtų būti taikomos antidempingo priemonės, nustatytos plieniniams vieliniams lynams, kurių kilmės šalis yra Indija.

               (45)

               Todėl nebuvo atsižvelgta į argumentus, kuriuos pateikė bendrovė dėl tiriamų prekių kilmės, ir jie nepakeitė Komisijos nuomonės, kad įsipareigojimo nuostatos buvo pažeistos.

         C.   SPRENDIMO 1999/572/EB PAKEITIMAS

               (46)

               Atsižvelgiant į pirmiau pateiktą informaciją nuspręsta, kad bendrovės Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd, dabar vadinamos Usha Martin Ltd, siūlomo įsipareigojimo priėmimas turėtų būti panaikinamas. Sprendimo 1999/572/EB 1 straipsnis, priimantis Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd įsipareigojimą, turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Šiuo sprendimu Usha Martin Industries & Usha Beltron Ltd pasiūlyto įsipareigojimo dėl plieninių lynų ir kabelių importo priėmimas yra panaikinamas.
   2 straipsnis
   Sprendimo 1999/572/EB 1 straipsnio 1 dalyje pateikta lentelė pakeičiama šia lentele:

               Valstybė

               Gamintojas

               IBT papildomas kodas

               Pietų Afrika

                           Haggie

                           Lower Germiston Road

                           Jupiter

                           PO Box 40072

                           Cleveland

                           South Africa

               A023

         3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. gruodžio 22 d.

            Komisijos vardu

         Peter MANDELSON

            Komisijos narys

      (1)  OL L 56, 1996 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (OL L 340, 2005 12 23, p. 17).

      (2)  OL L 217, 1999 8 17, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1674/2003 (OL L 238, 2003 9 25, p. 1).

      (3)  OL L 217, 1999 8 17, p. 63. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1678/2003 (OL L 238, 2003 9 25, p. 13).

      (4)  Žr. šio Oficialiojo leidinio 1 p.

      (5)  OL L 302, 1992 10 19, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 648/2005 (OL L 117, 2005 5 4, p. 13).

      (6)  OL L 253, 1993 10 11, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 883/2005 (OL L 148, 2005 6 11, p. 5).

      (7)  Byla T-51/96 Miwon Co. Ltd. prieš Tarybą (2000) ECR II-1841, 52 dalis.


title: 1992 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl prekių vežimo keliais ir geležinkeliais sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31992D0578

Oficialusis leidinys L 373 , 21/12/1992 p. 0026 - 0027 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 20 p. 0072  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 20 p. 0072

		Tarybos sprendimas1992 m. lapkričio 30 d.dėl Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl prekių vežimo keliais ir geležinkeliais sudarymo(92/578/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekių vežimo keliais ir geležinkeliais gali padėti išspręsti daugelį įvairių dabartinių transalpinių prekių vežimo problemų,kadangi būtina užtikrinti nediskriminacinę tranzito plėtrą tam, kad tarptautinė prekyba būtų vykdoma visuomenei patiriant kiek įmanoma mažesnes išlaidas ir siekiant kiek įmanoma labiau sumažinti administracines ir technines kliūtis, kurios įtakoja tranzitą;kadangi siekiant šių tikslų kartu reikia pagarbiai atsižvelgti į vartotojų pasirinkimo laisvę ir su kelių eismo sauga, visuomenės sveikatos apsauga ir Alpių regiono aplinkos apsauga susijusius aspektus;kadangi Susitarimo tikslai ir turinys patenka į bendros transporto politikos sritį, o techniniai standartai siekiant šių tikslų atlieka atskirą vaidmenį;kadangi tikslinga nustatyti tvarką, pagal kurią bus tvirtinami administraciniai šiame Susitarime numatyti susitarimai,NUSPRENDĖ:1 straipsnisBendrijos vardu patvirtinamas Europos ekonominės bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimas dėl prekių vežimo keliais ir geležinkeliais.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisTarybos pirmininkas praneša kaip numatyta Susitarimo 21 straipsnyje.3 straipsnisAdministracinis susitarimas, numatytas Susitarimo 6 priedo II.4 punkte, patvirtinamas šio sprendimo 4 straipsnyje nustatyta tvarka.4 straipsnisKomisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas Komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas.Komisijos atstovas pateikia Komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį nustato pirmininkas atsižvelgdamas į klausimo skubumą. Nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų Komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja.Komisija patvirtina numatytas priemones, jeigu jos atitinka Komiteto nuomonę.Kai numatytos priemonės neatitinka Komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma.Jeigu Taryba per keturias savaites nuo tos dienos, kai klausimas buvo jai perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija.5 straipsnisKomisija patvirtina administracinio susitarimo, nurodyto 3 straipsnyje įgyvendinimui reikalingas priemones 4 straipsnyje nustatyta tvarka.Priimta Briuselyje, 1992 m. lapkričio 30 d.Tarybos varduPirmininkasT. Eggar[1] OL C 305, 1992 11 23.[2] OL C 313, 1992 11 30, p. 16.--------------------------------------------------


title: 2010/201/: 2010 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų panaudojimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą

text:
8.4.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 88/14

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2010 m. kovo 9 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų panaudojimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą
   (2010/201/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) buvo įsteigtas teikti papildomą paramą nuo didelių struktūrinių pasaulinės prekybos tendencijų pokyčių padarinių nukentėjusiems iš darbo atleistiems darbuotojams ir jiems padėti iš naujo integruotis į darbo rinką.

               (2)

               EGF apimtis buvo išplėsta nuo 2009 m. gegužės 1 d. pateiktų paraiškų atžvilgiu, įtraukiant paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės.

               (3)

               2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė panaudoti EGF lėšas, neviršijant metinės viršutinės 500 mln. EUR ribos.

               (4)

               2009 m. rugpjūčio 13 d. Vokietija pateikė paraišką panaudoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo automobilių gamybos sektoriuje ir ją papildė iki 2009 m. spalio 23 d. pateikdama papildomos informacijos. Paraiška atitinka finansinės paramos nustatymo reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje, todėl Komisija siūlo skirti 6 199 341 EUR sumą.

               (5)

               Todėl EGF lėšos turėtų būti panaudotos suteikti finansinę paramą pagal Lietuvos pateiktą paraišką,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2010 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) lėšos panaudojamos siekiant skirti 6 199 341 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas paskelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2010 m. kovo 9 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. Á. MORATINOS

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2015 m. rugsėjo 4 d. Europos Centrinio Banko sprendimas (ES) 2015/1574, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas ECB/2014/8 dėl piniginio finansavimo draudimo ir atlyginimo už Vyriausybės indėlius nacionaliniuose centriniuose bankuose (ECB/2015/29)

text:
22.9.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 245/12

         EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS (ES) 2015/1574
   2015 m. rugsėjo 4 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas ECB/2014/8 dėl piniginio finansavimo draudimo ir atlyginimo už Vyriausybės indėlius nacionaliniuose centriniuose bankuose (ECB/2015/29)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 132 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 34 straipsnio 1 dalies antrą įtrauką,
   kadangi:

               (1)

               Europos Centrinio Banko sprendime ECB/2014/8 (1) nustatytos rinkos palūkanų normos, kurios bus laikomos atlyginimo už Vyriausybių ir valdžios institucijų indėlius, laikomus jų nacionaliniuose centriniuose bankuose (NCB), viršutinėmis ribomis. Tai padeda Valdančiajai tarybai stebėti, kaip NCB laikosi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 123 straipsnyje įtvirtinto piniginio finansavimo draudimo;

               (2)

               Sprendimo ECB/2014/8 1 straipsnio d punkte Eurepo indeksas apibrėžtas kaip užtikrinta rinkos palūkanų norma terminuotųjų indėlių eurais atžvilgiu. Nuo 2015 m. sausio 2 d. Eurepo indeksas nebenaudojamas. Nuo šiol užtikrinta rinkos palūkanų norma terminuotųjų indėlių eurais atžvilgiu bus panašaus termino STOXX EUR GC Pooling indeksai;

               (3)

               todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą ECB/2014/8,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Dalinis pakeitimas
   Sprendimo ECB/2014/8 1 straipsnio d punktas pakeičiamas taip:

      „d)   užtikrinta rinkos palūkanų norma: i) terminuotųjų indėlių eurais atžvilgiu – panašaus termino STOXX EUR GC Pooling indeksai; ir ii) terminuotųjų indėlių kita valiuta atžvilgiu – palyginama palūkanų norma.“

   2 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. rugsėjo 4 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  2014 m. vasario 20 d. Europos Centrinio Banko sprendimas ECB/2014/8 dėl piniginio finansavimo draudimo ir atlyginimo už Vyriausybės indėlius nacionaliniuose centriniuose bankuose (2014/303/ES) (OL L 159, 2014 5 28, p. 54).


title: 2009/674/EB: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos aplinkos agentūros 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/184

         2009 m. balandžio 23 d.

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   dėl Europos aplinkos agentūros 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2009/674/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos aplinkos agentūros 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos aplinkos agentūros 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2009 m. vasario 10 d. rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 1210/90 dėl Europos aplinkos agentūros bei Europos aplinkos informacijos ir stebėjimo tinklo įkūrimo (4), ypač į jo 13 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto nuomonę (A6–0171/2009),

               1.

               pažymi, kad Europos aplinkos agentūros galutinės metinės ataskaitos yra tokios, kokios pridėtos prie Audito Rūmų ataskaitos;

               2.

               pritaria Europos aplinkos agentūros 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos aplinkos agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 4.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 64.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 120, 1990 5 11, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 1998 m. balandžio 23 d. Komisijos Sprendimas iš dalies keičiantis sprendimą 95/539/EB, įsteigiantį gamtinių dujų tranzito tinklų ekspertų komitetątekstas svarbus EEE.

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31998D0285

Oficialusis leidinys L 128 , 30/04/1998 p. 0070 - 0070

		Komisijos sprendimas1998 m. balandžio 23 d.iš dalies keičiantis Sprendimą 95/539/EB, įsteigiantį gamtinių dujų tranzito tinklų ekspertų komitetą(Tekstas svarbus EEE)(98/285/EB)EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,atsižvelgdama į Europos Bendrijų steigimo sutartį,kadangi Gamtinių dujų tranzito tinklų ekspertų komiteto, įsteigto Komisijos sprendimu 95/539/EB [1], darbo tęstinumo motyvais yra tikslinga išbraukti nuostatą, nustatytą 6 straipsnio trečioje dalyje ("Kadencijos");kadangi reikia atitinkamai iš dalies keisti Sprendimą 95/539/EB,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:Vienintelis straipsnisSprendimo 95/539/EB 6 straipsnio trečia dalis išbraukiama.Priimta Briuselyje, 1998 m. balandžio 23 d.Komisijos varduChristos PapoutsisKomisijos narys[1] OL L 304, 1995 12 16, p. 57.--------------------------------------------------


title: 2013/471/ES: 2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas dėl dienpinigių išmokėjimo ir kelionės išlaidų kompensavimo Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariams ir pakaitiniams nariams

text:
25.9.2013

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 253/22

         TARYBOS SPRENDIMAS
         2013 m. rugsėjo 23 d.
         dėl dienpinigių išmokėjimo ir kelionės išlaidų kompensavimo Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariams ir pakaitiniams nariams
         (2013/471/ES)
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 301 straipsnio trečią pastraipą,
         kadangi:

                     (1)

                     Tarybos sprendimu 81/121/EEB (1) nustatytos dienpinigių išmokėjimo ir komandiruotės išlaidų kompensavimo Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (toliau – Komitetas) nariams, pakaitiniams nariams ir ekspertams taisyklės;

                     (2)

                     Europos Parlamentas savo 2012 m. gegužės 10 d. rezoliucijoje (2) atkreipė dėmesį į tai, kad Komiteto biuras įsipareigojo reformuoti išlaidų kompensavimo Komiteto nariams ir jų pakaitiniams nariams sistemą;

                     (3)

                     2012 m. spalio 12 d. Komitetas paprašė Tarybos priimti naują sprendimą dėl dienpinigių išmokėjimo ir kelionės išlaidų kompensavimo Komiteto nariams ir pakaitiniams nariams, kuriuo Sprendimas 81/121/EEB būtų panaikintas ir pakeistas nauju sprendimu;

                     (4)

                     turėtų būti pakoreguotos Komiteto nariams ir pakaitiniams nariams išmokamų dienpinigių sumos. Taip pat turėtų būti numatyta faktinėmis išlaidomis grindžiama transporto išlaidų kompensavimo sistema ir išmokos siekiant kompensuoti tų narių ir pakaitinių narių išlaidas už laiką, praleistą pareigoms vykdyti, ir susijusias administracines išlaidas;

                     (5)

                     prireikus, išsamios taisyklės dėl išmokų išmokėjimo ir kelionės išlaidų kompensavimo, taip pat dėl kelionės išlaidų kompensacijų viršutinių ribų koregavimo turėtų būti nustatytos Komiteto lygmeniu;

                     (6)

                     siekiant Komiteto nariams ir jų pakaitiniams nariams užtikrinti būtiną praktikos nuoseklumą, reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio taisykles;

                     (7)

                     todėl Sprendimas 81/121/EEB turėtų būti panaikintas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto (toliau – Komitetas) nariai ir pakaitiniai nariai (toliau kartu – išmokų gavėjai) turi teisę gauti dienpinigius už posėdžiuose praleistas dienas ir teisę į kelionės išlaidų kompensavimą, taip pat išmokas už kelionės atstumą ir kelionės trukmę, kaip nustatyta šiame sprendime.

            2 straipsnis

               1.   Posėdžiuose dalyvaujantiems išmokų gavėjams išmokamų dienpinigių suma yra 290 EUR.
               Komitetas gali nuspręsti dienpinigius padidinti ne daugiau kaip 50 %:

                           a)

                           kai į vieną ar daugiau posėdžių pakviestas išmokų gavėjas turi mokėti už apgyvendinimą su nakvyne posėdžio vietoje ir prieš pirmą posėdį, ir po paskutinio posėdžio; arba

                           b)

                           komandiruotės ne Briuselyje atveju, kai išmokų gavėjams apgyvendinti atrinktų viešbučių tarifai viršija 150 EUR už naktį.

               2.   Dienpinigiai išmokų gavėjams gali būti mokami ne daugiau kaip už dvi dienas tarp dviejų posėdžių, jei tokių dienpinigių suma yra mažesnė, palyginti su kelionės išlaidų, kurių išmokų gavėjas kitu atveju patirtų išvykdamas ir vėl grįždamas į posėdžio vietą, kompensavimu.

            3 straipsnis
            Išmokų gavėjų kelionės išlaidos kompensuojamos remiantis faktinėmis išlaidomis. Komitetas nustato atitinkamas kompensacijų viršutines ribas, siekiant užtikrinti, kad su kelionėmis susijusios išlaidos neviršytų nustatyto lygio jo metiniame biudžete, priimtame balsuojant.

            4 straipsnis
            Išmokų gavėjai turi teisę į išmokas už kelionės atstumą ir trukmę. Kelionių tarp išmokų gavėjo gyvenamosios vietos ir Briuselio atveju, išmokų gavėjas turi teisę į išmokas, kuriomis kompensuojamos vienos kelionės į Briuselį ir vienos kelionės iš Briuselio dėl kiekvienos darbo Komitete savaitės išlaidos.

            5 straipsnis
            Komitetas iki 2014 m. sausio 16 d. priima išsamias 2, 3 ir 4 straipsnių įgyvendinimo nuostatas.

            6 straipsnis
            4 straipsnyje nurodyta išmoka už kelionės atstumą apskaičiuojama taip:

                        a)

                        už kelionės dalį nuo 0 iki 50 km: 15 EUR;

                        b)

                        už kelionės dalį nuo 51 iki 500 km: 0,08 EUR/km;

                        c)

                        už kelionės dalį nuo 501 iki 1 000 km: 0,04 EUR/km;

                        d)

                        už kelionės dalį nuo 1 001 iki 3 000 km: 0,02 EUR/km;

                        e)

                        už kelionės dalį, viršijančią 3 000 km: išmoka nemokama.

            7 straipsnis
            4 straipsnyje nurodyta išmoka už kelionės trukmę apskaičiuojama taip:

                        a)

                        kai visa kelionė trunka nuo dviejų iki keturių valandų – išmoka lygi aštuntadaliui 2 straipsnyje numatytos dienpinigių normos;

                        b)

                        kai visa kelionė trunka nuo keturių iki šešių valandų – išmoka lygi ketvirtadaliui 2 straipsnyje numatytos dienpinigių normos;

                        c)

                        kai visa kelionė trunka daugiau nei šešias valandas ir dėl jos nereikia nakvynės – išmoka lygi pusei 2 straipsnyje numatytos dienpinigių normos;

                        d)

                        kai visa kelionė trunka daugiau nei šešias valandas ir dėl jos reikia nakvynės – išmoka lygi 2 straipsnyje numatytai dienpinigių sumai su sąlyga, kad pateikiami patvirtinamieji dokumentai.

            8 straipsnis

               1.   Išmokų gavėjai gali prašyti, kad, kaip pereinamojo laikotarpio priemonė ir atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalį, jiems iki kadencijos pabaigos, t. y. iki 2015 m. rugsėjo 20 d., būtų toliau taikomas Sprendimas 81/121/EEB.

               2.   Taikant šio straipsnio 1 dalį, Komitetas gali nuspręsti sumažinti Sprendime 81/121/EEB nustatytas sumas.

            9 straipsnis
            Komitetas iki kiekvienų metų balandžio 30 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai išsamią ataskaitą apie ankstesniais metais išmokų gavėjams išmokėtas kelionės išlaidų kompensacijas ir išmokas. Toje ataskaitoje pateikiama išsami informacija apie išmokų gavėjų skaičių, kelionių skaičių, paskirties vietas ir tai, kokia klase keliauta, patirtas ir kompensuotas kelionės išlaidas, taip pat apie išmokėtas išmokas.

            10 straipsnis
            Komitetas iki 2015 m. spalio 16 d. pateikia Tarybai šio sprendimo taikymo ir ypač jo poveikio biudžetui vertinimo ataskaitą.
            Toje vertinimo ataskaitoje pateikiama informacija, kuria remdamasi Taryba prireikus galės nustatyti išmokų gavėjams skirtas išmokas.

            11 straipsnis
            Nedarant poveikio 8 straipsnio 1 daliai, Sprendimas 81/121/EEB panaikinamas nuo 2013 m. spalio 15 d.

            12 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            Priimta Briuselyje 2013 m. rugsėjo 23 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkas

               V. JUKNA

            (1)  1981 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimas 81/121/EEB dėl dienpinigių išmokėjimo ir kelionės išlaidų kompensavimo Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariams, pakaitiniams nariams ir ekspertams (OL L 67, 1981 3 12, p. 29).

            (2)  OL L 286, 2012 10 17, p. 110.


title: 2002 m. birželio 27 d. Tarybos sprendimas iš dalies keičiantis Sprendimą 1999/311/EB, nustatantį trečiąjį transeuropinio bendradarbiavimo aukštojo mokslo srityje programos (Tempus III) etapą (2000–2006 m.)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32002D0601

Oficialusis leidinys L 195 , 24/07/2002 p. 0034 - 0037

		Tarybos sprendimas2002 m. birželio 27 d.iš dalies keičiantis Sprendimą 1999/311/EB, nustatantį trečiąjį transeuropinio bendradarbiavimo aukštojo mokslo srityje programos (Tempus III) etapą (2000–2006 m.)(2002/601/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 308 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [3],atsižvelgdama į Regionų komiteto nuomonę,kadangi:(1) 1996 m. liepos 23 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1488/96 dėl finansinių ir techninių priemonių, remiančių (MEDA) ekonominių ir socialinių struktūrų reformą pagal Europos-Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę [4].(2) Viduržemio jūros regionas yra prioritetinė Bendrijos sritis, o Viduržemio jūros regiono partnerių politinė, ekonominė ir socialinė plėtra yra vis daugiau pastangų reikalaujantis iššūkis.(3) Svarbu tęsti ir stiprinti bendradarbiavimą, pradėtą pagal Europos-Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę, įkurtą 1995 m. lapkričio 27 d. Barselonos deklaracija.(4) Barselonos deklaracijoje pripažįstama, kad Viduržemio jūros regiono kultūrinės tradicijos ir civilizacija, dialogas tarp šių kultūrų ir žmogiškieji, moksliniai ir technologijų mainai labai svarbūs plėtojant glaudesnius ryšius tarp Viduržemio jūros regiono tautų, skatinant jų savitarpio supratimą ir gerinant savitarpio suvokimą. Joje pabrėžiama ypatinga žmogiškųjų išteklių tobulinimo esmė, ypač jaunų žmonių švietimo ir mokymo srityje, taip pat kultūros srityje, be to, joje pripažįstama, kad pilietinės visuomenės indėlis į Europos-Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystės plėtojimo procesą gali būti esminis ir turėti reikšmingą vaidmenį skatinant geresnį tautų savitarpio supratimą ir glaudesnius ryšius.(5) Europos-Viduržemio jūros regiono valstybių bendradarbiavimas aukštojo mokslo srityje yra nepakeičiama priemonė siekiant pagrindinių tikslų, išdėstytų Barselonos deklaracijoje, ypač – tobulinti žmogiškuosius išteklius, skatinti kultūrų supratimą bei Europos-Viduržemio jūros regiono tautų draugiškų santykių atkūrimą, taip pat kurti laisvas ir klestinčias pilietines visuomenes.(6) 1999 m. balandžio 29 d. Taryba priėmė Sprendimą 1999/311/EB, nustatantį trečiąjį transeuropinio bendradarbiavimo aukštojo mokslo srityje programos (Tempus III) etapą (2000–2006 m.) [5].(7) Programa "Tempus III" veiksmingai padeda tobulinti struktūrinį bendradarbiavimą aukštojo mokslo srityje ir patį aukštąjį mokslą, įskaitant žmogiškųjų išteklių bei profesinių įgūdžių tobulinimą. Per universitetus ir universitetų darbuotojus ji gali veiksmingai prisidėti ir prie viešojo administravimo bei švietimo struktūrų plėtros šalyse, turinčiose teisę dalyvauti programoje.(8) Išplėtus geografinę programos "Tempus III" taikymo sritį ir įtraukus Viduržemio jūros regiono valstybes ne nares bei teritorijas, išvardytas Reglamente (EB) Nr. 1488/96, didesnėje Europos-Viduržemio jūros regiono dalyje galima būtų naudotis patvirtinusiais lūkesčius tos programos privalumais, sukurti masto ekonomiją ir palaikyti regioninį bendradarbiavimą.(9) Tikslinga pailginti programos "Tempus III" laikotarpį šešiais mėnesiais iki 2006 m. gruodžio 31 d., netikslinant finansinės nuostatos, nes tas laikotarpis atitinka finansinių perspektyvų laikotarpį ir kitų pagrindinių Bendrijos švietimo bei mokymo programų laikotarpį.(10) Programai "Tempus III" reikalingos įgyvendinimo priemonės turėtų būti priimtos vadovaujantis 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimu 1999/468/EB, nustatančiu Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką [6].(11) Todėl Sprendimas 1999/311/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSprendimas 1999/311/EB iš dalies keičiamas taip:1. 1 ir 2 straipsniai pakeičiami taip:"1 straipsnisProgramos "Tempus III". trukmėŠiuo sprendimu nustatomas trečiasis transeuropinio bendradarbiavimo aukštojo mokslo srityje programos (toliau – "Tempus III".) etapas, kuris trunka nuo 2000 m. liepos 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d.2 straipsnisŠalys, turinčios teisę dalyvauti programoje1. Programa "Tempus III". skirta šalims, kurios pagal 2000 m. gruodžio 5 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2666/2000 dėl paramos Albanijai, Bosnijai ir Hercegovinai, Kroatijai, Jugoslavijos Federacinei Respublikai ir Buvusiai Jugoslavijos Respublikai Makedonijai [7] yra naudos gavėjos, 1999 m. gruodžio 29 d. Tarybos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 99/2000 dėl paramos teikimo valstybėms partnerėms Rytų Europoje ir Vidurio Azijoje [8] minimoms naujoms nepriklausomoms valstybėms, anksčiau buvusiomis Tarybų Sąjungos Respublikomis, ir Mongolijai, bei Viduržemio jūros regiono ne valstybėms narėms ir teritorijoms, išvardytoms 1996 m. liepos 23 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1488/96 dėl finansinių ir techninių priemonių, remiančių (MEDA) ekonominių ir socialinių struktūrų reformą pagal Europos-Viduržemio jūros regiono valstybių partnerystę [9]. Šios šalys ir teritorijos toliau vadinamos "šalimis, turinčiomis teisę dalyvauti programoje"..2. Komisija, remdamasi konkrečios padėties kiekvienoje šalyje įvertinimu, 1 dalyje minėtuose reglamentuose nustatyta tvarka aptaria su šalimis, turinčiomis teisę dalyvauti programoje, ar jos turėtų dalyvauti programoje "Tempus III"., taip pat tariasi dėl jų dalyvavimo pobūdžio bei sąlygų. 10 straipsnio 1 dalies sąlygos bus taikomos šalims, turinčiomis teisę dalyvauti programoje, tačiau nedalyvaujančiomis programoje "Tempus III"..".2. 5, 6 ir 7 straipsniai pakeičiami taip:"5 straipsnisTikslas1. Programos "Tempus III". tikslas – vadovaujantis 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų reglamentų gairėmis ir bendraisiais tikslais, kartu su iš jų kylančiomis programomis ir sektoriniais metodais pagal papildomumo principą, skatinti šalių, turinčių teisę dalyvauti programoje, aukštojo mokslo sistemų plėtrą per kuo labiau subalansuotą bendradarbiavimą su partneriais iš visų valstybių narių.2. Konkrečiau, programa "Tempus III".:a) skatina supratimą ir draugiškų santykių atkūrimą tarp kultūrų, formuoja laisvas ir klestinčias pilietines visuomenes; irb) sudaro sąlygas aukštojo mokslo sistemos pritaikymui ir plėtrai, siekiant patenkinti naujus socialinius, ekonominius ir kultūrinius poreikius šalyse, turinčiose teisę dalyvauti programoje, atkreipiant dėmesį į:i) klausimus, susijusius su prioritetinių sričių studijų programų rengimu ir pertvarkymu;ii) aukštojo mokslo struktūrų, institucijų ir jų valdymo reformą bei lavinimą;iii) kvalifikaciją suteikiančio mokymo plėtrą siekiant pašalinti aukštos kvalifikacijos specialistų, reikalingų ekonominės reformos ir plėtros požiūriu, trūkumą, ypač gerinant ir plečiant ryšius su pramone;iv) aukštojo mokslo ir mokymo indėlį formuojant pilietiškumą ir stiprinant demokratiją.3. Siekdama įgyvendinti programos "Tempus III". tikslą Komisija vadovaujasi Bendrijos bendrąja politika dėl vyrų ir moterų lygių galimybių. Komisija taip pat užtikrina, kad nė vienai piliečių grupei nebus užkirstas kelias arba sudarytos prastesnės sąlygos dalyvauti programoje.6 straipsnisDialogas su šalimis, turinčiomis teisę dalyvauti programojeSuderinusi su kompetentingomis kiekvienos šalies institucijomis Komisija apibrėžia išsamius programos "Tempus III". vaidmens prioritetus bei tikslus, remdamasi programos tikslu ir priede išdėstytomis nuostatomis, ypač atsižvelgdama į:a) bendruosius 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų reglamentų tikslus;b) kiekvienos šalies, turinčios teisę dalyvauti programoje, ekonominę, socialinę ir švietimo politiką;c) poreikį nustatyti tinkamą pusiausvyrą tarp pasirinktų prioritetinių sričių ir programai "Tempus III". skirtų lėšų.7 straipsnisKomitetas1. Programą "Tempus III". Komisija įgyvendina pagal priede išdėstytas nuostatas, remdamasi kasmet priimamomis išsamiomis gairėmis ir vadovaudamasi išsamiais tikslais bei prioritetais, suderintais su kiekvienos šalies, turinčios teisę dalyvauti programoje, kaip numatyta 6 straipsnyje, kompetentingomis institucijomis.2. 4 ir 5 dalyse nurodytas Komitetas visų pirma padeda Komisijai įgyvendinti programą pagal 5 straipsnyje nustatytą tikslą ir koordinuoja savo veiklą su kitų programų, įgyvendinamų švietimo ("Socrates".) ir mokymo ("Leonardo".) srityje, komitetais.3. Šio sprendimo įgyvendinimui būtinos priemonės, susijusios su toliau nurodytais klausimais, priimamos laikantis 4 dalyje nurodytos tvarkos:a) programos "Tempus III". bendrosios gairės;b) Bendrijos teikiamos finansinės pagalbos atrankos procedūros ir bendrosios gairės (sumos, trukmė, naudos gavėjai);c) klausimai, susiję su bendru programos "Tempus III". biudžetu, įskaitant finansavimo išskirstymą atskiriems veiksmams;d) išsamūs prioritetai ir tikslai, derinami su kiekvienos šalies, turinčios teisę dalyvauti programoje, kompetentingomis institucijomis;e) programos "Tempus III". priežiūros ir vertinimo priemonės.4. Komisijai padeda komitetas.Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai.Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas - vienas mėnuo.Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.5. Be to, Komisija gali konsultuotis su komitetu kitais atitinkamais su programos "Tempus III". vykdymu susijusiais klausimais, įskaitant metinį pranešimą. Tokiu atveju taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai.".3. 9 ir 10 straipsniai pakeičiami taip:"9 straipsnisRyšiai su kitais Bendrijos veiksmaisKomisija šio sprendimo 7 straipsnio 4 dalyje nustatyta tvarka ir, jeigu taikytina, Reglamento (EB) Nr. 2666/2000 10 straipsnyje, Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 99/2000 13 straipsnyje ir Reglamento (EB) Nr. 1488/96 11 straipsnyje nustatyta tvarka, sprendimuose dėl metinio biudžeto nustatytose ribose, užtikrina "Tempus III". ir kitų Bendrijos veiksmų, kurie vykdomi tiek pačioje Bendrijoje, tiek kaip šalims, turinčioms teisę dalyvauti programoje, teikiamos pagalbos dalis, suderinamumą ir, jeigu reikia, papildomumą, ypač atsižvelgdama į Europos mokymo fondo veiklą.10 straipsnisKoordinavimas su veiksmais, vykdomais trečiosiose šalyse1. Komisija organizuoja atitinkamą programos koordinavimą su veiksmais, kuriuos vykdo trečiosios šalys [10] arba šių šalių universitetai ir verslo sektorius toje pačioje srityje kaip ir programa "Tempus III"., įskaitant, kur taikytina, dalyvavimą "Tempus III". projektuose.2. Toks dalyvavimas gali vykti įvairiais būdais, įskaitant vieną ar daugiau šių būdų:a) dalyvavimas "Tempus III". projektuose bendro finansavimo pagrindu,b) naudojimasis programos "Tempus III". teikiamomis galimybėmis mainams veiksmams, kuriems teikiamas dvišalis finansavimas, nukreipti,c) "Tempus III". ir nacionalinių iniciatyvų, kurių tikslai tokie patys, tačiau finansavimas ir administravimas vyksta atskirai, koordinavimas,d) abipusis keitimasis informacija apie visas svarbias šios srities iniciatyvas.".4. 12 straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:"Iki 2004 m. birželio 30 d. ji pateikia tarpinį pranešimą apie vertinimo išvadas, kartu pateikdama ir pasiūlymus dėl programos "Tempus III". pratęsimo arba pakeitimo laikotarpį, prasidedantį 2007 m. sausio 1 d.".5. Priede tekstas, pateikiamas po antrašte "Individualios stipendijos", pakeičiamas šio sprendimo priede pateiktu tekstu.2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.Šis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Liuksemburge, 2002 m. birželio 27 d.Tarybos varduPirmininkasM. Arias Cañete[1] OL C 151 E, 2002 6 25, p. 118.[2] 2002 m. gegužės 14 d. pareikšta nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).[3] OL C 149, 2002 6 21, p. 36.[4] OL L 189, 1996 7 30, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2698/2000 (OL L 311, 2000 12 12, p. 1).[5] OL L 120, 1999 5 8, p. 30. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2666/2000 (OL L 306, 2000 12 7, p. 1).[6] OL L 184, 1999 7 17, p. 23.[7] OL L 306, 2000 12 7, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2415/2001 (OL L 327, 2001 12 12, p. 3).[8] OL L 12, 2000 1 18, p. 1.[9] OL L 189, 1996 7 30, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2698/2000 (OL L 311, 2000 12 12, p. 1).[10] Šios šalys yra "Grupės 24". narės, išskyrus Bendrijos valstybes nares, Kipro Respublika, Malta ir asocijuotos Vidurio ir Rytų Europos šalys, o dalyvavimas susijęs su projektais, vykdomais kartu su neasocijuotomis Vidurio ir Rytų Europos šalimis, turinčiomis teisę gauti paramą pagal Phare programą, taip pat tos šalys, kurias Bendrija vėliau gali nuspręsti įtraukti.--------------------------------------------------PRIEDAS"Individualios stipendijosBe BEP ir struktūrinių ir (arba) papildomų priemonių Bendrija taip pat rems individualių stipendijų teikimą šalių, turinčių teisę dalyvauti programoje, arba Bendrijos dėstytojų, tyrėjų, instruktorių, universitetų administracijos darbuotojų, vyresniųjų ministerijų pareigūnų, švietimo planavimo specialistų ir kitų mokymo ekspertų vizitams, kuriais siekiama skatinti aukštojo mokslo ir mokymo kokybę, plėtrą bei pertvarką šalyse, turinčiose teisę dalyvauti programoje.Šie vizitai, inter alia, apima tokias sritis:- kursų ir mokomosios medžiagos rengimą,- darbuotojų rengimą, ypač organizuojant tobulinimo kursus ir stažuotes bendrovėse,- mokymo, tyrimų ir ugdymo užduotis,- veiksmus, remiančius aukštojo mokslo plėtrą,- dalyvavimą Europos asociacijų, ypač universitetų asociacijų, veikloje."--------------------------------------------------


title: 2012/563/ES: 2012 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
17.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 286/147

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2012 m. gegužės 10 d.
   dėl Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2012/563/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro 2010 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro 2010 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų kartu su Centro atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2012 m. vasario 21 d. rekomendaciją (06083/2012 – C7–0051/2012),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2965/94, įsteigiantį Europos Sąjungos įstaigų vertimo centrą (3), ir ypač į jo 14 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (4), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0125/2012),

               1.

               pritaria Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro 2010 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               2.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos Sąjungos įstaigų vertimo centro direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 366, 2011 12 15, p. 117.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 314, 1994 12 7, p. 1.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2005/244/EB: 2005 m. kovo 3 d. Tarybos sprendimas, dėl Europos bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl patekimo į rinką sudarymo

text:
22.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 75/35

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. kovo 3 d.
   dėl Europos bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos Vyriausybės susitarimo dėl patekimo į rinką sudarymo
   (2005/244/EB)
   EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmąja pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Komisija Bendrijos vardu derėjosi dėl dvišalio susitarimo dėl ankstesnio įsipareigojimų dėl patekimo į rinką, susijusių su Vietnamo stojimu į PPO, įgyvendinimo.

               (2)

               Susitarimas buvo parafuotas 2004 m. gruodžio 3 d.

               (3)

               Būtina, kad šis laikinas ir sui generis Susitarimas įsigaliotų kaip įmanoma greičiau, jei jis bus taikomas. Susitarimo sudarymas neturi poveikio Bendrijos ir jos valstybių narių kompetencijos pasidalijimui pagal Bendrijos teisę, kaip ją aiškina Teisingumo Teismas.

               (4)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas Bendrijos vardu,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos Vyriausybės Susitarimas dėl patekimo į rinką patvirtinamas Bendrijos vardu.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pasirašyti Bendriją įpareigojantį Susitarimą.
   3 straipsnis
   Komisija, laikydamasi 1993 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3030/93 (1) dėl tam tikrų tekstilės gaminių importo iš trečiųjų šalių bendrųjų taisyklių, 17 straipsnyje nustatytos tvarkos patvirtina šio Susitarimo 5 straipsnio pirmoje pastraipoje numatytą priemonę, susidedančią iš kvotų tekstilei ir drabužiams taikymo atnaujinimo tuo atveju, jei Vietnamas neįgyvendina savo įsipareigojimų, numatytų Susitarimo 2, 3 ir 4 straipsniuose ir Susitarimo pasikeičiant laiškais, parafuoto 2003 m. vasario 15 d., 9 punkte.
   Šio sprendimo nuostatos, patvirtinančios Susitarimą, yra viršesnės už Reglamentą (EEB) Nr. 3030/93 tiek, kiek tai yra susiję su tuo pačiu dalyku.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. kovo 3 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         F. BILTGEN

      (1)  OL L 275, 1993 11 8, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 2200/2004 (OL L 374, 2004 12 22, p. 1).
   SUSITARIMAS
   tarp Europos bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos dėl patekimo į rinką
   EUROPOS BENDRIJA
   ir
   VIETNAMO SOCIALISTINĖS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ
   toliau kartu vadinamos – Šalys ir atskirai – Šalis,
   PRIPAŽINDAMOS draugystės koordinavimo ir stiprinimo, bendradarbiavimo ir tarpusavio sąveikos tarp Vietnamo Socialistinės Respublikos ir Europos bendrijos svarbą; ir
   NORĖDAMOS vystyti ir plėtoti prekybos ir investicijų santykius tarp Vietnamo Socialistinės Respublikos ir Europos bendrijos,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Nuo 2005 m. sausio 1 d. Europos bendrija sustabdo, siekdama panaikinti, tekstilės ir drabužių kvotas, taikomas Vietnamo Socialistinei Respublikai.
   2 straipsnis
   Nuo 2005 m. sausio 1 d. Vietnamo Socialistinė Respublika:

               —

               taiko drabužiams, audiniams ir tekstilės gaminiams bei pluoštams tokio lygio tarifus, dėl kurių Vietnamas įsipareigojo Susitarimu dėl prekybos tekstilės ir aprangos gaminiais ir dėl kitų rinkos atvėrimo priemonių, parafuotu 2003 m. vasario 15 d. Hanojuje (1),

               —

               taiko verpalams 5 % tarifą,

               —

               taiko vynams ir spiritiniams gėrimams 65 % tarifą,

               —

               suteikia Europos bendrijos investuotojams ir paslaugų teikėjams ne mažiau palankų statusą, negu tas, kuris yra numatytas JAV investuotojams ir paslaugų teikėjams Vietnamo Socialistinės Respublikos ir Jungtinių Amerikos Valstijų dvišaliame susitarime dėl prekybos Investicijų ir prekybos paslaugomis skyriuje ir atitinkamuose jo prieduose,

               —

               leidžia Europos bendrijos subjektams investuoti į cemento ir klinkerio gamybą, atsižvelgiant į šiam sektoriui Vietname taikomas taisykles. Šios taisyklės nėra diskriminacinio pobūdžio,

               —

               leidžia Europos bendrijos investuotojams, investavusiems į telekomunikacijų sektorių, šiuo metu Vietname vykdantiems veiklą pagal verslo bendradarbiavimo sutartis, sudarytas su Vietnamo ūkio subjektais, atnaujinti dabartinius susitarimus arba transformuoti juos į kitokią struktūrą ne mažiau palankesnėmis, nei jų turimomis dabartinėmis sąlygomis, laikanti PPO susitarimo, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d.,

               —

               pašalina apribojimus klientams, kuriems Europos bendrijos kompiuterinių, statybos, projektavimo, integruoto projektavimo, architektūros ir teritorijų planavimo paslaugų tiekėjai, šiuo metu veikiantys Vietname, teikia savo paslaugas,

               —

               kiekvienu konkrečiu atveju ir vadovaujantis sąlygomis, nustatytomis PPO Susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d., svarsto galimybę suteikti licencijas Europos bendrijos ūkio subjektams steigti Vietname 100 % Europos bendrijai priklausančias įmones, teiksiančias kompiuterijos, statybos, projektavimo, integruoto projektavimo, architektūros ir miestų planavimo paslaugas, netaikant jokių apribojimų dėl klientų, kuriems gali būti teikiamos paslaugos,

               —

               leidžia 4 (keturioms) Europos bendrijos farmacijos įmonėms Vietname vykdyti veiklą, naudojantis rangovų paslaugomis, neperleidžiant licencijų ir tuo pačiu metu išsaugant leidimus prekiauti importuotais produktais,

               —

               leidžia Europos bendrijos bendrovėms steigti bendras įmones su Vietnamo partneriais, netaikant apribojimų Europos bendrijos kapitalo daliai, skirtas investuoti į biurų ir gyvenamųjų pastatų statybą pardavimui ir nuomai pagal Vietnamo įstatymus ir taisykles dėl turto pirkimo-pardavimo bei nuomos.

         3 straipsnis
   Ne vėliau kaip 2005 m. kovo 31 d. Vietnamo Socialistinė Respublika:

               —

               suteikia Europos bendrijos platintojui 1 (vieną) licenciją steigti Vietname 100 % Europos bendrijai priklausančią įmonę laikantis sąlygų, nustatytų PPO susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d.,

               —

               suteikia 1 (vienam) Europos bendrijos draudikui licenciją vykdyti veiklą Vietname gyvybės draudimo sektoriuje,

               —

               leidžia, laikantis sąlygų, nustatytų PPO susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d., Europos bendrijos laivybos linijoms steigti bendras įmones su Vietnamo partneriais, kuriose Europos bendrijos kapitalo dalis sudarys 51 % ir leidžia 1 (vienai) Europos bendrijos laivybos linijai įsteigti įmonę su 100 % Europos bendrijos investuotu kapitalu, kuri vykdys visą veiklą savo laivybos linijai,

               —

               suteikia 1 (vienam) Europos bendrijos paslaugų teikėjui licenciją teikti užsakymų kompiuteriu sistemos paslaugas Vietname, laikantis sąlygų, nustatytų PPO susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d.,

               —

               suteikia tarifinę kvotą importuoti 3 500 visiškai surinktų vienetų (VSV) Europos bendrijos kilmės motociklų ir motorolerių taikant 70 % dabartinės tarifo normos. Mažiausiai 50 % šios kvotos skiriama Europos bendrijos gamintojų specialiai įgaliotiems agentams ir platintojams.

         4 straipsnis
   Vietnamo Socialistinė Respublika:

               —

               suteikia Europos bendrijos investuotojams ne mažiau palankų statusą negu tas, kurį ji yra suteikusi Japonijos investuotojams pagal dvišalį Vietnamo Socialistinės Respublikos ir Japonijos susitarimą dėl investicijų (DSI) to susitarimo įsigaliojimo metu,

               —

               2005 m. ir 2006 m. suteikia 3 (tris) licencijas Europos bendrijos aplinkosaugos paslaugų teikėjams, 100 % Europos bendrijai priklausančioms įmonėms, veiklai Vietname vykdyti, turint tikslą teikti aplinkosaugos paslaugas, išskyrus poveikio aplikai vertinimo paslaugas, atsižvelgiant į veiklos apimtis ir sąlygas, nustatytas PPO susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d.,

               —

               leidžia Europos bendrijos platintojams, teisėtai veikiantiems Vietname, per 2005 m. atidaryti 4 (keturias) papildomas parduotuves ir 2 (dvi) papildomas parduotuves 2006 m.,

               —

               2006 m. suteikia 1 (vienam) Europos bendrijos platintojui licenciją veikti Vietname kaip 100 % Europos bendrijai priklausančiai įmonei laikantis sąlygų, nustatytų PPO susitarime, kurį Vietnamas ir Europos bendrija parafavo 2004 m. spalio 9 d.,

               —

               ne vėliau kaip iki 2004 m. gruodžio sumažina draudžiamų molekulių sąrašą iki 5–7 molekulių ir ne vėliau kaip iki 2005 m. gruodžio 31 d. panaikina šį sąrašą Europos bendrijai.

         5 straipsnis
   Europos bendrija gali iš naujo pradėti taikyti to paties lygio kvotas tekstilei ir drabužiams, kaip kvotos tekstilei ir drabužiams, kurias Europos bendrija buvo suteikusi Vietnamui 2004 m., padidintas metiniais augimo rodikliais, numatytais Susitarime dėl prekybos tekstilės ir aprangos gaminiais ir dėl kitų rinkos atvėrimo priemonių, parafuotame 2003 m. vasario 15 d. Hanojuje, jei Vietnamas neįvykdo bet kurio iš savo įsipareigojimų, numatytų šio Susitarimo 2, 3 ir 4 straipsniuose ar pirmiau minėto 2003 m. susitarimo 9 punkte.
   Tuo atveju, jei Europos bendrija neįvykdo savo įsipareigojimų, numatytų šio Susitarimo 1 straipsnyje ar Susitarimo dėl prekybos tekstile ir rūbais ir dėl kitų rinkos atvėrimo priemonių, 2003 m. vasario 15 d. parafuoto Hanojuje, 9 punkte, Vietnamas gali sustabdyti savo įsipareigojimų, numatytų šio Susitarimo 2, 3 ir 4 straipsniuose, taikymą.
   6 straipsnis
   Šis Susitarimas įsigalioja Šalims apsikeitus rašytiniais pranešimais po to, kai bus baigtos atitinkamos jų vidinės procedūros.
   Bet kuri iš Šalių gali bet kuriuo metu pasiūlyti pakeisti šį Susitarimą ar jį denonsuoti, pranešdama apie tai ne vėliau, kaip prieš šešis mėnesius. Denonsavimo atveju Susitarimo galiojimo laikas baigiasi pasibaigus pranešimo laikotarpiui.
   Šios Susitarimo galiojimas baigiasi Vietnamui įstojus į PPO.
   Šalys deda pastangas tam, kad jų vidinės procedūros, susijusios su šio Susitarimo įgyvendinimu, būtų baigtos iki 2004 m. gruodžio 31 d.
   7 straipsnis
   Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir vietnamiečių kalbomis; visi tekstai yra autentiški.

            Europos bendrijos vardu

            Vietnamo Socialistinės Respublikos Vyriausybės vardu

      (1)  Paskelbtas
         Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje L 152, 2003 6 26, p. 42, kaip „Susitarimas pasikeičiant laiškais, iš dalies keičiantis Europos Bendrijos ir Vietnamo Socialistinės Respublikos susitarimą dėl prekybos tekstilės ir aprangos gaminiais ir kitų rinkos atvėrimo priemonių, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Susitarimu pasikeičiant laiškais, parafuotu 2000 m. kovo 31 d.“


title: 2015 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1380, kuriuo leidžiama Danijos Karalystei ratifikuoti 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune kartu priimtą Konvenciją dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolą dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 5553)

text:
12.8.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 213/6

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1380
   2015 m. rugpjūčio 10 d.
   kuriuo leidžiama Danijos Karalystei ratifikuoti 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune kartu priimtą Konvenciją dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolą dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų

         (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 5553)

   (Tekstas autentiškas tik danų kalba)
   Europos Komisija,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2006 m. balandžio 27 d. Tarybos sprendimą 2006/325/EB dėl Europos bendrijos ir Danijos Karalystės susitarimo dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo sudarymo (1), ypač į jo 1a straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Europos bendrijos ir Danijos Karalystės susitarimo dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų pripažinimo bei vykdymo civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (2) (toliau – Susitarimas) 5 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad Danija nesudarytų tarptautinių susitarimų, kurie galėtų turėti poveikio Tarybos reglamento (EB) Nr. 44/2001 (3) taikymo sričiai arba ją pakeisti, išskyrus atvejus, kai tai daroma Europos Sąjungai pritarus ir tinkamai suderinus Europos Sąjungos ir Danijos Susitarimo, iš vienos pusės, ir atitinkamo tarptautinio susitarimo, iš kitos pusės, tarpusavio ryšį. Reglamentas (EB) Nr. 44/2001 buvo panaikintas ir pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1215/2012 (4);

               (2)

               pagal Susitarimo 3 straipsnio 2 dalį Danija 2012 m. gruodžio 20 d. raštu Komisijai pranešė apie savo sprendimą įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 nuostatas (5). Pagal Susitarimo 3 straipsnio 6 dalį Danijos pranešimu Danija ir Europos Sąjunga įgijo tarpusavio įsipareigojimų pagal tarptautinę teisę. Todėl Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 yra Susitarimo pakeitimas;

               (3)

               2015 m. kovo 30 d. Danija kreipėsi į Europos Sąjungą su prašymu pritarti jos pasiūlymui ratifikuoti Konvenciją dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga (toliau – Konvencija), ir jos Protokolą dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų (toliau – Protokolas), bendrai priimtus 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune;

               (4)

               kai kurie dalykai, kuriuos reglamentuoja Konvencija ir Protokolas, yra ir Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taikymo srities dalis, todėl šios priemonės turi įtakos tam reglamentui. Visų pirma, Konvencijos 13 straipsnis ir Protokolo X straipsnis reglamentuoja laikinąsias apsaugos priemones. Pastarasis straipsnis taikomas tik tuo atveju, jei Protokolo Susitariančioji Valstybė yra padariusi pareiškimą pagal jo XXX straipsnio 2 dalį. Be to, Konvencijos 43 straipsniu ir Protokolo XXI straipsniu reglamentuojama teismų jurisdikcija pagal Konvencijos 13 straipsnį. Todėl Europos Sąjungos pritarimas Danijai ratifikuojant Konvenciją ir Protokolą yra būtinas tiek, kiek šios taisyklės daro poveikį Reglamentui (ES) Nr. 1215/2012;

               (5)

               pagal Sprendimo 2006/325/EB 1a straipsnį siekdama taikyti Susitarimo 5 straipsnio 2 dalį Komisija, prieš priimdama sprendimą, kuriuo pareiškiamas Europos Sąjungos pritarimas, privalo įvertinti, ar Danijos numatomas sudaryti tarptautinis susitarimas nesumažins Susitarimo veiksmingumo ir nekliudys pagal jo taisykles nustatytai sistemai deramai veikti;

               (6)

               remdamasi Tarybos sprendimu 2009/370/EB (6), Europos Sąjunga, 2009 m. balandžio 28 d. deponavusi prisijungimo dokumentą, prisijungė prie Konvencijos ir Protokolo;

               (7)

               pagal Sprendimą 2009/370/EB, prisijungdama prie Konvencijos ir Protokolo, Europos Sąjunga padarė pareiškimą pagal Konvencijos 55 straipsnį, susijusį su jos 13 ir 43 straipsnių taikymu tais atvejais, kai skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) yra ES valstybėje narėje. Ji taip pat padarė pareiškimą pagal Protokolo XXX straipsnio 5 dalį, kuriuo pareiškė, kad jo XXI straipsnis nebus taikomas Europos Sąjungoje ir kad tokiais atvejais valstybėms narėms, saistomoms šio reglamento arba bet kurio kito susitarimo, kuriuo siekiama išplėsti jo poveikį, bus taikomas Reglamentas (EB) Nr. 44/2001. Ji nepadarė jokio pareiškimo dėl Protokolo X straipsnio;

               (8)

               remdamasi prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsniais Danija nedalyvavo priimant Sprendimą 2009/370/EB, todėl jis nėra jai privalomas ar taikomas. Ji bus saistoma Konvencijos ir Protokolo tik kaip atskira susitariančioji šalis;

               (9)

               atsižvelgdama į šias aplinkybes ir į tai, kad Konvencija ir Protokolas įsigaliojo 2009 m. rugpjūčio 1 d. visose Europos Sąjungos valstybėse narėse, išskyrus Daniją, Komisija mano, kad Danijai ratifikavus Susitarimą jo veiksmingumas nesumažės ir tai nepakenks deramam jo taisyklėmis nustatytos sistemos veikimui, jeigu Danija pagal Konvencijos 55 straipsnį ir Protokolo XXX straipsnio 5 dalį padarys panašius į Europos Sąjungos pareiškimus. Pagal tą pačią sąlygą taip nebus daromas poveikis sąlygoms, kuriomis pati Europos Sąjunga prisijungė prie Konvencijos ir Protokolo;

               (10)

               todėl Europos Sąjunga turėtų leisti Danijai ratifikuoti Konvenciją ir Protokolą. Ratifikuodama Konvenciją ir Protokolą, Danija turėtų padaryti panašius į Europos Sąjungos pareiškimus dėl Konvencijos 13 ir 43 straipsnių ir Protokolo XXI straipsnio,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Komisija Europos Sąjungos vardu leidžia Danijos Karalystei ratifikuoti 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune kartu priimtą Konvenciją dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolą dėl su orlaivių įranga susijusių klausimų
   2 straipsnis
   Ratifikuodama Konvenciją ir Protokolą, Danija turi padaryti šiuos pareiškimus:

                  „1.

                  Pagal Keiptauno Konvencijos 55 straipsnį tais atvejais, kai skolininko nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) yra Europos Sąjungos valstybės narės teritorijoje, Danija taikys Konvencijos 13 ir 43 straipsnius dėl laikinųjų apsaugos priemonių tik pagal 2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų pripažinimo bei vykdymo civilinėse ir komercinėse bylose (7) 35 straipsnį, kaip išaiškinta Europos Sąjungos Teisingumo Teismo atsižvelgiant į 1968 m. rugsėjo 27 d. Briuselio konvencijos dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų vykdymo civilinėse ir komercinėse bylose (8) 24 straipsnį.

                  2.

                  Pagal Protokolo dėl orlaivių XXX straipsnio 5 dalį Danija netaikys to protokolo XXI straipsnio, o tokiais atvejais bus taikomas Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012.

   3 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Danijos Karalystei.

      Priimta Briuselyje 2015 m. rugpjūčio 10 d.

            Komisijos vardu

         Věra JOUROVÁ

            Komisijos narė

      (1)  OL L 120, 2006 5 5, p. 22.

      (2)  OL L 299, 2005 11 16, p. 62.

      (3)  2000 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 44/2001 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 12, 2001 1 16, p. 1).

      (4)  2012 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (OL L 351, 2012 12 20, p. 1).

      (5)  OL L 79, 2013 3 21, p. 4.

      (6)  2009 m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimas 2009/370/EB dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Konvencijos dėl tarptautinių interesų, susijusių su mobiliąja įranga, ir jos Protokolo dėl su orlaivių įranga susijusių dalykų, bendrai priimtų 2001 m. lapkričio 16 d. Keiptaune (OL L 121, 2009 5 15, p. 3).


title: 2016 m. balandžio 28 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2016/1530 dėl Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos 2014 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
14.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 246/272

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2016/1530
   2016 m. balandžio 28 d.
   dėl Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos 2014 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos 2014 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos 2014 finansinių metų metinių ataskaitų kartu su Institucijos atsakymu (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2014 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2016 m. vasario 12 d. rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad Institucija įvykdė 2014 finansinių metų biudžetą (05584/2016 – C8-0087/2016),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1094/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/79/EB (4), ypač į jo 64 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 208 straipsnyje (6), ypač į jo 108 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonę (A8–0091/2016),

               1.

               pažymi, kad Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos galutinėse metinėse ataskaitose buvo pateikti Audito Rūmų ataskaitos priede nurodyti duomenys;

               2.

               pritaria Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos 2014 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jis būtų paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 409, 2015 12 9, p. 175.

      (2)  Žr. 1 išnašą..

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 331, 2010 12 15, p. 48.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (6)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.


title: 2015 m. balandžio 27 d. Europos Centrinio Banko sprendimas (ES) 2015/839, kuriuo nustatomos išsamiai vertinamos kredito įstaigos (ECB/2015/21)

text:
29.5.2015

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 132/88

            EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS (ES) 2015/839
      2015 m. balandžio 27 d.
      kuriuo nustatomos išsamiai vertinamos kredito įstaigos (ECB/2015/21)
      EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
      atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 127 straipsnio 6 dalį,
      atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ypač į jo 4 straipsnio 1 dalies f punktą, 4 straipsnio 3 dalį, 6 straipsnio 5 dalies d punktą ir 9–13 straipsnius,
      atsižvelgdama į Priežiūros valdybos pasiūlymą,
      kadangi:

                  (1)

                  vadovaudamasis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 33 straipsnio 3 ir 4 dalimis, Europos Centrinis Bankas (ECB) 2014 metais atliko Sprendime ECB/2014/3 (2) nurodytų kredito įstaigų išsamų vertinimą, įskaitant balanso vertinimą;

                  (2)

                  tų kredito įstaigų, kurios nebuvo įtrauktos į ankstesnį vertinimą ir tapo svarbiomis po Sprendimo ECB/2014/3 priėmimo, atžvilgiu ECB turėtų atlikti tokios pat apimties ir nuodugnumo išsamų vertinimą, koks buvo atliktas 2014 metais;

                  (3)

                  šis vertinimas turėtų apimti tris kredito įstaigas, kurias ECB pripažino svarbiomis pagal prižiūrimos grupės tarpvalstybinės veiklos svarbos kriterijų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalyje ir Europos Centrinio Banko reglamento (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (3) 59 ir 60 straipsniuose. Jis taip pat turėtų apimti kredito įstaigą, pripažintą svarbia pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalį, kadangi tai yra viena iš trijų svarbiausių įstaigų dalyvaujančioje valstybėje narėje, ir svarbią kredito įstaigą, kuri buvo įsteigta 2014 metais po to, kai nacionalinė kompetentinga institucija ėmėsi pertvarkymo priemonių kredito įstaigos, kuri anksčiau buvo pripažinta svarbia, atžvilgiu;

                  (4)

                  kadangi pastarosios įstaigos atžvilgiu buvo atliekamas turto kokybės tikrinimas ir specialusis auditas, bet pati įstaiga nebuvo testuojama nepalankiausiomis sąlygomis, ši įstaiga 2015 metais turėtų būti tik testuojama nepalankiausiomis sąlygomis;

                  (5)

                  be to, siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas, į šį vertinimą taip pat turėtų būti įtrauktos keturios kitos kredito įstaigos, kurios gali atitikti Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalyje nurodytus svarbos kriterijus remiantis 2014 finansinių metų apskaitos metų pabaigos duomenimis;

                  (6)

                  ECB gali reikalauti, kad Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 10 straipsnio 1 dalyje nurodyti asmenys pateiktų visą informaciją, reikalingą ECB išsamiam vertinimui atlikti. ECB taip pat gali pasinaudoti savo įgaliojimais pagal to reglamento 11–13 straipsnius;

                  (7)

                  atlikdamas šį išsamų vertinimą, ECB turėtų glaudžiai bendradarbiauti su atitinkamomis nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      Išsamiai vertinami subjektai
      1.   ECB atlieka priede išvardytų subjektų išsamų vertinimą.
      2.   Novo Banco, SA atžvilgiu atliekama tik išsamaus vertinimo dalis – testavimas nepalankiausiomis sąlygomis.
      3.   Vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 10 straipsniu, priede nurodytos išsamiai vertinamos kredito įstaigos pateikia visą ECB prašomą informaciją, kuri yra svarbi šiam vertinimui.
      2 straipsnis
      Tyrimo įgaliojimai
      1.   Vadovaudamasis Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 11 straipsniu, ECB gali vykdyti savo tyrimo įgaliojimus priede nurodytų kredito įstaigų atžvilgiu.
      2.   ECB patikrina iš kredito įstaigų gautą informaciją, įskaitant, kai tai reikalinga, atlikdamas patikrinimus vietoje, ir jam padeda nacionalinės kompetentingos institucijos, kai tinkama, dalyvaujant trečiosioms šalims, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 9–13 straipsniuose. Kai reikalinga, ECB gali pasiūlyti nacionalinėms kompetentingoms institucijoms paskirti neįstatyminius auditorius atlikti turto kokybės patikrinimą kaip išsamaus vertinimo dalį.
      3 straipsnis
      Įsigaliojimas
      Šis sprendimas įsigalioja 2015 m. gegužės 6 d.

         Priimta Frankfurte prie Maino 2015 m. balandžio 27 d.

               ECB Pirmininkas

            Mario DRAGHI

         (1)  OL L 287, 2013 10 29, p. 63.

         (2)  2014 m. vasario 4 d. Sprendimas ECB/2014/3, kuriuo nustatomos išsamiai vertinamos kredito įstaigos (OL L 69, 2014 3 8, p. 107).

         (3)  2014 m. balandžio 16 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (ES) Nr. 468/2014, kuriuo sukuriama Europos Centrinio Banko, nacionalinių kompetentingų institucijų ir nacionalinių paskirtųjų institucijų bendradarbiavimo Bendrame priežiūros mechanizme struktūra (BPM pagrindų reglamentas) (ECB/2014/17) (OL L 141, 2014 5 14, p. 1).

         PRIEDAS

            IŠSAMIAI VERTINIMOS ĮSTAIGOS

            Belgija

         Banque Degroof S.A.

            Prancūzija

         Agence Française de Développement (*)

            Liuksemburgas

         J.P. Morgan Bank Luxembourg S.A. (*)

            Malta

         Mediterranean Bank plc (*)

            Austrija

         Sberbank Europe AG
         VTB Bank (Austria) AG

            Portugalija

            Novo Banco, SA (tik testavimas nepalankiausiomis sąlygomis)

            Slovėnija

         Unicredit Banka Slovenija d.d.

            Suomija

         Kuntarahoitus Oyj (Municipality Finance plc) (*)

            (*)  Mažiau svarbios įstaigos, kurios gali būti pripažintos svarbiomis kredito įstaigomis remiantis 2014 finansinių metų apskaitos metų pabaigos duomenimis.