title: 2015 m. gegužės 7 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/740 dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Pietų Sudane ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2014/449/BUSP

text:
8.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 117/52

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2015/740
   2015 m. gegužės 7 d.
   dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Pietų Sudane ir kuriuo panaikinamas Sprendimas 2014/449/BUSP
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2014 m. liepos 10 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/449/BUSP (1), atsižvelgdama į savo tolesnį rimtą susirūpinimą padėtimi Pietų Sudane;

               (2)

               2015 m. kovo 3 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė Rezoliuciją (toliau – JT ST rezoliucija) 2206 (2015), kadangi yra rimtai sunerimusi ir susirūpinusi dėl nuo 2013 m. gruodžio mėn. tebesitęsiančio konflikto tarp Pietų Sudano Respublikos Vyriausybės ir opozicinių jėgų, yra susirūpinusi dėl iš to kylančių didelių žmonių kančių ir griežtai smerkia praeityje įvykdytus ir šiuo metu vykdomus žmogaus teisių pažeidimus bei tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimus, taip pat yra susirūpinusi dėl didelio masto asmenų perkėlimo ir gilėjančios humanitarinės krizės. Saugumo Taryba pabrėžė visų konflikte dalyvaujančių šalių atsakomybę už Pietų Sudano žmonių kančias. Ji taip pat nustatė, kad padėtis Pietų Sudane kelia grėsmę tarptautinei taikai ir saugumui regione;

               (3)

               JT ST rezoliucijos 2206 (2015) 9 ir 12 punktuose numatytos ribojamosios priemonės – kelionių apribojimai ir turto įšaldymas, kurios gali būti taikomos asmenims ir subjektams, kuriuos nurodė Saugumo Tarybos komitetas, įsteigtas pagal JT ST rezoliucijos 2206 (2015) 16 punktą (toliau – Komitetas). JT ST rezoliucijos 2206 (2015) 6, 7 ir 8 punktuose taip pat numatyti asmenų ir subjektų, kuriems turi būti taikomos tos rezoliucijos 9 ir 12 punktuose numatytos ribojamosios priemonės, įtraukimo į sąrašą kriterijai;

               (4)

               siekiant aiškumo, Sprendimu 2014/449/BUSP nustatytos ribojamosios priemonės ir JT ST rezoliucijoje 2206 (2015) numatytos ribojamosios priemonės turėtų būti įtrauktos į vieną teisės aktą;

               (5)

               todėl Sprendimas 2014/449/BUSP turėtų būti atitinkamai panaikintas;

               (6)

               tam tikroms priemonėms įgyvendinti reikia tolesnių Sąjungos veiksmų,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   1.   Valstybių narių piliečiams, arba iš valstybių narių teritorijų, arba naudojantis su jų vėliavomis plaukiojančiais laivais ar jų orlaiviais, draudžiama parduoti, tiekti, perduoti Pietų Sudanui ar į jį eksportuoti visų rūšių ginklus ir su jais susijusius reikmenis, įskaitant ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą ir pirmiau nurodytų ginklų ir reikmenų atsargines dalis, neatsižvelgiant į tai, ar jų kilmės vieta yra jų teritorijose.
   2.   Taip pat draudžiama:

               a)

               Pietų Sudano fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba naudojimui Pietų Sudane tiesiogiai ar netiesiogiai teikti techninę pagalbą, tarpininkavimo paslaugas ar kitas paslaugas, susijusias su 1 dalyje nurodytais objektais arba su tokių objektų tiekimu, gamyba, priežiūra ir naudojimu;

               b)

               Pietų Sudano fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba naudojimui Pietų Sudane tiesiogiai ar netiesiogiai teikti finansavimą arba finansinę paramą, susijusią su 1 dalyje nurodytais objektais, įskaitant visų pirma dotacijas, paskolas ir eksporto kredito draudimą, taip pat draudimą ar perdraudimą, kurie būtų skirti tokiems objektams parduoti, tiekti, perduoti ar eksportuoti arba susijusiai techninei pagalbai, tarpininkavimo paslaugoms ar kitoms paslaugoms teikti;

               c)

               sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis – išvengti a arba b punkte nurodytų priemonių.

         2 straipsnis
   1.   1 straipsnis netaikomas:

               a)

               žudymui nepritaikytos karinės įrangos, skirtos naudoti tik humanitariniais, žmogaus teisių stebėsenos ar apsaugos tikslais arba JT, Afrikos Sąjungos (AS), ES ar Tarpvyriausybinės vystymo institucijos (IGAD) vykdomoms institucijų stiprinimo programoms, arba reikmenų, skirtų JT, AS ir ES vykdomoms krizių valdymo operacijoms, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;

               b)

               nekovinės paskirties transporto priemonių, pagamintų su balistine apsauga ar su įmontuota balistine apsauga, skirtų naudoti tik ES ar jos valstybių narių personalo, arba JT, AS ar IGAD personalo apsaugos Pietų Sudane tikslais, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;

               c)

               techninės pagalbos, tarpininkavimo paslaugų ir kitų paslaugų, susijusių su a punkte nurodyta įranga arba programomis ir operacijomis, teikimui;

               d)

               finansavimo ir finansinės paramos, susijusių su a punkte nurodyta įranga arba programomis ir operacijomis, teikimui;

               e)

               išminavimo įrangos ir reikmenų, naudojamų išminavimo operacijose, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;

               f)

               žudymui nepritaikytos karinės įrangos, skirtos naudoti tik saugumo sektoriaus reformos Pietų Sudane procesui remti, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui, taip pat su tokia įranga susijusio finansavimo, finansinės paramos ar techninės pagalbos teikimui,

         jeigu atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija iš anksto yra pritarusi tokiam tiekimui.
   2.   1 straipsnis taip pat netaikomas apsauginiams rūbams, įskaitant neperšaunamas liemenes ir karinius šalmus, kuriuos į Pietų Sudaną laikinai ir tik asmeninėms reikmėms eksportuoja ES ar jos valstybių narių personalas, JT ar IGAD personalas, žiniasklaidos atstovai, humanitarinę pagalbą bei pagalbą vystymuisi teikiantys darbuotojai bei su šia veikla susijęs personalas.
   3.   Pagal šį straipsnį vykdomą tiekimą valstybės narės svarsto kiekvienu konkrečiu atveju, visapusiškai atsižvelgdamos į Tarybos bendrojoje pozicijoje 2008/944/BUSP (2) nustatytus kriterijus. Valstybės narės reikalauja atitinkamų apsaugos priemonių, kurios užkirstų kelią pagal šį straipsnį suteiktų leidimų netinkamam naudojimui, ir prireikus numato įrangos grąžinimo nuostatas.
   3 straipsnis
   1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių tam, kad nebūtų leidžiama atvykti į jų teritoriją ar vykti per ją tranzitu asmenims:

               a)

               kuriuos nurodė Saugumo Taryba arba Komitetas pagal JT ST rezoliucijos 2206 (2015) 6, 7, 8 ir 9 punktus, išvardytiems šio sprendimo I priede;

               b)

               kurie nėra įtraukti į a punktą, kliudantiems politiniam procesui Pietų Sudane, be kita ko, vykdantiems smurto veiksmus ar pažeidžiantiems susitarimus dėl ugnies nutraukimo, taip pat asmenims, atsakingiems už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane, ir su jais susijusiems asmenims, išvardytiems II priede.

         2.   1 dalis neįpareigoja valstybių narių neleisti jų pačių piliečiams atvykti į jų teritoriją.
   4 straipsnis
   1.   Šis straipsnis taikomas I priede išvardytiems asmenims.
   2.   3 straipsnio 1 dalis netaikoma, jeigu:

               a)

               kelionė yra pateisinama dėl humanitarinių priežasčių, įskaitant religines pareigas, kaip kiekvienu konkrečiu atveju nustatyta Komiteto;

               b)

               atvykimas ar tranzitas yra būtinas teisminiam procesui vykdyti;

               c)

               kelione būtų prisidėta siekiant taikos ir nacionalinio susitaikymo Pietų Sudane bei stabilumo regione, kaip kiekvienu konkrečiu atveju nustatyta Komiteto.

         5 straipsnis
   1.   Šis straipsnis taikomas II priede išvardytiems asmenims.
   2.   3 straipsnio 1 dalis nedaro poveikio tiems atvejams, kai valstybė narė privalo laikytis įsipareigojimo pagal tarptautinę teisę, būtent:

               a)

               kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;

               b)

               kaip JT rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;

               c)

               pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų arba

               d)

               pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos Taikinimo sutartį (Laterano paktą).

         3.   Laikoma, kad 2 dalis taikoma ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
   4.   Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 2 arba 3 dalį.
   5.   Valstybės narės pagal 3 straipsnio 1 dalį nustatytoms priemonėms gali taikyti išimtis, kai kelionė yra pateisinama dėl neatidėliotinų humanitarinių priežasčių arba kai vykstama dalyvauti tarpvyriausybiniuose susitikimuose ir ES remiamuose ar ES vykstančiuose susitikimuose, arba kai priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kuriuose vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojami ribojamųjų priemonių politikos tikslais, įskaitant demokratiją, žmogaus teises ir teisinės valstybės principo laikymąsi Pietų Sudane.
   6.   Valstybė narė, ketinanti leisti taikyti 5 dalyje nurodytas išimtis, apie tai Tarybai praneša raštu. Laikoma, kad išimtį taikyti leidžiama, jei per dvi darbo dienas nuo pranešimo apie siūlomą taikyti išimtį gavimo viena ar kelios Tarybos narės nepareiškia prieštaravimo. Jeigu viena ar kelios Tarybos narės pareiškia prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
   7.   Tais atvejais, kai pagal 2, 3, 5 ir 6 dalis valstybė narė leidžia II priede išvardytiems asmenims atvykti į jos teritoriją ar vykti per ją tranzitu, šis leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis tiesiogiai suteiktas.
   6 straipsnis
   1.   Įšaldomos visos lėšos ir ekonominiai ištekliai, kurie tiesiogiai ar netiesiogiai priklauso arba kuriuos tiesiogiai ar netiesiogiai nuosavybės teise turi, valdo arba kontroliuoja:

               a)

               asmenys ir subjektai, kuriuos nurodė Saugumo Taryba arba Komitetas pagal JT ST rezoliucijos 2206 (2015) 6, 7, 8 ir 12 punktus, išvardyti šio sprendimo I priede;

               b)

               asmenys, kliudantys politiniam procesui Pietų Sudane, be kita ko, vykdantys smurto veiksmus ar pažeidžiantys susitarimus dėl ugnies nutraukimo, taip pat asmenys, atsakingi už sunkius žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane, ir su jais susiję fiziniai ar juridiniai asmenys, subjektai ar organizacijos, išvardyti II priede.

         2.   I arba II priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba jų naudai nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nesudaroma galimybė naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
   7 straipsnis
   1.   Šis straipsnis taikomas I priede išvardytiems asmenims ir subjektams.
   2.   Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra būtini:

               a)

               pagrindiniams poreikiams, įskaitant mokėjimą už maisto produktus, nuomą arba hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas, patenkinti;

               b)

               išimtinai apmokėti pagrįstus profesinius mokesčius ir kompensuoti patirtas išlaidas, susijusias su teisinių paslaugų teikimu;

               c)

               mokesčiams arba paslaugų mokesčiams už kasdienį įšaldytų lėšų ir ekonominių išteklių aptarnavimą ar laikymą.

         Atitinkama valstybė narė iš anksto praneša Komitetui apie ketinimą tam tikrais atvejais leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą. Leidimai gali būti suteikti, jei per penkias darbo dienas nuo tokio pranešimo Komitetas nepriima neigiamo sprendimo.
   3.   Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra būtini nenumatytoms išlaidoms apmokėti, su sąlyga, kad atitinkamos valstybės narės pranešė Komitetui apie tą sprendimą ir Komitetas tą sprendimą patvirtino.
   4.   Nukrypstant nuo 6 straipsnio 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos taip pat gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei atitinkama valstybė narė nustatė, kad lėšos ar ekonominiai ištekliai yra teismo, administracine ar arbitražo tvarka suvaržyti arba yra teismo sprendimo objektas ir kad lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami išimtinai to suvaržymo ar teismo sprendimo vykdymui, su sąlyga, kad toks suvaržymas buvo nustatytas arba teismo sprendimas buvo priimtas iki tos dienos, kai buvo priimta JT ST rezoliucija 2206 (2015), t. y. 2015 m. kovo 3 d., ir nėra priimtas į I arba II priede pateiktą sąrašą įtraukto fizinio ar juridinio asmens, subjekto ar organizacijos naudai bei atitinkama valstybė narė apie tai pranešė Komitetui.
   5.   6 straipsnio 1 dalis netaikoma įšaldytų sąskaitų padidėjimui:

               a)

               palūkanomis arba kitomis dėl tų sąskaitų atsirandančiomis pajamomis arba

               b)

               mokėjimais pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti 6 straipsnyje numatytos priemonės,

         jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams yra toliau taikomos 6 straipsnio 1 dalyje numatytos priemonės.
   6.   6 straipsnis nekliudo tam, kad į sąrašą įtrauktas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio fizinio ar juridinio asmens, subjekto arba organizacijos įtraukimo į I priede pateiktą sąrašą datos, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna į I ar II priede pateiktą sąrašą įtrauktas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija ir jei atitinkama valstybė narė prieš 10 darbo dienų iki tokio leidimo suteikimo pranešė Komitetui apie ketinimą atlikti ar gauti tokius mokėjimus arba leisti, atitinkamais atvejais, šiam tikslui nutraukti lėšų, kito finansinio turto ar ekonominių išteklių įšaldymą.
   8 straipsnis
   1.   Šis straipsnis taikomas II priede išvardytiems asmenims ir subjektams.
   2.   Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų ar ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:

               a)

               būtini II priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas, patenkinti;

               b)

               skirti išimtinai apmokėti pagrįstus profesinius mokesčius ir kompensuoti patirtas išlaidas, susijusias su teisinių paslaugų teikimu;

               c)

               skirti išimtinai mokesčiams arba paslaugų mokesčiams už kasdienį įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių aptarnavimą ar laikymą sumokėti arba

               d)

               būtini nenumatytoms išlaidoms apmokėti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai pranešė ne mažiau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.

         Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
   3.   Nukrypstant nuo 6 straipsnio 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų ar ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:

               a)

               lėšoms ar ekonominiams ištekliams taikomas arbitražinis sprendimas, priimtas iki tos dienos, kurią 6 straipsnio 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija buvo įtraukti į II priede pateiktą sąrašą, arba Sąjungoje priimtas teisminės institucijos ar administracinis sprendimas, arba atitinkamoje valstybėje narėje vykdytinas teisminės institucijos sprendimas, priimtas iki arba po tos dienos;

               b)

               lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami išimtinai reikalavimams, garantuotiems tokiu sprendimu, patenkinti arba tokiame sprendime yra pripažinti teisėtais, neperžengiant ribų, nustatytų taikomais įstatymais ir kitais teisės aktais, reglamentuojančiais tokius reikalavimus pateikiančių asmenų teises;

               c)

               sprendimas nėra I arba II priede pateiktame sąraše nurodyto fizinio ar juridinio asmens, subjekto arba organizacijos naudai ir

               d)

               sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai politikai.

         Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokius pagal šią dalį suteiktus leidimus.
   4.   6 straipsnio 1 dalis nekliudo tam, kad į sąrašą įtrauktas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio fizinio ar juridinio asmens, subjekto arba organizacijos įtraukimo į II priede pateiktą sąrašą datos, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna I arba II priede pateiktame sąraše nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija.
   5.   6 straipsnio 2 dalis netaikoma įšaldytų sąskaitų padidėjimui:

               a)

               palūkanomis arba kitomis dėl tų sąskaitų atsirandančiomis pajamomis;

               b)

               mokėjimais pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti 6 straipsnyje numatytos priemonės, arba

               c)

               mokėjimais pagal teisminių institucijų, administracinius arba arbitražinius sprendimus, priimtus Sąjungoje arba vykdytinus atitinkamoje valstybėje narėje,

         jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams yra toliau taikomos 6 straipsnio 1 dalyje numatytos priemonės.
   9 straipsnis
   1.   Jeigu Saugumo Taryba arba Komitetas asmenį arba subjektą įtraukia į sąrašą, Taryba tą asmenį ar subjektą įtraukia į I priedą.
   2.   Taryba, remdamasi valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu, nusprendžia sudaryti II priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keisti.
   3.   Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai praneša apie 1 ir 2 dalyse nurodytus savo sprendimus, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai galimybę pateikti pastabų.
   4.   Jeigu pateikiama pastabų arba naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri savo sprendimus ir atitinkamai informuoja atitinkamą fizinį ar juridinį asmenį, subjektą arba organizaciją.
   10 straipsnis
   1.   I ir II prieduose nurodomos 3 straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje nurodytų asmenų ir subjektų įtraukimo į sąrašą priežastys, kurias Saugumo Taryba ar Komitetas yra pateikę I priedo atžvilgiu, o Taryba – II priedo atžvilgiu.
   2.   I ir II prieduose taip pat pateikiama informacija, jei jos turima, būtina atitinkamų asmenų ir subjektų tapatybei nustatyti, kurią Saugumo Taryba ar Komitetas yra pateikę I priedo atžvilgiu, o Taryba – II priedo atžvilgiu. Teikiant informaciją apie asmenis, gali būti nurodomas vardas ir pavardė, įskaitant slapyvardžius, gimimo data ir vieta, pilietybė, paso ir asmens tapatybės kortelės numeriai, lytis, adresas, jei žinomas, bei pareigos ar profesija. Teikiant informaciją apie juridinius asmenis, subjektus arba organizacijas gali būti nurodomi pavadinimai, registracijos vieta ir data, registracijos numeris ir veiklos vykdymo vieta. I ir II prieduose taip pat nurodoma įtraukimo į sąrašą data.
   11 straipsnis
   Kad šiame sprendime nustatytų priemonių poveikis būtų kuo didesnis, Sąjunga skatina trečiąsias valstybes patvirtinti ribojamąsias priemones, panašias į nustatytąsias šiame sprendime.
   12 straipsnis
   1.   Šis sprendimas nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas arba iš dalies keičiamas, jeigu Taryba mano, kad jo tikslai nepasiekti, ir atsižvelgiant į susijusius Saugumo Tarybos sprendimus.
   2.   3 straipsnio 1 dalies b punkte ir 6 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytos priemonės peržiūrimos reguliariai ir ne rečiau kaip kas 12 mėnesių. Jas atitinkamiems asmenims ir subjektams nustojama taikyti, jei 9 straipsnyje nurodyta tvarka Taryba nustato, kad sąlygos, dėl kurių jos taikomos, nebeegzistuoja.
   13 straipsnis
   Sprendimas 2014/449/BUSP panaikinamas.
   14 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2015 m. gegužės 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. RINKĒVIČS

      (1)  2014 m. liepos 10 d. Tarybos sprendimas 2014/449/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Pietų Sudane (OL L 203, 2014 7 11, p. 100).

      (2)  2008 m. gruodžio 8 d. Tarybos bendroji pozicija 2008/944/BUSP, nustatanti bendrąsias taisykles, reglamentuojančias karinių technologijų ir įrangos eksporto kontrolę (OL L 335, 2008 12 13, p. 99).

      I PRIEDAS

         3 straipsnio 1 dalies a punkte ir 6 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų asmenų ir subjektų sąrašas

      II PRIEDAS

         3 straipsnio 1 dalies b punkte ir 6 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų asmenų ir subjektų sąrašas

                  Vardas ir pavardė

                  Identifikuojamoji informacija

                  Priežastys

                  Įtraukimo į sąrašą data

                  1.

                  Santino DENG
                  (dar žinomas kaip: Santino Deng Wol)

                  Sudano liaudies išlaisvinimo armijos (SPLA) trečiosios pėstininkų divizijos vadas

                  Santino Deng yra SPLA trečiosios pėstininkų divizijos, kuri 2014 m. gegužės mėn. dalyvavo susigrąžinant Bentiu, vadas. Todėl Santino Deng yra atsakingas už sausio 23 d. karo veiksmų nutraukimo susitarimo pažeidimus.

                  2014 7 11

                  2.

                  Peter GADET
                  (dar žinomas kaip: Peter Gatdet Yaka; Peter Cadet; Peter Gadet Yak; Peter Gadet Yaak: Peter Gatdet Yaak; Peter Gatdet; Peter Gatdeet Yaka)

                  Antivyriausybinių nuerų nereguliariųjų karinių pajėgų vadovas. Gimimo vieta: Majomo apskritis, Vienybės vilaja (Unity State)

                  Peter Gadet yra antivyriausybinių nuerų nereguliariųjų karinių pajėgų, kurios 2014 m. balandžio 15–17 d. įvykdė Bentiu užpuolimą pažeidžiant sausio 23 d. karo veiksmų nutraukimo susitarimą, vadovas. Puolimo metu žuvo daugiau kaip 200 civilių gyventojų. Todėl Peter Gadet yra atsakingas už smurto protrūkio kurstymą, taip kliudant politiniam procesui Pietų Sudane, ir už sunkius žmogaus teisių pažeidimus.

                  2014 7 11


Svarbus teisinis pranešimas

|

31987D0095

1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos sprendimas dėl standartizacijos informacinių technologijų ir telekomunikacijų srityje

Oficialusis leidinys L 036 , 07/02/1987 p. 0031 - 0037 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0105  specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 13 tomas 16 p. 0105  CS.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 ET.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 HU.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 LT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 LV.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 MT.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 PL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 SK.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242 SL.ES skyrius 13 tomas 008 p. 236  - 242

		Tarybos sprendimas1986 m. gruodžio 22 d.dėl standartizacijos informacinių technologijų ir telekomunikacijų srityje(87/95/EEB)EUROPOS BENDRIJŲ TARYBA,atsižvelgdama į Europos ekonominės bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 235 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [1],atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],kadangi informacinių technologijų srityje taikant standartus ir vykdant jų parengimo darbus pirmiausia turi būti atsižvelgta į:- techninių specifikacijų kompleksiškumą ir tikslumo reikalavimus, kad būtų užtikrintas keitimasis informacija bei duomenimis ir suderintas sistemų veikimas,- būtinybę užtikrinti greitą standartų paskelbimą, kad dėl nereikalingo vilkinimo dokumentai pirma laiko nepasentų, nes nebūtų spėta prisitaikyti prie technologinių pokyčių,- būtinybę skatinti tokį tarptautinių standartų taikymą keičiantis informacija ir duomenimis, kad būtų įtvirtintas patikimas jų praktinis įgyvendinimas,- ekonominę standartizacijos svarbą prisidedant prie šios srities Bendrijos rinkos kūrimo;kadangi pagal Direktyvą 83/189/EEB [3] Komisija, valstybės narės ir standartų institucijos gali būti informuotos apie standartų institucijų ketinimus parengti arba iš dalies pakeisti vieną ar kitą standartą, ir kadangi pagal tos direktyvos sąlygas Komisija gali nustatyti bendros svarbos standartų kūrimo darbų apimtis, kad jie būtų bendrai vykdomi nuo pat pradžių;kadangi toje direktyvoje nėra visų nuostatų, reikalingų Bendrijos standartizacijos politikai informacinių technologijų ir telekomunikacijų srityje įgyvendinti;kadangi dėl vis didėjančios besidubliuojančių techninių darbų apimties įvairiose standartizacijos srityse, ypač informacinių technologijų ir telekomunikacijų, gali būti pateisinamas glaudus standartų institucijų, kurios turėtų dirbti kartu spręsdamos šiuos bendros svarbos klausimus, bendradarbiavimas;kadangi neseniai Komisija sudarė susitarimus pagal susitarimo memorandumą, pasirašytą su Europos pašto ir telekomunikacijų administracijų konferencija (CEPT), ir pagal bendras rekomendacijas, suderintas su jungtine standartizacijos organizacija – Europos standartizacijos komitetu/Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetu (CEN/Cenelec);kadangi Direktyvoje 86/361/EEB [4] išdėstytos šios srities bendrųjų techninių specifikacijų, atitinkančių Europos telekomunikacijų normas (NET), sukūrimo programos, kurias vykdo Europos pašto ir telekomunikacijų administracijų konferencija, prireikus konsultuodamasi su Europos standartizacijos komitetu ir Europos elektrotechnikos standartizacijos komitetu;kadangi viešųjų pirkimų užsakymų sritis yra tinkamai sukurta, kad būtų plačiau diegiamos atviros tarpusavio sujungimo informacijos ir keitimosi duomenimis standartų sistemos, naudojamos pirkimų metu;kadangi komitetas turi būti įpareigotas padėti Komisijai siekti šiame sprendime išdėstytų tikslų ir įgyvendinti jame nustatytus uždavinius,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠiame sprendime:1) "techninė specifikacija" – tai dokumento formos specifikacija, kurioje yra nustatytos produkto charakteristikos, tokios kaip kokybės lygio, eksploatavimo, saugos ir matmenų reikalavimai, tarp jų ir produktams taikomi reikalavimai, susiję su terminais, simboliais, bandymais ir jų metodika, pakavimu, žymėjimu ir ženklinimu etiketėmis;2) "bendroji techninė specifikacija" – tai techninė specifikacija, parengta vienodam taikymui visose Bendrijos valstybėse narėse;3) "standartas" – tai pripažintos standartizacijos institucijos patvirtinta techninė specifikacija, skirta dažnam arba nuolatiniam vartojimui, į kurią neprivalu atsižvelgti;4) "tarptautinis standartas" – tai pripažintos tarptautinės standartizacijos institucijos patvirtintas standartas;5) "tarptautinio standarto projektas (DIS)" – tai pripažintos standartizacijos institucijos patvirtintas standarto projektas;6) "tarptautinė techninė telekomunikacijų specifikacija" – tai tokių organizacijų kaip Tarptautinis telegrafo ir telefono konsultacijų komitetas (CCITT) arba CEPT rekomenduojama produkto visų arba kai kurių charakteristikų techninė specifikacija;7) "Europos standartas" – tai standartas, patvirtintas pagal standartizacijos institucijų, su kuriomis Bendrija yra sudariusi susitarimus, nuostatus;8) "Europos pirminis standartas" – tai standartas, patvirtintas kaip EPS pagal standartizacijos institucijų, su kuriomis Bendrija yra sudariusi susitarimus, nuostatus;9) "funkcinis standartas" – tai standartas, sukurtas kompleksinei funkcijai vykdyti, kad būtų užtikrintas sistemų sąveika, ir paprastai gaunamas susiejus kelis turimus bazinius standartus ir patvirtinamas pagal standartizacijos institucijų nuostatus;10) "funkcinė specifikacija" – tai specifikacija, telekomunikacijų srityje apibūdinanti vieno ar keleto atvirų sistemų tarpusavio sujungimo standartų taikymą, palaikanti konkretų reikalavimą užtikrinti informacinių technologijų sistemų ryšį (standartai, kuriuos rekomenduoja tokios organizacijos kaip Tarptautinis telegrafo ir telefono konsultacijų komitetas (CCITT) arba CEPT);11) "techninis reglamentas" – tai techninės specifikacijos, apimančios ir atitinkamas administracines nuostatas, kurių privaloma laikytis de jure arba de facto, kai produktas yra parduodamas ar naudojamas valstybėje narėje arba didesnėje jos dalyje, išskyrus vietos valdžios institucijų nustatytas sritis;12) "atitikties sertifikavimas" – tai veikla, kai liudijimu arba atitikties ženklu patvirtinama, kad produktas arba paslauga atitinka nurodytus standartus ar kitas technines specifikacijas;13) "informacinės technologijos" – tai sistemos, įranga, sudedamosios dalys ir programinė įranga, reikalinga, kad būtų galima gauti, apdoroti ir saugoti informaciją visuose žmogaus veiklos baruose (buityje, įstaigose, gamyklose ir t. t.), kurioms pritaikyti dažniausiai yra reikalinga elektroninė arba panaši technologija;14) "viešųjų pirkimų užsakymai" – tai tie, kurie:- apibrėžti Direktyvos 77/62/EEB [5] 1 straipsnyje,- pateikti informacinių technologijų ir telekomunikacijų įrangos tiekimui, kad ir koks būtų užsakovo veiklos sektorius;15) "telekomunikacijų institucijos" – tai Bendrijos pripažintos valdžios institucijos ar privačios įmonės, teikiančios viešąsias telekomunikacijų paslaugas.2 straipsnisSiekiant skatinti Europoje kurti standartus, informacinių technologijų srityje rengti ir taikyti standartus, o telekomunikacijų srityje – funkcines specifikacijas, vadovaujantis 3 straipsnio 2 dalimi ir 4 straipsniu, Bendrijos lygiu įgyvendinamos tokios priemonės:a) reguliariai, ne rečiau kaip kartą per metus, remiantis tarptautiniais standartais, tarptautinių standartų projektais arba lygiaverčiais dokumentais, nustatomi standartizacijos poreikių prioritetai, kad būtų galima rengti darbų programas ir užsakyti tokius Europos standartus bei funkcines specifikacijas, kurie laikomi reikalingais keitimuisi informacija bei duomenimis ir sistemų sąveikai užtikrinti;b) vadovaujantis tarptautine standartizacijos veikla:- Europos standartizacijos institucijos ir specializuotos techninės institucijos, veikiančios informacinių technologijų ir telekomunikacijų sektoriuje, yra raginamos kurti Europos standartus, Europos pirminius standartus ar telekomunikacijų funkcines specifikacijas, prireikus parengiant funkcinius standartus, kad būtų užtikrintas vartotojams keičiantis informacija bei duomenimis reikalingas tikslumas ir sistemų sąveika. Tokios institucijos savo darbe remiasi telekomunikacijų srities tarptautiniais standartais, tarptautinių standartų projektais arba tarptautinėmis techninėmis specifikacijomis. Kai telekomunikacijas reglamentuojančiame tarptautiniame standarte, tarptautinio standarto projekte ar tarptautinėse techninėse specifikacijose pateikiamos aiškios nuostatos dėl jų vienodo taikymo, šios nuostatos nekeičiamos ir patvirtinamos Europos standartuose, Europos pirminiuose standartuose ar telekomunikacijų funkcinėse specifikacijose. Tik tuomet, kai telekomunikacijas reglamentuojančiame tarptautiniame standarte, tarptautinio standarto projekte ar tarptautinėse techninėse specifikacijose nėra tokių aiškių nuostatų, parengiamas Europos standartas, Europos pirminis standartas ar telekomunikacijų funkcinė specifikacija, paaiškinantys ar, kai reikia, papildantys telekomunikacijas reglamentuojantį tarptautinį standartą, tarptautinio standarto projektą ar tarptautines technines specifikacijas, bet nenukrypstantys nuo jų,- tos pačios institucijos raginamos rengti technines specifikacijas, kurios gali tapti Europos standartų ar Europos pirminių standartų pagrindu arba praversti rengiant suderintus tarptautinius keitimosi informacija bei duomenimis ir sistemų sąveikos standartus, jei tokių nėra;c) priemonės, sudarančios palankesnes sąlygas taikyti standartus ir funkcines specifikacijas, ypač koordinuojant valstybių narių veiklą:- tikrinama, ar pagal nurodytus bandymų reikalavimus produktai ir paslaugos atitinka standartus ir funkcines specifikacijas,- tinkamai suderinus procedūras išduodami standartų ir funkcinių specifikacijų atitikties liudijimai;d) skatinimas taikyti informacinių technologijų bei telekomunikacijų standartus ir funkcines specifikacijas, susijusias su valstybinio sektoriaus užsakymais ir techniniais reglamentais.3 straipsnis1. Konkretūs pasiūlytomis priemonėmis numatyti tikslai yra aprašyti šios direktyvos priede.2. Šis sprendimas apima:- informacinių technologijų srities standartus, kurie išdėstyti 5 straipsnyje,- funkcines specifikacijas, taikomas paslaugoms, kurios teikiamos per viešuosius telekomunikacijų tinklus ir yra skirtos keistis informacija ir duomenimis tarp informacinių technologijų sistemų.3. Šis sprendimas neapima:- Direktyvoje 86/361/EEB nurodytų bendrųjų techninių specifikacijų galiniams įrenginiams, prijungtiems prie viešųjų telekomunikacijų tinklų,- įrangos, sudarančios bet kokią pačių telekomunikacijų tinklų dalį, specifikacijų.4 straipsnisNustatydama standartizacijos reikalavimus, sudarydama standartizacijos darbų programą ir rengdama funkcines specifikacijas, Komisija daugiausia naudojasi vadovaujantis Direktyva 83/189/EEB jai perduota informacija.Pasikonsultavusi su 7 straipsnyje minimu komitetu, Komisija kompetentingas Europos standartizacijos organizacijas arba specializuotas technines institucijas (CEN, Cenelec ir CEPT) įgalioja atlikti techninius darbus ir, jei reikia, paprašo jas parengti atitinkamus Europos standartus arba funkcines specifikacijas. Numatomi suteikti šioms organizacijoms įgaliojimai turi būti perduodami derinti Direktyvos 83/189/EEB 5 straipsnyje minimam komitetui, laikantis toje direktyvoje nustatytos tvarkos. Jokie įgaliojimai nesuteikiami vykdyti tą darbų programų dalį, kuri buvo pradėta ar parengta vadovaujantis Direktyva 86/361/EEB.5 straipsnis1. Atsižvelgdamos į dabartinių nacionalinių procedūrų skirtumus, valstybės narės imasi deramai užtikrinti, kad vykdant informacinių technologijų viešųjų pirkimų užsakymus būtų daroma nuoroda į:- 2 straipsnio b punkte apibrėžtus Europos standartus ir Europos pirminius standartus,- tarptautinius standartus, kai jie yra priimti užsakovo šalyje,ir kad remiantis šiais standartais būtų keičiamasi informacija bei duomenimis ir užtikrinta sistemų sąveika.2. Siekdamos visokeriopo suderinamumo, valstybės narės imasi reikalingų priemonių, užtikrinančių, kad jų telekomunikacijų institucijos funkcines specifikacijas naudos į savo viešuosius telekomunikacijų tinklus pritraukti toms paslaugoms, kurios specialiai skirtos keitimuisi informacija ir duomenimis tarp informacinių technologijų sistemų, kai jos pačios naudoja šio straipsnio 1 dalyje minėtus standartus.3. Taikant šį straipsnį yra atsižvelgiama į toliau išdėstytas konkrečias sąlygas, kuriomis gali būti pateisinamas kitokių, negu nurodyti šiame sprendime, standartų ir specifikacijų naudojimas:- poreikis užtikrinti dabartinių sistemų funkcionavimo tęstinumą, kuris būtinai yra aiškiai apibrėžtų ir išdėstytų strateginių krypčių, kuriomis nuosekliai siekiama pereiti prie tarptautinių arba Europos standartų ar funkcinių specifikacijų, dalis,- išskirtinis tam tikrų projektų novatoriškumas,- kai minimas standartas ar funkcinė specifikacija techniškai neatitinka savo paskirties, nes netinka keitimuisi informacija bei duomenimis ir sistemų sąveikai užtikrinti, arba kai nėra priemonių (taip pat ir bandymų) užtikrinti, kad produktas deramai atitiks tą standartą arba funkcinę specifikaciją, arba kai Europos pirminiai standartai nėra pakankamai pastovūs, kad juos būtų galima taikyti. Kitoms valstybėms narėms leidžiama 7 straipsnyje minimam komitetui parodyti, kad standartą atitinkanti įranga buvo tinkamai naudojama ir kad ši išlyga taikyta nepateisinamai,- kai atidžiai išnagrinėjus rinką nustatoma, kad dėl su rentabilumu susijusių svarbių priežasčių naudoti konkretų standartą ar techninę specifikaciją yra nepriimtina. Kitoms valstybėms narėms paliekama galimybė 7 straipsnyje minimam komitetui parodyti, kad šį standartą atitinkanti įranga įprastais komerciniais pagrindais buvo tinkamai naudojama ir kad šis atsisakymas taikytas nepateisinamai.4. Be to, tuo pačiu 1 dalyje nurodytu pagrindu valstybės narės gali reikalauti, kad būtų suteikiamos nuorodos tarptautiniams standartams parengti.5. Užsakovai, kuriems taikomos 3 dalies nuostatos, tokio pasirinkimo priežastis, jei įmanoma, pagrindžia pirminiuose viešųjų pirkimų konkurso dokumentuose ir visais atvejais šias priežastis nurodo savo vidaus dokumentuose, o paprašyti tokią informaciją pateikia konkurse dalyvaujančioms bendrovėms ir 7 straipsnyje minimam komitetui, kartu išlaikydami komercinį konfidencialumą. Taip pat numatoma galimybė skundus dėl naudojimosi 3 dalyje nurodytomis nukrypti leidžiančiomis nuostatomis pateikti tiesiogiai Komisijai.6. Komisija užtikrina, kad šio straipsnio nuostatos būtų taikomos visiems Bendrijos projektams ir programoms, taip pat ir iš Bendrijos biudžeto finansuojamiems viešųjų pirkimų užsakymams.7. Jei užsakovai mano, kad tai būtina, jie gali mažesnės negu 100000 ekiu vertės sutartims taikyti kitas specifikacijas, jei tik dėl šių pirkimų nebus užkirstas kelias 1 ir 2 dalyse nurodytų standartų taikyti visose sutartyse, kurių vertė didesnė, negu nurodytoji šioje straipsnio dalyje. Nukrypti leidžiančios nuostatos arba šioje dalyje nustatytos ribinės vertės bus patikslintos per trejus metus nuo šio sprendimo taikymo pradžios.6 straipsnisRengdamos ar iš dalies keisdamos šiame sprendime nurodytų sričių techninius reglamentus, valstybės narės 5 straipsnyje nurodytais standartais naudojasi visuomet, kai jie atitinka reikalingas reglamento technines specifikacijas.7 straipsnis1. Komisijai, kai ji įgyvendina šiame sprendime nustatytus uždavinius ir administruoja darbų vykdymą, padeda konsultacinis komitetas, vadinamas Informacinių technologijų srities standartizavimo vyresniųjų pareigūnų grupe. Jį sudaro valstybių narių paskirti atstovai, kurie gali kreiptis pagalbos į ekspertus ar patarėjus; pirmininkas yra Komisijos atstovas. Kaip numatyta Direktyvos 86/361/EEB 5 straipsnyje, sprendžiant telekomunikacijų klausimus, kompetentingas komitetas vadinamas Telekomunikacijų vyresniųjų pareigūnų grupe.2. Komisija su komitetu konsultuojasi nustatydama Bendrijos prioritetus, įgyvendindama priede nurodytas priemones, spręsdama su standartų atitikties tikrinimu ir 5 straipsnio įgyvendinimo stebėsena susijusius bei kitus reikalus, prie kurių priskiriami informacinių technologijų ir telekomunikacijų srities, kitų su ja besisiejančių sričių standartizavimo klausimai. Ji su komitetu tariasi ir dėl 8 straipsnyje nurodytos ataskaitos.3. Komisija derina šių komitetų veiklą su Direktyvos 83/189/EEB 5 straipsnyje nurodytu komitetu, ypač kai gali dubliuotis pagal šį sprendimą ir minėtą direktyvą Europos standartizacijos įstaigoms pateikiami prašymai.4. Visus šio sprendimo įgyvendinimo klausimus komiteto pirmininko arba valstybės narės prašymu galima pateikti svarstyti komitetui.5. Komitetas posėdžiauja ne rečiau kaip du kartus per metus.6. Komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.7. Komiteto sekretoriatą formuoja Komisija.8 straipsnisKas dveji metai Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai standartizacijos veiklos informacinių technologijų sektoriuje pažangos ataskaitą. Šioje ataskaitoje yra nurodoma Komisijoje priimtos vykdomosios priemonės, pasiekti rezultatai, šių rezultatų taikymas viešųjų pirkimų sutartyse ir nacionaliniuose techniniuose reglamentuose, o svarbiausia, jų praktinė reikšmė sertifikavimui.9 straipsnisŠiuo sprendimu nepažeidžiamas Direktyvos 83/189/EEB ir Direktyvos 86/361/EEB taikymas.10 straipsnisŠis sprendimas pradedamas taikyti praėjus vieneriems metams po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.11 straipsnisŠis sprendimas skirtas valstybėms narėms.Priimta Briuselyje, 1986 m. gruodžio 22 d.Tarybos varduPirmininkasG. Shaw[1] OL C 36, 1986 2 17, p. 55.[2] OL C 303, 1985 11 25, p. 2.[3] OL L 109, 1983 4 26, p. 8.[4] OL L 217, 1986 8 5, p. 21.[5] OL L 13, 1977 1 15, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASINFORMACINIŲ TECHNOLOGIJŲ IR TELEKOMUNIKACIJŲ SRITIES STANDARTIZAVIMO PRIEMONĖS1. Tikslaia) prisidėti prie Bendrijos informacinių technologijų ir telekomunikacijų sektoriaus vidaus rinkos integravimo;b) sudarius sąlygas pagal pripažintus Europos ir tarptautinius standartus pagamintai įrangai įsitvirtinti didesnėje Bendrijos rinkos dalyje, gerinti Bendrijos gamintojų tarptautinį konkurencingumą;c) skatinti keistis informacija visos Bendrijos mastu ir dėl to naikinti esamas kliūtis, sąlygotas neatitikimų, atsirandančių todėl, kad standartų nėra arba jie yra netikslūs;d) užtikrinti, kad būtų atsižvelgta į vartotojų reikalavimus ir jie laisviau galėtų savo sistemas surinkti taip, kad būtų garantuotas suderintas jų veikimas, taip pat ir geresni veiklos rezultatai mažesnėmis sąnaudomis;e) skatinti viešojo sektoriaus užsakymams taikyti standartus ir funkcines specifikacijas.2. Numatomų imtis priemonių ir darbų aprašymas2.1. Darbų programų rengimas ir prioritetų nustatymasDarbų programų sudarymas ir prioritetų nustatymas atsižvelgiant į Bendrijos reikalavimus ir šios veiklos ekonominius padarinius vartotojams, gamintojams ir telekomunikacijų institucijoms. Svarbiausia, prie šiuo lygiu vykdomų darbų priskirtina ir:2.1.1. nuodugnios informacijos rinkimas pagal nacionalines ir tarptautines programas, tos informacijos pateikimas tokia forma, kad būtų lengviau atlikti komiteto darbui reikalingų santraukų palyginamąją analizę ir jas parengti;2.1.2. šios informacijos platinimas, poreikių tyrimas ir suinteresuotų šalių konsultavimas;2.1.3. darbų programų suderinimas su tarptautine standartizavimo veikla;2.1.4. darbų programų valdymas;2.1.5. darbų atlikimą ir praktinius jų įgyvendinimo rezultatus apibūdinančių ataskaitų rengimas.2.2. Standartizavimo veikla informacinių technologijų srityjeĮgyvendinant darbų programas yra būtina atlikti daugelį darbų, už kuriuos paprastai atsako CEN/Cenelec ir CEPT ir kurie atliekami skirtinguose darbų etapuose; šie darbai privalo būti atlikti, kad standartai tikrai būtų patikimi.Prie šių darbų yra priskiriama:2.2.1. tarptautinių standartų tikslinimas siekiant išvengti dviprasmybių ir standartų, turinčių užtikrinti keitimąsi informacija ir sistemų veikimo suderinamumą, funkcijas iškraipančių veiksnių;2.2.2. pirminių standartų rengimas tais atvejais, kai tarptautinė standartizavimo veikla yra pernelyg vilkinama, arba rengimas tokių standartų, kurie Bendrijos aplinkoje reikalingi, nes nėra tarptautinių standartų;2.2.3. sąlygų, kurias reikia įgyvendinti, kad būtų užtikrinta visokeriopa standarto atitiktis, apibrėžimas;2.2.4. į standartus įtrauktų bandymų standartų arba bandymų specifikacijų rengimas ir procedūrų bei struktūrų rengimas, kad bandymų laboratorijos turėtų tinkamai suderintą pagrindą tikrinti atitiktį šiems standartams.2.3. Telekomunikacijų sektoriui įtakos turinti veiklaTelekomunikacijų sektoriaus standartizavimo priemonės taikomos dviem veiklos rūšims:- funkcinių specifikacijų rengimą remiantis tarptautiniais arba Europos standartais/specifikacijomis (kai jos yra parengtos), kurios leistų toms paslaugoms, kurios specialiai skirtos keitimuisi informacija ir duomenimis tarp informacinių technologijų sistemų, patekti į viešuosius telekomunikacijų tinklus. Šis techninis darbas yra telekomunikacijų sektoriuje vykdomos derinimo veiklos dalis, už kurią Direktyvoje 86/361/EEB nustatyta tvarka atsako CEPT,- atliekant bendrus informacinių technologijų ir telekomunikacijų srities darbus, kai kompetentingos techninės įstaigos (t. y. CEN/Cenelec/CEPT) turi glaudžiau bendradarbiauti. Taip turėtų būti užtikrinta didesnė konvergencija, kad standartai ir funkcinės specifikacijos būtų taikomos kuo plačiau ir suderintos laikantis Direktyvoje 83/189/EEB nustatytos tvarkos.2.4. Papildomos priemonėsĮ šią programos dalį yra įtrauktos šios priemonės:2.4.1. konkretūs metrologiniai darbai, susiję su:- skatinimu tobulinti bandymų bei tinkamumo patvirtinimo priemones, oficialią aprašymo metodiką,- bazinių standartų rėmimu, ypač taikomųjų sistemų, kai reikalaujama naudoti daugeliu suderintų standartų paremtus funkcinius standartus;2.4.2. skatinimas rengti instrukcijas, galutiniam vartotojui nurodančias, kaip taikyti standartus;2.4.3. skatinimas demonstruoti suderintai vykdomą veiklą, kuri buvo užtikrinta pritaikius standartą. Svarbiausias šios veiklos tikslas – sudaryti galimybę vykdant įvairius projektus naudoti 2.4.1 punkte minėtus bandymų bei metrologinius instrumentus užtikrinti, kad būtų eksperimentuojama su tobulinamais standartais;2.4.4. procesų, taikomų ne vien pramoninės standartizacijos srityje, priklausančių nuo konkrečiose profesinės veiklos srityse pasiektų susitarimų ir padedančių tinkamai keistis informacija (kelionių agentūrų sandoriai, piniginių sandorių automatizavimas, muitinės dokumentų kompiuterizavimas, robotų technika, biurų automatizavimas, mikrokompiuterija ir t. t.), skatinimas;2.4.5. studijos ir projektai, susiję su konkrečiu informacinių technologijų srities standartizavimu.3. Standartų taikymo viešųjų pirkimų sektoriuje priemonėsTinkamiausių metodų, leisiančių sparčiausiai taikyti šiame sprendime nustatytus standartus ir technines specifikacijas, nustatymas, tuo pačiu užtikrinant reikiamą ryšį su Direktyvoje 77/62/EEB [1] numatyta veikla.[1] OL L 13, 1977 1 15, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2007/317/EB: 2007 m. balandžio 16 d. Tarybos sprendimas, nustatantis poziciją, kuri turi būti priimta Bendrijos vardu Tarptautinėje javų taryboje dėl 1995 m. Prekybos javais konvencijos galiojimo pratęsimo

text:
9.5.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 119/30

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2007 m. balandžio 16 d.
   nustatantis poziciją, kuri turi būti priimta Bendrijos vardu Tarptautinėje javų taryboje dėl 1995 m. Prekybos javais konvencijos galiojimo pratęsimo
   (2007/317/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį ir 300 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:
   Bendrija Tarybos sprendimu 96/88/EB (1) sudarė 1995 m. Prekybos javais konvenciją, kurios galiojimas buvo reguliariai pratęsiamas dvejų metų laikotarpiams. Ši konvencija, kurios galiojimas Prekybos javais tarybos sprendimu paskutinį kartą pratęstas 2005 m. birželį, galioja iki 2007 m. birželio 30 d. Naujas jos galiojimo pratęsimas atitinka Bendrijos interesus. Todėl Tarptautinėje javų taryboje Bendrijai atstovaujanti Komisija turėtų būti įgaliota balsuoti dėl tokio galiojimo pratęsimo,
   NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Bendrijos pozicija Tarptautinėje javų taryboje – balsuoti už 1995 m. Prekybos javais konvencijos pratęsimą naujam laikotarpiui iki dvejų metų.
   Komisija yra įgaliojama pareikšti šią poziciją Tarptautinėje javų taryboje.

      Priimta Liuksemburge, 2007 m. balandžio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. SEEHOFER

      (1)  OL L 21, 1996 1 27, p. 47.


title: 2012/760/ES: 2012 m. gruodžio 6 d. Tarybos sprendimas, kuriuo skiriamas Regionų komiteto Vokietijai atstovaujantis narys ir Vokietijai atstovaujantis pakaitinis narys

text:
8.12.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 336/82

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2012 m. gruodžio 6 d.
   kuriuo skiriamas Regionų komiteto Vokietijai atstovaujantis narys ir Vokietijai atstovaujantis pakaitinis narys
   (2012/760/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
   atsižvelgdama į Vokietijos Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2009 m. gruodžio 22 d. ir 2010 m. sausio 18 d. Taryba priėmė sprendimus 2009/1014/ES (1) ir 2010/29/ES (2) dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2010 m. sausio 26 d. iki 2015 m. sausio 25 d.;

               (2)

               pasibaigus Heinz MAURUS kadencijai tapo laisva Regionų komiteto nario vieta;

               (3)

               pasibaigus Dr. Ekkehard KLUG kadencijai tapo laisva pakaitinio nario vieta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Likusiam kadencijos laikui iki 2015 m. sausio 25 d. į Regionų komitetą skiriami:

               a)

               nare:

                           —

                           Anke SPOORENDONK, Ministerin für Justiz, Kultur und Europa

                     ir

               b)

               pakaitiniu nariu:

                           —

                           Eberhard SCHMIDT-ELSAESSER, Staats-sekretär.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 6 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  OL L 348, 2009 12 29, p. 22.

      (2)  OL L 12, 2010 1 19, p. 11.


title: 2011 m. birželio 6 d. Europos Parlamento biuro sprendimas dėl konfidencialios informacijos tvarkymo Europos Parlamente taisyklių

text:
30.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 190/2

         EUROPOS PARLAMENTO BIURO SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 6 d.
   dėl konfidencialios informacijos tvarkymo Europos Parlamente taisyklių
   2011/C 190/02
   EUROPOS PARLAMENTO BIURAS,
   atsižvelgdamas į Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 23 straipsnio 12 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Atsižvelgiant į 2010 m. spalio 20 d. pasirašytą Pagrindų susitarimą dėl Europos Parlamento ir Europos Komisijos santykių (1) („Pagrindų susitarimas“), būtina pataisyti 2006 m. lapkričio 13 d. Biuro sprendimą dėl konfidencialių dokumentų administracinio tvarkymo taisyklių.

               (2)

               Pagal Lisabonos sutartį Europos Parlamentui pavedamos naujos užduotys ir siekiant plėtoti Parlamento veiklą tose srityse, kuriose reikalingas tam tikras konfidencialumas, būtina nustatyti konfidencialios informacijos, įskaitant įslaptintą informaciją, tvarkymo Europos Parlamente pagrindinius principus, būtiniausius saugumo standartus ir tinkamas procedūras.

               (3)

               Šiame sprendime nustatytų taisyklių tikslas – užtikrinti atitinkamus apsaugos standartus ir suderinamumą su kitų institucijų, įstaigų, tarnybų ir agentūrų, įsteigtų pagal Sutartis arba remiantis jomis, arba valstybių narių priimtomis taisyklėmis siekiant užtikrinti sklandų Europos Sąjungos sprendimų priėmimo procesą.

               (4)

               Šio sprendimo nuostatos nedaro poveikio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 15 straipsniui ir 2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (2).

               (5)

               Šio sprendimo nuostatos nedaro poveikio SESV 16 straipsniui ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (3).

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Tikslas
   Šiame sprendime reglamentuojamas Europos Parlamento vykdomas konfidencialios informacijos rengimas, gavimas, perdavimas ir laikymas siekiant tinkamai apsaugoti jos konfidencialų pobūdį. Šiuo sprendimu konkrečiai įgyvendinamas Pagrindų susitarimo 2 priedas.
   2 straipsnis
   Apibrėžtys
   Šiame sprendime:
   a)   informacija– rašytinė ar žodinė informacija, kad ir kokia būtų jos laikmena ar autorius;
   b)   konfidenciali informacija– ES įslaptinta informacija (ESĮI) ir neįslaptinta kita konfidenciali informacija;
   c)   ES įslaptinta informacija (ESĮI)– bet kokia informacija ir medžiaga, pažymėta slaptumo žymomis „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“, „SECRET UE/EU SECRET“, „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ arba „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, kurią neteisėtai atskleidus galėtų būti padaryta įvairaus dydžio žala ES interesams arba vienos ar kelių valstybių narių interesams, neatsižvelgiant į tai, ar ta informacija buvo parengta institucijose, įstaigose, tarnybose ar agentūrose, įsteigtose pagal Sutartis arba jomis remiantis, ar yra gauta iš valstybių narių, trečiųjų šalių ar tarptautinių organizacijų. Šiuo atveju:
   —   „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“– taip klasifikuojama informacija ir medžiaga, kurią neteisėtai atskleidus galėtų būti padaryta ypatingai didelė žala Sąjungos arba vienos ar kelių jos valstybių narių esminiams interesams,
   —   „SECRET UE/EU SECRET“– taip klasifikuojama informacija ir medžiaga, kurią neteisėtai atskleidus galėtų būti rimtai pakenkta Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių esminiams interesams,
   —   „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“– taip klasifikuojama informacija ir medžiaga, kurią neteisėtai atskleidus galėtų būti pakenkta Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių esminiams interesams,
   —   „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“– taip klasifikuojama informacija ir medžiaga, kurios neteisėtas atskleidimas galėtų būti nepalankus Sąjungos arba vienos ar kelių valstybių narių interesams;
   d)   kita konfidenciali informacija– visa kita neįslaptinta konfidenciali informacija, įskaitant informaciją, kuriai taikomos duomenų apsaugos taisyklės arba kuriai taikoma tarnybinės paslapties pareiga, parengta Europos Parlamente ar Europos Parlamentui perduota kitų institucijų, įstaigų, tarnybų ir agentūrų, įsteigtų pagal Sutartis arba jomis remiantis, ar valstybių narių;
   e)   dokumentas– fiksuota informacija, neatsižvelgiant į jos fizinę formą ar charakteristikas;
   f)   medžiaga– dokumentas arba bet kokie pagaminti ar gaminami įrenginiai ar įranga;
   g)   būtina žinoti– asmens būtinybė susipažinti su konfidencialia informacija, kad jis (ji) galėtų atlikti oficialias pareigas ar užduotį;
   h)   leidimas– sprendimas (sprendimas dėl asmens patikimumo patvirtinimo) suteikti asmeniui teisę dirbti ar susipažinti su konkretaus lygio ESĮI, kurį priima Parlamento pirmininkas, jei sprendimas susijęs su Europos Parlamento nariais, arba generalinis sekretorius, jei sprendimas susijęs su Europos Parlamento pareigūnais ir kitais Parlamento darbuotojais, kurie dirba frakcijoms, remdamasis teigiamais nacionalinės institucijos pagal nacionalinę teisę ir pagal I priedo 2 punkto nuostatas atliktos asmens patikimumo patikrinimo procedūros rezultatais;
   i)   laipsnio sumažinimas– slaptumo žymos lygio sumažinimas;
   j)   išslaptinimas– bet kokios slaptumo žymos panaikinimas;
   k)   rengėjas– ESĮI ar bet kokios kitos konfidencialios informacijos tinkamai įgaliotas autorius;
   l)   saugumo pranešimai– techninės įgyvendinimo priemonės, kaip nurodyta II priede (4).
   3 straipsnis
   Pagrindiniai principai ir būtiniausi standartai
   1.   Tvarkydamas konfidencialią informaciją Europos Parlamentas laikosi I priedo 1 dalyje nustatytų pagrindinių principų ir būtiniausių standartų.
   2.   Europos Parlamentas pagal pagrindinius principus ir būtiniausius standartus parengia Informacijos saugumo valdymo sistemą (ISVS), kurios tikslas – palengvinti Europos Parlamento ir administracinį darbą bei užtikrinti visos Parlamento tvarkomos konfidencialios informacijos apsaugą visapusiškai laikantis tokios informacijos rengėjo nustatytų taisyklių, pateikiamų saugumo pranešimuose.
   Konfidencialios informacijos tvarkymas naudojant Europos Parlamento automatines informacines sistemas (IS) įgyvendinamas laikantis informacijos saugumo užtikrinimo (ISU) koncepcijos ir nurodomas saugumo pranešimuose.
   3.   Europos Parlamento nariai gali susipažinti su įslaptinta informacija iki lygmens „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ ir įskaitant šį lygmenį neturėdami asmens patikimumo patvirtinimo. Norėdami susipažinti su lygmens „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ informacija, jie turi pasirašyti oficialų pasižadėjimą, kad neatskleis šios informacijos turinio tretiesiems asmenims. Galimybė susipažinti su aukštesnio negu lygmens „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ informacija suteikiama nariams, kurie turi atitinkamo lygmens asmens patikimumo patvirtinimą.
   4.   Europos Parlamento pareigūnai ir kiti Parlamento darbuotojai, dirbantys frakcijoms, gali susipažinti su konfidencialia informacija, jeigu jie atitinka principą „būtina žinoti“, ir su įslaptinta didesnio lygmens kaip žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ pažymėta informacija, jeigu jie turi atitinkamo lygmens asmens patikimumo patvirtinimą.
   4 straipsnis
   Konfidencialios informacijos rengimas ir administracinis tvarkymas Europos Parlamente
   1.   Europos Parlamento pirmininkas, susijusio Parlamento komiteto pirmininkai ir generalinis sekretorius, ir (arba) asmuo, kuriam jis (ji) tinkamai suteikė leidimą raštu, gali parengti konfidencialią informaciją ir (arba) įslaptinti informaciją, kaip nurodyta saugumo pranešimuose.
   2.   Rengdamas įslaptintą informaciją rengėjas taiko atitinkamą įslaptinimo lygį pagal tarptautinius standartus ir I priede nustatytas apibrėžtis. Rengėjas taip pat paprastai nustato gavėjus, kuriems turi būti suteiktas leidimas susipažinti su informacija atitinkamai pagal įslaptinimo lygį. Ši informacija suteikiama Konfidencialios informacijos tarnybai (KIT), kai dokumentas pateikiamas KIT.
   3.   Konfidenciali informacija, kuriai taikoma tarnybinės paslapties pareiga, tvarkoma laikantis saugumo pranešimuose pateiktų nurodymų.
   5 straipsnis
   Konfidencialios informacijos gavimas Europos Parlamente
   1.   Apie Europos Parlamento gautą konfidencialią informaciją pranešama:

               —

               prašymą pateikusio Parlamento organo sekretoriatui ar atitinkamas pareigas einančiam asmeniui apie ESĮI, įslaptintą kaip „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, ir apie kitą konfidencialią informaciją,

               —

               Konfidencialios informacijos tarnybai apie ESĮI, įslaptintą kaip „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“, ir apie aukštesnio lygmens ESĮI.

         2.   Konfidencialios informacijos registravimą, laikymą ir atsekamumą užtikrina arba informaciją gavęs Parlamento organo sekretoriatas ar atitinkamas pareigas einantis asmuo, arba KIT.
   3.   Konfidencialios informacijos, kurią pranešė Komisija pagal Pagrindų susitarimą, atveju sutartos nuostatos dėl informacijos konfidencialumo apsaugojimo tvarkos remiantis Pagrindų susitarimo 2 priedo 3.2 punktu (nustatyta bendru sutarimu ir susijusi su gavėjais, susipažinimo su informacija tvarka, t. y. galimybėmis dėl saugios skaityklos ir uždaro posėdžio arba kt.), pateikiamos kartu su konfidencialia informacija Parlamento organo sekretoriatui ar atitinkamas pareigas einančiam asmeniui, ar KIT, kai informacija pažymėta žyma „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ ar aukštesnio lygmens žyma.
   4.   3 dalyje minimos nuostatos taip pat gali būti mutatis mutandis taikomos, kai konfidencialią informaciją perduoda kitos institucijos, įstaigos, tarnybos ir agentūros, įsteigtos pagal Sutartis ar jomis remiantis, arba valstybės narės.
   5.   ESĮI, įslaptinta kaip „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“, teikiama Europos Parlamentui pagal papildomas nuostatas, dėl kurių susitaria prašymą dėl informacijos pateikęs Parlamento organas ar atitinkamas pareigas einantis asmuo ir informaciją teikianti ES institucija ar valstybė narė. Pirmininkų sueiga įsteigia priežiūros komitetą. Jo tikslas – užtikrinti, kad apsaugos lygis atitiktų informacijos įslaptinimo lygį.
   6 straipsnis
   Europos Parlamento vykdomas ESĮI perdavimas trečiosioms šalims
   Europos Parlamentas gali, jei rengėjas sutinka, perduoti ESĮI kitoms ES institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir agentūroms ar valstybėms narėms, jeigu jos užtikrina, kad ESĮI jų tarnybose ir pastatuose tvarkoma laikantis šiame sprendime nurodytoms taisyklėms lygiaverčių taisyklių.
   7 straipsnis
   Konfidencialios informacijos laikymas ir susipažinimas su ja saugumo zonose (saugi skaitykla)
   1.   Saugioje skaitykloje užtikrinamas saugus laikymas ir joje nėra kopijavimo aparatų, telefonų, faksų, skaitytuvų ar kitų dokumentų dauginimo ar perdavimo priemonių.
   2.   Patekimo į saugią skaityklą sąlygos:

               a)

               į saugią skaityklą gali patekti tik:

                           —

                           Europos Parlamento nariai, Europos Parlamento pareigūnai ir kiti Parlamento darbuotojai, dirbantys frakcijoms, kurių tapatybė tinkamai nustatyta pagal 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytą tvarką,

                           —

                           už KIT valdymą atsakingi Europos Parlamento pareigūnai,

                           —

                           kai reikia, už saugumą ir priešgaisrinę saugą atsakingi Europos Parlamento pareigūnai.

                     Saugios vietos valymas vykdomas tik esant ir atidžiai prižiūrint KIT dirbančiam pareigūnui;

               b)

               kiekvienas asmuo, norintis susipažinti su konfidencialia informacija, iš anksto praneša savo vardą ir pavardę KIT. KIT patikrina kiekvieno prašymą leisti susipažinti su ta informacija pateikusio asmens tapatybę ir prireikus patikrina, ar tas asmuo turi reikalingo lygmens asmens patikimumo patvirtinimą ir ar jam (jai) leidžiama su ja susipažinti pagal 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 3 ir 4 dalyse nurodytas nuostatas;

               c)

               KIT turi įgaliojimus neįleisti į skaityklą asmenų, kurie neturi leidimo į ją įeiti pagal a ir b punktų nuostatas. Parlamento nariai, norėdami užginčyti KIT sprendimą, kreipiasi į Pirmininką, kiti asmenys – į generalinį sekretorių.

         3.   Susipažinimo su konfidencialia informacija saugioje skaitykloje sąlygos:

               a)

               asmenys, turintys teisę susipažinti su šia informacija ir pateikę 2 dalies b punkte numatytą prašymą, atvyksta į KIT.
               Išskyrus ypatingus atvejus (pvz., per trumpą laikotarpį gaunama daug prašymų leisti susipažinti su konfidencialia informacija), su konfidencialia informacija susipažinti saugioje skaitykloje leidžiama tik vienam asmeniui vienu metu, esant KIT pareigūnui.
               Tas pareigūnas privalo leidimą turinčiam asmeniui nurodyti jo (jos) pareigas ir paprašyti pasirašyti oficialų pareiškimą, kuriame minėtasis asmuo įsipareigoja neatskleisti informacijos turinio jokiems tretiesiems asmenims;

               b)

               susipažįstant su dokumentais draudžiama bendrauti su išorine aplinka (įskaitant draudimą naudotis telefonu ar kitomis technologijomis), užsirašinėti ir dauginti ar fotografuoti konfidencialios informacijos, su kuria susipažįstama;

               c)

               prieš leisdamas asmeniui išeiti iš skaityklos, a punkte nurodytas KIT pareigūnas patikrina, ar informacija, su kuria asmuo susipažino, yra vis dar vietoje, nesugadinta ir tebėra išsami.

         4.   Jei pažeidžiamos pirmiau nustatytos taisyklės, atsakingas KIT pareigūnas apie tai praneša generaliniam sekretoriui, kuris informuoja Pirmininką, jei taisykles pažeidęs asmuo yra Europos Parlamento narys.
   8 straipsnis
   Kitokio susipažinimo su konfidencialia informacija būtiniausi standartai
   1.   Kai konfidenciali informacija administraciniu būdu tvarkoma uždarame posėdyje, už šį posėdį atsakingas Parlamento organo sekretoriatas ar atitinkamas pareigas einantis asmuo užtikrina, kad:

               —

               į posėdžio salę būtų įleidžiami tik tie asmenys, kurie turi dalyvauti posėdyje ir kurie turi reikalingo lygmens asmens patikimumo patvirtinimą,

               —

               visi dokumentai būtų sunumeruoti, išdalijami posėdžio pradžioje ir surenkami posėdžio pabaigoje ir kad nebūtų daromi šių dokumentų nuorašai bei šie dokumentai nebūtų dauginami ar fotografuojami,

               —

               posėdžio protokole nebūtų nurodomas diskusijų dėl klausimo, kuris buvo svarstomas taikant konfidencialumo procedūrą, turinys,

               —

               konfidencialiai informacijai, kuri pateikiama žodžiu Europos Parlamento gavėjams, būtų taikomas toks pat konfidencialios informacijos apsaugos lygis, koks taikomas raštu pateikiamai informacijai. Gali būti numatytas oficialus šios informacijos gavėjų pasižadėjimas, kad jie neatskleis jos turinio jokiam trečiajam asmeniui.

         2.   Konfidencialios informacijos administraciniam tvarkymui, už kurį atsakingas Parlamento organo sekretoriatas ar atitinkamas pareigas einantis asmuo ir kuris vykdomas ne uždarame posėdyje, taikomos šios taisyklės:

               —

               spausdintinė dokumentų kopija asmeniškai perduodama sekretoriato vadovui, jis šiuos dokumentus užregistruoja ir išduoda gavimo patvirtinimą,

               —

               kai tokie dokumentai faktiškai nenaudojami, jie laikomi užrakintoje vietoje ir už juos atsako sekretoriatas,

               —

               nepažeidžiant 1 dalies nuostatų dėl konfidencialios informacijos administracinio tvarkymo uždarame posėdyje, jokiu būdu ši informacija negali būti dauginama, išsaugoma kitoje laikmenoje ar kam nors perduodama,

               —

               prieiga prie tokių dokumentų suteikiama tik šių dokumentų gavėjams ir ją pagal 4 straipsnio 2 dalyje ar 5 straipsnio 3 ar 4 dalyje nurodytas nuostatas turi prižiūrėti sekretoriatas,

               —

               sekretoriatas pildo asmenų, kurie susipažino su dokumentais, ir datų bei laiko, kai su jais susipažinta, registrą. Rengiant 12 straipsnyje nurodytą metinę ataskaitą registro informacija perduodama KIT.

         9 straipsnis
   Konfidencialios informacijos saugojimas archyve
   1.   Europos Parlamento patalpose teikiamos saugaus archyvo paslaugos.
   Konfidenciali informacija, galutinai pateikta KIT ar Parlamento organo sekretoriatui ar atitinkamas pareigas einančiam asmeniui, perkeliama į saugų KIT archyvą praėjus šešiems mėnesiams po to, kai su ja buvo paskutinį kartą susipažįstama, ir vėliausiai per metus nuo tos dienos, kai ji buvo pateikta.
   2.   KIT yra atsakinga už saugių archyvų tvarkymą laikantis standartinių archyvavimo kriterijų.
   3.   Su saugiame archyve saugoma konfidencialia informacija gali būti susipažįstama laikantis šių sąlygų:

               —

               į archyvą susipažinti su konfidencialia informacija įleidžiami tik tie asmenys, kurių pavardė arba pareigos nurodyti lydraštyje, pildomame perduodant saugoti tą informaciją,

               —

               prašymas susipažinti su konfidencialia informacija turi būti teikiamas KIT, kuri perkelia reikiamą dokumentą iš archyvo į saugią skaityklą,

               —

               taikoma 7 straipsnyje nustatyta susipažinimo su konfidencialia informacija tvarka ir sąlygos.

         10 straipsnis
   ESĮI slaptumo žymos laipsnio sumažinimas ir išslaptinimas
   1.   ESĮI slaptumo žymos laipsnis gali būti sumažintas arba ESĮI gali būti visiškai išslaptinta tik leidus rengėjui, ir, jei reikia, pasitarus su kitomis suinteresuotomis šalimis. Dokumentų slaptumo žymos laipsnio sumažinimas arba jų išslaptinimas patvirtinamas raštu. Rengėjas atsako už to dokumento gavėjų informavimą apie slaptumo žymos pakeitimą, o šie atitinkamai atsako už kitų gavėjų, kuriems yra nusiuntę dokumentą arba jo kopiją, informavimą apie slaptumo žymos pakeitimą. Jei įmanoma, ant įslaptintų dokumentų jų rengėjai nurodo datą, laikotarpį arba įvykį, nuo kurio turinio slaptumo žymos laipsnis gali būti sumažintas arba dokumentas išslaptintas. Priešingu atveju rengėjai peržiūri dokumentus ne rečiau kaip kas penkerius metus, kad garantuotų, jog reikalingas pirminis įslaptinimas.
   2.   Saugiuose archyvuose saugomi dokumentai bus išslaptinti ne vėliau kaip po 30 metų laikantis 1983 m. vasario 1 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 354/83 dėl Europos ekonominės bendrijos ir Europos atominės energijos bendrijos istorinių archyvų atvėrimo visuomenei (5). Išslaptinimą atliks įslaptintos informacijos rengėjas arba tuo metu atsakinga tarnyba pagal I priedo 1 dalies 10 skirsnį.
   11 straipsnis
   Informacijos konfidencialumo pažeidimai
   1.   Pažeidus konfidencialumą apskritai ir, visų pirma, pažeidus šios sprendimo nuostatas Europos Parlamento narių atžvilgiu taikomos atitinkamos Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių nuostatos dėl sankcijų.
   2.   Darbuotojams padarius pažeidimus taikomos atitinkamai Pareigūnų tarnybos nuostatuose ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygose, nustatytose Reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (6) („Tarnybos nuostatai“), numatytos procedūros ir sankcijos.
   3.   Parlamento Pirmininkas ir generalinis sekretorius organizuoja visus būtinus tyrimus.
   12 straipsnis
   Šio sprendimo ir jo įgyvendinimo taisyklių keitimas ir metinė šio sprendimo įgyvendinimo ataskaita
   1.   Generalinis sekretorius siūlo visus šio sprendimo ir jo įgyvendinimo priedų pakeitimus ir teikia šiuos pasiūlymus Biurui, kad šis priimtų sprendimą.
   2.   Generalinis sekretorius pateikia Biurui metinę šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitą.
   13 straipsnis
   Pereinamojo laikotarpio ir baigiamosios nuostatos
   1.   KIT ar archyvuose prieš priimant šį sprendimą jau saugoma konfidenciali informacija automatiškai įslaptinama kaip „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, nebent jos rengėjas nuspręstų neįslaptinti jos arba priskirti jai aukštesnį slaptumo žymos laipsnį ar kitą žymą per metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos.
   2.   Jei rengėjas nusprendžia tokiai konfidencialiai informacijai priskirti aukštesnį slaptumo žymos laipsnį, rengėjas arba jo atstovai bendradarbiaudami su KIT ir laikydamiesi I priede nustatytų kriterijų įslaptina dokumentą kiek galima žemesniu slaptumo lygiu.
   3.   2006 m. lapkričio 13 d. Biuro sprendimas dėl konfidencialių dokumentų administracinio tvarkymo taisyklių panaikinamas.
   4.   2005 m. spalio 24 d. Biuro sprendimas, kuriuo generalinis sekretorius įgaliojamas įsteigti išslaptinimo komitetą ir priimti sprendimus išslaptinimo klausimais, panaikinamas.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
   2.   Jis taikomas nuo 2011 m. liepos 1 d.

      (1)  OL L 304, 2010 11 20, p. 47.

      (2)  OL L 145, 2001 5 31, p. 43.

      (3)  OL L 8, 2001 12 1, p. 1.

      (4)  Priedas bus patvirtintas.

      (5)  OL L 43, 1983 2 15, p. 1.

      (6)  OL L 56, 1968 3 4, p. 1.

      I PRIEDAS
      1   DALIS

         KONFIDENCIALIOS INFORMACIJOS APSAUGOS PAGRINDINIAI SAUGUMO PRINCIPAI IR BŪTINIAUSI STANDARTAI

      1.   Įvadas

      Šiose nuostatose nustatomi pagrindiniai saugumo principai ir būtiniausi standartai, kurių turi laikytis Europos Parlamentas visose savo darbo vietose, taip pat visi ESĮI ir kitos konfidencialios informacijos gavėjai, kad būtų užtikrinamas saugumas ir visiems susijusiems asmenims būtų galima garantuoti, jog taikomi bendri apsaugos standartai. Šiuos principus ir standartus papildo Parlamento komitetų ir kitų Parlamento organų ar atitinkamas pareigas einančių asmenų elgesio su konfidencialia informacija taisyklės.
      2.   Bendrieji principai

      Europos Parlamento saugumo politika yra sudėtinė jo bendros vidaus valdymo politikos dalis ir todėl yra grindžiama tai bendrai politikai taikomais principais. Tie principai yra: teisėtumas, skaidrumas, atskaitomybė ir subsidiarumas bei proporcingumas.
      Teisėtumo principas atspindi būtinybę griežtai laikytis teisinės sistemos vykdant saugumo funkcijas ir būtinybę laikytis taikytinų teisinių reikalavimų. Tai taip pat reiškia, kad atsakomybė saugumo srityje privalo būti pagrįsta tinkamomis teisinėmis nuostatomis. Visa apimtimi taikomos Tarnybos nuostatų taisyklės, ypač jų 17 straipsnis dėl personalo įpareigojimo neteisėtai neatskleisti informacijos, gautos einant pareigas, ir jų VI dalis dėl drausminių priemonių. Galiausiai teisėtumo principas reiškia, kad saugumo pažeidimus Europos Parlamento atsakomybės ribose reikia nagrinėti vadovaujantis Europos Parlamento drausminių priemonių politika.
      Skaidrumo principas atspindi būtinybę užtikrinti visų saugumo taisyklių ir nuostatų aiškumą, įvairių tarnybų ir sričių pusiausvyrą (fizinis saugumas palyginti su informacijos apsauga ir pan.), taip pat nuoseklią bei konstruktyvią informavimo saugumo klausimais politiką. Dėl skaidrumo taip pat reikalingos aiškios rašytinės saugumo priemonių įgyvendinimo gairės.
      Atskaitingumo principas reiškia, kad bus aiškiai apibrėžtos pareigos saugumo srityje. Be to, atskaitingumas žymi poreikį reguliariai tikrinti, ar tos pareigos tinkamai vykdomos.
      Subsidiarumo principas reiškia, kad saugumu pasirūpinama pačiu žemiausiu lygmeniu ir kiek įmanoma arčiau Europos Parlamento generalinių direktoratų bei tarnybų. Proporcingumo principas reiškia, kad saugumo veikla apsiriboja tomis sritims, kurioms saugumas tikrai reikalingas, o saugumo priemonės yra proporcingos ginamiems interesams bei tikrai arba galimai grėsmei tiems interesams, siekiant, kad jie būtų ginami taip, kad būtų sukeliama mažiausiai nepatogumų.
      3.   Informacijos saugumo pagrindai

      Patikimas informacijos saugumas grindžiamas:

                  a)

                  Europos Parlamente – INFOSEC (informacijos saugumo užtikrinimo) tarnyba, kuri dirbdama su atitinkama saugumo institucija yra atsakinga už informacijos apie technines grėsmes saugumui ir apsaugos nuo jų priemones teikimą ir konsultavimą šiais klausimais;

                  b)

                  glaudžiu atsakingų Europos Parlamento tarnybų ir kitų ES institucijų saugumo tarnybų bendradarbiavimu.

            4.   Informacijos apsaugos principai

      4.1.   Tikslai

      Svarbiausi informacijos apsaugos tikslai yra:

                  a)

                  apsaugoti ESĮI ir kitą konfidencialią informaciją nuo šnipinėjimo, neteisėto atskleidimo arba neleistino platinimo;

                  b)

                  apsaugoti ryšių ir informacijos sistemose bei tinkluose tvarkomą ESĮI nuo grėsmės jos slaptumui, vientisumui ir prieinamumui;

                  c)

                  apsaugoti Europos Parlamento pastatus, kuriuose saugoma ESĮI, nuo sabotažo ir tyčinės žalos;

                  d)

                  saugumo pažeidimo atveju įvertinti padarytą žalą, apriboti jos padarinius, atlikti saugumo tyrimus ir imtis būtinų jos pašalinimo priemonių.

            4.2.   Įslaptinimas

      4.2.1.   Siekiant, kad būtų užtikrintas konfidencialumas, atrenkant dėl slaptumo saugotiną informaciją bei medžiagą ir įvertinant, koks turi būti jos apsaugos laipsnis, reikalingas atidumas ir patirtis. Labai svarbu, kad saugotinos informacijos ir medžiagos apsaugos laipsnis atitiktų jų svarbą saugumo požiūriu. Siekiant užtikrinti sklandų informacijos srautą, imamasi veiksmų, kad įslaptinimas nebūtų nei per didelis, nei per mažas.
      4.2.2.   Įslaptinimo sistema – šioje dalyje nustatytų principų įgyvendinimo priemonė; numatant ir organizuojant kovos su šnipinėjimu, sabotažu, terorizmu ir kitokiomis grėsmėmis veiksmus reikia laikytis panašios įslaptinimo sistemos, kad labiausiai būtų apsaugoti svarbiausi pastatai, kuriuose laikoma ESĮI, ir lengviausiai pažeidžiamos vietos juose.
      4.2.3.   Atsakomybė už informacijos įslaptinimą tenka tik susijusios informacijos rengėjui.
      4.2.4.   Slaptumo žymos laipsnis gali būti grindžiamas tik įslaptinamos informacijos turiniu.
      4.2.5.   Tais atvejais, kai sugrupuojami keli informacijos vienetai, tai grupei skiriamas slaptumo žymos laipsnis turi būti ne mažesnis už aukščiausią slaptumo žymos laipsnį turinčio informacijos vieneto laipsnį. Tačiau informacijos rinkiniui galima suteikti aukštesnį už sudedamosioms dalims suteiktą slaptumo žymos laipsnį.
      4.2.6.   Slaptumo žyma suteikiama tik tuomet, kai ji reikalinga, ir tik reikalingam laikui.
      4.3.   Saugumo priemonių paskirtis

      Saugumo priemonės:

                  a)

                  taikomos visiems ESĮI, ESĮI elektroninėmis laikmenomis ir kita konfidencialia informacija galintiems naudotis asmenims, taip pat visiems pastatams, kuriuose yra tokios informacijos ir svarbių įrengimų;

                  b)

                  sukuriamos, kad būtų galima nustatyti asmenis, kurių padėtis gali kelti grėsmę tokios informacijos ir svarbių įrengimų, kuriuose laikoma tokia informacija, saugumui, ir neprileisti tokių asmenų prie minėtos informacijos arba nušalinti nuo jos;

                  c)

                  neleidžia jokiam leidimo neturinčiam asmeniui naudotis tokia informacija arba įrengimais, kuriuose ji laikoma;

                  d)

                  užtikrina tokios informacijos skleidimą tik pagal visiems saugumo aspektams svarbiausią principą „būtina žinoti“;

                  e)

                  užtikrina visos konfidencialios, tiek įslaptintos, tiek neįslaptintos, ir ypač elektromagnetinėse laikmenose laikomos, apdorotos arba perduotos informacijos vientisumą (t. y., užkerta kelią klastojimui arba taisymui ar ištrynimui be leidimo) ir galimybę ja naudotis (t. y., naudotis informacija nėra uždraudžiama tiems, kuriems ji reikalinga, ir turintiesiems leidimą ja naudotis).

            5.   Bendri būtiniausi standartai

      Europos Parlamentas užtikrina, jog visi ESĮI gavėjai pačioje institucijoje ir jos kompetencijai priklausančiose institucijose, t. y. visos tarnybos ir sutarčių partneriai, laikytųsi bendrų būtiniausių saugumo standartų, kad tokia informacija būtų perduodama įsitikinus, jog ji bus taip pat atsakingai tvarkoma. Prie tokių būtiniausių standartų priskiriami asmens patikimumo patvirtinimo Europos Parlamento pareigūnams ir kitiems Parlamento darbuotojams, frakcijoms dirbantiems, suteikimo kriterijai ir konfidencialios informacijos apsaugos procedūros.
      Europos Parlamentas suteikia teisę išorės įstaigoms naudotis tokia informacija tik jei šios užtikrina, kad tvarkydamos ją jos griežtai laikysis bent šiuos būtiniausius standartus tiksliai atitinkančių nuostatų.
      Tokie bendri būtiniausi standartai taip pat taikomi, kai Europos Parlamentas pagal sutartį ar susitarimą dėl leidimo pramonės ar kitokiems subjektams paveda atlikti užduočių, susijusių su konfidencialia informacija.
      6.   Europos Parlamento pareigūnų ir kitų frakcijoms dirbančių Parlamento darbuotojų saugumas

      6.1.   Europos Parlamento pareigūnų ir kitų Parlamento darbuotojų, kurie dirba frakcijoms, instruktavimas saugumo klausimais

      Europos Parlamento pareigūnai ir kiti Parlamento darbuotojai, kurie dirba frakcijoms, einantys pareigas, sudarančias galimybes naudotis ESĮI, pradėdami eiti pareigas ir vėliau reguliariai nuodugniai instruktuojami apie saugumo svarbą ir jo užtikrinimo procedūras. Tokie asmenys privalo raštu patvirtinti, kad susipažino su taikytinais saugumo reikalavimais ir kad juos visiškai supranta.
      6.2.   Vadovų atsakomybė

      Vadovai privalo žinoti, kurie jų darbuotojai dirba su įslaptinta informacija arba gali naudotis saugiomis ryšių ar informacijos sistemomis, bei registruoti ir pranešti apie visus galinčius turėti įtakos saugumui incidentus arba pažeidimus.
      6.3.   Europos Parlamento pareigūnų ir kitų Parlamento darbuotojų, dirbančių frakcijoms, saugumo statusas

      Nustatoma tvarka, užtikrinanti, kad, gavus nepalankios informacijos apie Europos Parlamento pareigūną ar apie kitą Parlamento darbuotoją, dirbantį frakcijoms, imamasi veiksmų siekiant nustatyti, ar tas asmuo darbo metu gali susipažinti su įslaptinta informacija arba ar gali naudotis saugiomis ryšių arba informacijos sistemomis, ir informuojama atsakinga Europos Parlamento tarnyba. Nustačius, kad toks asmuo kelia grėsmę saugumui, jam (jai) neleidžiama atlikti pareigų arba jis (ji) nušalinamas (-a) nuo pareigų, kurias eidamas (-a) gali kelti grėsmę saugumui.
      7.   Fizinis saugumas

      Fizinis saugumas – fizinių ir techninių apsaugos priemonių taikymas siekiant užkirsti kelią leidimo neturintiems asmenims susipažinti su ESĮI.
      7.1.   Apsaugos poreikis

      Fizinio saugumo priemonių, taikytinų užtikrinant ESĮI apsaugą, veiksmingumo laipsnis turi būti proporcingas laikomos informacijos ir medžiagos slaptumui, kiekiui ir galimai grėsmei. Visi ESĮI laikytojai laikosi vienodos tokios informacijos įslaptinimo praktikos ir privalo paisyti bendrų apsaugos standartų, susijusių su saugomos informacijos ir medžiagos laikymu, perdavimu ir naikinimu.
      7.2.   Tikrinimas

      Prieš išeidami iš zonų, kuriose be priežiūros paliekama ESĮI, už jos laikymą atsakingi asmenys užtikrina, kad ji būtų paliekama saugiai ir kad yra aktyvuotos visos apsaugos priemonės (užraktai, signalizacija ir kt.). Tolesni nepriklausomi tikrinimai atliekami po darbo valandų.
      7.3.   Pastatų saugumas

      Pastatai, kuriuose kaupiama ESĮI arba laikomos saugios ryšių ir informacijos sistemos, saugomi, kad į juos nepatektų leidimo neturintys asmenys.
      ESĮI apsaugos pobūdis, pvz., langų grotos, durų užraktai, apsauga prie įėjimų, automatizuotos prieigos kontrolės sistemos, apsaugos tikrinimai ir patruliai, signalizacijos sistemos, į įsibrovimą reaguojančios sistemos ir sarginiai šunys, priklauso nuo:

                  a)

                  saugotinos informacijos ir medžiagos slaptumo lygio, kiekio ir jų laikymo vietos pastate;

                  b)

                  susijusios informacijos ir medžiagos apsauginių talpyklų kokybės;

                  c)

                  pastato fizinių savybių ir vietos.

            Ryšių ir informacijos sistemų apsaugos pobūdis priklauso nuo laikomo turto vertės ir galimos žalos, jei kiltų grėsmė saugumui, įvertinimo, nuo pastato, kuriame sistema laikoma, fizinių savybių bei vietos ir nuo tos sistemos vietos pastate.
      7.4.   Nenumatytų atvejų planai

      Iš anksto parengiami išsamūs įslaptintos informacijos apsaugos ištikus nenumatytam atvejui planai.
      8.   Slaptumo žymos galiojimo žymos, kitos žymos, žymų nurodymas ir įslaptinimo administravimas

      8.1.   Slaptumo žymos galiojimo žymos

      Nėra leidžiamos jokios kitos slaptumo žymos, kaip tik tos, kurios nurodytos šio sprendimo 2 straipsnio c punkte.
      Slaptumo žymos galiojimo terminams nustatyti (įslaptintai informacijai, kuriai taikomas automatinis slaptumo laipsnio sumažinimas arba išslaptinimas) gali būti naudojama sutarta slaptumo žymos galiojimo žyma. Tos žymos yra „IKI … (laikas/data)“ arba „IKI … (įvykis)“.
      Kai reikia riboti įslaptintos informacijos platinimą ir ją tvarkyti specialiu būdu, šalia slaptumo žymų naudojamos papildomos įslaptinimą nurodančios žymos, tokios kaip CRYPTO arba bet kurios kitos ES pripažįstamos slaptumo žymos.
      Slaptumo žymos galiojimo žymos naudojamos tik kartu su slaptumo žymomis.
      8.2.   Kitos žymos

      Kitas žymas galima naudoti, kai reikia tiksliai apibrėžti tam tikro dokumento taikymo sritį arba pažymėti specialų jo platinimą vadovaujantis „būtina žinoti“ principu ar nurodyti, kada baigiasi draudimas platinti (neįslaptintos informacijos atveju).
      Kita žyma nėra slaptumo žyma, todėl negali būti naudojama vietoje jos.
      8.3.   Slaptumo žymų ir slaptumo žymų galiojimo žymų nurodymas

      Slaptumo žymos nurodomos taip:

                  a)

                  ant dokumentų, žymimų slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, – mechaninėmis arba elektroninėmis priemonėmis;

                  b)

                  ant dokumentų, žymimų slaptumo žyma „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“, – mechaninėmis priemonėmis ar ranka arba spausdinant ant iš anksto antspauduoto, registruoto popieriaus;

                  c)

                  ant dokumentų, žymimų slaptumo žymomis „SECRET UE/EU SECRET“ ir „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“, – mechaninėmis priemonėmis arba ranka.

            Slaptumo žymos galiojimo žymos nurodomos tiesiai po slaptumo žyma, tomis pačiomis priemonėmis, kaip ir slaptumo žymos.
      8.4.   Įslaptinimo administravimas

      8.4.1.   Bendra padėtis

      Informacija įslaptinama tik tuomet, kai tai būtina. Slaptumo žyma turi būti aiškiai ir teisingai nurodyta ir taikoma tik tol, kol informaciją reikia saugoti.
      Atsakomybė už informacijos įslaptinimą ir už bet kokį paskesnį slaptumo žymos laipsnio sumažinimą arba informacijos išslaptinimą tenka tik informacijos rengėjui.
      Europos Parlamento pareigūnai informaciją įslaptina, jos slaptumo žymos laipsnį sumažina arba informaciją išslaptina tik gavę generalinio sekretoriaus nurodymą arba remdamiesi jo suteiktais įgaliojimais.
      Detali įslaptintų dokumentų naudojimo tvarka parengiama taip, kad būtų užtikrinta derama juose esančios informacijos apsauga.
      Asmenų, turinčių leidimą rengti dokumentus, žymimus slaptumo žyma „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“, turi būti kuo mažiau, o jų pavardės turi būti įtrauktos į KIT sudarytą sąrašą.
      8.4.2.   Slaptumo žymų naudojimas

      Dokumento įslaptinimo lygmuo nustatomas pagal 2 straipsnio c punkte apibrėžtą jo turinio slaptumą. Svarbu, kad įslaptinimas būtų taikomas teisingai ir nuosaikiai. Tai ypač taikytina „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ slaptumo žymai.
      Pridedamų dokumentų lydraščių arba atžymų slaptumo žymos laipsnis atitinka priedų aukščiausio laipsnio slaptumo žymas. Jei tokie dokumentai pateikiami atskirai nuo priedų, rengėjas turi aiškiai nurodyti, koks slaptumo žymos laipsnis jiems suteikiamas.
      Įslaptinamo dokumento rengėjas turi prisiminti minėtas taisykles ir išvengti pernelyg aukšto ar pernelyg žemo slaptumo žymos laipsnio suteikimo.
      Prireikus atitinkamo dokumento atskiriems lapams, dalims, skyriams, priedams, priedėliams ir pridedamiems dokumentams suteikti skirtingas slaptumo žymas, jie ir yra atitinkamai įslaptinami. Visas dokumentas įslaptinamas pagal aukščiausią slaptumo žymos laipsnį turinčią jo dalį.
      9.   Patikrinimai

      Už saugumą atsakingas Europos Parlamento direktoratas, kuriam užduotį atlikti gali padėti KIT, reguliariai atlieka ESĮI apsaugai skirtų saugumo priemonių patikrinimus.
      Už saugumą atsakingas Europos Parlamento direktoratas ir kitų ESĮI laikančių institucijų, įstaigų, tarnybų ir agentūrų, įsteigtų pagal Sutartis ar remiantis jomis, saugumo tarnybos taip pat gali sutikti vykdyti ESĮI apsaugos saugumo priemonių tarpusavio vertinimą.
      10.   Išslaptinimo procedūra

      10.1.   KIT išnagrinės ESĮI ir dokumento rengėjui pateiks pasiūlymus dėl išslaptinimo ne vėliau kaip 25-aisias metais nuo dokumento parengimo. Po pirmo patikrinimo neišslaptinti dokumentai dar kartą tikrinami periodiškai ir ne rečiau nei kas penkeri metai.
      10.2.   Be dokumentų, kurie jau šiuo metu saugomi saugiuose archyvuose ir yra tinkamai įslaptinti, išslaptinimo procesas gali apimti ir kitą konfidencialią informaciją, laikomą tiek saugiuose archyvuose, tiek Europos Parlamento Archyvų ir dokumentacijos centre (CARDOC).
      10.3.   Rengėjo vardu KIT atsako už to dokumento gavėjų informavimą apie slaptumo žymos pakeitimą, o šie atitinkamai atsako už kitų gavėjų, kuriems jie yra nusiuntę dokumentą arba jo kopiją, informavimą.
      10.4.   Išslaptinimas neturi jokio poveikio kitoms žymoms, galinčioms atsirasti dokumente.
      10.5.   Pradinė slaptumo žyma kiekvieno puslapio viršuje ir apačioje išbraukiama. Ant pirmo dokumento puslapio dedamas antspaudas ir pateikiama KIT nuoroda.
      10.6.   Išslaptinto dokumento tekstas pridedamas prie elektroninės formos ar atitinkamos sistemos, kurioje jis buvo registruotas.
      10.7.   Kai dokumentams taikoma išimtis, susijusi su privatumu ir asmens neliečiamumu ar fizinio arba juridinio asmens prekybiniais interesais ir kai dokumentai yra slapto pobūdžio, taikomas Reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 354/83 2 straipsnis.
      10.8.   Be 10.1–10.7 punktuose nustatytų nuostatų taip pat taikomos šios taisyklės:

                  a)

                  kalbant apie trečiųjų šalių dokumentus KIT prieš vykdydama išslaptinimą pasikonsultuos su susijusia trečiąja šalimi. Trečioji šalis turės tris savaites, per kurias galės pateikti pastabas;

                  b)

                  kalbant apie taikomas išimtis, susijusias su privatumu ir asmens neliečiamumu, vykdant išslaptinimą bus ypatingai atsižvelgiama į susijusio asmens sutikimą, į tai, kad neįmanoma nustatyti susijusio asmens tapatybės ir (arba) į faktą, kad tas asmuo jau nėra gyvas;

                  c)

                  kalbant apie taikomas išimtis, susijusias su fizinio ar juridinio asmens prekybiniais interesais, susijusiam asmeniui gali būti pranešama paskelbus informaciją Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir jam gali būti suteiktas keturių savaičių terminas nuo informacijos paskelbimo dienos pastaboms pateikti.

            2   DALIS

         ASMENS PATIKIMUMO TIKRINIMO TVARKA

      11.   Asmens patikimumo tikrinimo tvarka, taikoma Europos Parlamento nariams

      11.1.   Atsižvelgiant į Europos Parlamento išimtines teises ir įgaliojimus jo nariai, neturėdami asmens patikimumo patvirtinimo, gali susipažinti su ESĮI, pažymėta ne aukštesnio kaip „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ lygio slaptumo žyma, ją įskaitant. Norėdami susipažinti su informacija, pažymėta „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ slaptumo žyma jie turi pasirašyti oficialų pasižadėjimą, kad neatskleis tos informacijos turinio tretiesiems asmenims.
      11.2.   Norėdami susipažinti su informacija, pažymėta slaptumo žymomis „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ arba „SECRET UE/EU SECRET“ Europos Parlamento nariai privalo 11.3 ir 11.4 punktuose nustatyta tvarka gauti leidimą.
      11.3.   Leidimas išduodamas tik Europos Parlamento nariams, kurių patikimumą 11.9–11.14 punktuose nurodyta tvarka yra patikrinusios valstybių narių kompetentingos nacionalinės institucijos. Pirmininkas atsakingas už leidimų suteikimą nariams.
      11.4.   Pirmininkas gali išduoti leidimą gavęs valstybės narės kompetentingos nacionalinės institucijos nuomonę, pagrįstą 11.8–11.13 punktuose nurodyta tvarka remiantis atlikto asmens patikimumo patikrinimo rezultatais.
      11.5.   Už saugumą atsakingas Europos Parlamento direktoratas veda nuolat atnaujinamą Europos Parlamento narių, kuriems buvo suteiktas leidimas, sąrašą, įskaitant laikinus leidimus, kaip nurodyta 11.5 punkte.
      11.6.   Leidimas galioja penkerius metus arba laikotarpiu, kurio reikia užduotims, kurioms jis buvo išduotas, atlikti, atsižvelgiant į tai, kuris laikotarpis trumpesnis. Leidimą galima atnaujinti 11.4 punkte nurodyta tvarka.
      11.7.   Pirmininkas panaikina leidimą, jei mano tam esant tinkamo pagrindo. Bet koks sprendimas panaikinti leidimą turi būti praneštas susijusiam Europos Parlamento nariui, kuris gali prašyti, kad jį Pirmininkas išklausytų, prieš sprendimo įsigaliojimą, taip pat apie tai pranešama ir kompetentingai nacionalinei institucijai.
      11.8.   Asmens patikimumo patikrinimas atliekamas padedant atitinkamam Europos Parlamento nariui ir Pirmininko prašymu. Patikrinimą turi atlikti tik tos valstybės narės, kurios pilietis yra leidimo prašantis Parlamento narys, kompetentinga nacionalinė institucija.
      11.9.   Pagal tikrinimo tvarką reikalaujama, kad atitinkamas Europos Parlamento narys užpildytų asmens informacijos anketą.
      11.10.   Savo prašyme kompetentingoms nacionalinėms institucijoms Pirmininkas patikslina įslaptintos informacijos, su kuria susipažins atitinkamas Europos Parlamento narys, lygį, kad jos galėtų atlikti patikrinimą.
      11.11.   Visa asmens patikimumo patikrinimo tvarka, kurią vykdo kompetentingos nacionalinės institucijos, bei gauti rezultatai turi neprieštarauti atitinkamoje valstybėje narėje galiojančioms normoms ir taisyklėms, įskaitant su apeliacijomis susijusias normas ir taisykles.
      11.12.   Gavęs iš valstybės narės kompetentingų nacionalinių institucijų teigiamą nuomonę, Pirmininkas gali susijusiam Europos Parlamento nariui išduoti leidimą.
      11.13.   Apie neigiamą kompetentingų nacionalinių institucijų nuomonę pranešama susijusiam Europos Parlamento nariui, kuris gali prašyti, kad Pirmininkas jį išklausytų. Pirmininkas, jei mano esant reikalinga, gali paprašyti kompetentingų nacionalinių institucijų bet kokio papildomo paaiškinimo. Jei neigiama nuomonė patvirtinama, leidimas neišduodamas.
      11.14.   Visi Europos Parlamento nariai, kuriems leidimas suteiktas, kaip teigiama 11.3 punkte, leidimo suteikimo metu ir reguliariai po to gauna visas būtinas instrukcijas, susijusias su įslaptintos informacijos apsauga ir šią apsaugą užtikrinančiomis priemonėmis. Tokie Parlamento nariai turi pasirašyti pareiškimą, kuriame patvirtina gavę tas instrukcijas.
      11.15.   Išskirtiniais atvejais, Pirmininkas, pranešęs kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir per vieną mėnesį negavęs jų atsakymo, gali, kol laukiama 11.11 punkte nurodyto patikrinimo rezultatų, Europos Parlamento nariui išduoti laikinąjį leidimą ne ilgiau kaip šešiems mėnesiams. Taip išduoti laikinieji leidimai nesuteikia teisės naudotis slaptumo žyma „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ (ES VISIŠKAI SLAPTA) pažymėta informacija.
      12.   Asmens patikimumo tikrinimo tvarka, taikoma Europos Parlamento pareigūnams ir kitiems Parlamento darbuotojams, dirbantiems frakcijoms

      12.1.   Tik Europos Parlamento pareigūnai ir kiti Parlamento darbuotojai, dirbantys frakcijoms, kurie dėl savo pareigų ir tarnybos reikalavimų turi būti susipažinę su įslaptinta informacija arba turi ją naudoti, gali susipažinti su tokia informacija.
      12.2.   Siekiant, kad 12.11 punkte minimi asmenys galėtų susipažinti su slaptumo žymomis „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“, „SECRET UE/EU SECRET“ ir „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ pažymėta informacija, jie privalo šio skirsnio 12.3 ir 12.4 punktuose nustatyta tvarka gauti leidimą.
      12.3.   Leidimas išduodamas tik asmenims, kaip nurodyta 12.1 punkte, kurių patikimumą 12.9–12.14 punktuose nurodyta tvarka yra patikrinusios valstybių narių kompetentingos nacionalinės institucijos. Generalinis sekretorius atsakingas už leidimų suteikimą Europos Parlamento pareigūnams ir kitiems Parlamento darbuotojams, dirbantiems frakcijoms.
      12.4.   Generalinis sekretorius gali išduoti leidimą gavęs valstybės narės kompetentingos nacionalinės institucijos nuomonę, pagrįstą 12.8–12.13 punktuose nurodyta tvarka atlikto asmens patikimumo patikrinimo rezultatais.
      12.5.   Už saugumą atsakingas Europos Parlamento direktoratas veda nuolat atnaujinamą visų pareigų, kurias einantys asmenys turi turėti asmens patikimumo patvirtinimą ir kurias nurodo atitinkamos Europos Parlamento tarnybos, ir visų asmenų, kuriems išduotas leidimas, įskaitant laikinąjį leidimą pagal 12.15 punktą, sąrašą.
      12.6.   Leidimas galioja penkerius metus arba laikotarpiu, kurio reikia užduotims, kurioms jis buvo išduotas, atlikti, atsižvelgiant į tai, kuris laikotarpis trumpesnis. Leidimą galima atnaujinti 12.4 punkte nurodyta tvarka.
      12.7.   Generalinis sekretorius gali panaikinti leidimą, jei mano tam esant pagrįstų priežasčių. Bet koks sprendimas panaikinti leidimą turi būti praneštas susijusiam Europos Parlamento pareigūnui ar kitam Parlamento darbuotojui, dirbančiam frakcijoms, kuris gali prašyti, kad jį generalinis sekretorius išklausytų, prieš sprendimo įsigaliojimą, taip pat apie tai pranešama ir kompetentingai nacionalinei institucijai.
      12.8.   Asmens patikimumo patikrinimas atliekamas padedant atitinkamam asmeniui generalinio sekretoriaus prašymu. Patikrinimą turi atlikti tos valstybės narės, kurios pilietis yra leidimo prašantis asmuo, kompetentinga nacionalinė institucija. Kai leidžiama pagal nacionalinius įstatymus ir teisės aktus, kompetentingos nacionalinės institucijos gali vesti tyrimą, susijusį su užsienio piliečių reikalavimu susipažinti su „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ lygio ir aukštesne slaptumo žyma pažymėta informacija.
      12.9.   Pagal tikrinimo tvarką reikalaujama, kad atitinkamas Europos Parlamento pareigūnas ar kitas Parlamento darbuotojas, dirbantis frakcijoms, užpildytų asmens informacijos anketą.
      12.10.   Generalinis sekretorius savo prašyme kompetentingoms nacionalinėms institucijoms nurodo įslaptintos informacijos, su kuria susijusiam asmeniui turėtų būti leista susipažinti, slaptumo žymos laipsnį, kad jos galėtų atlikti patikrinimą ir pateikti savo nuomonę dėl to, su kokio slaptumo žymos laipsnio informacija derėtų leisti susipažinti šiam asmeniui.
      12.11.   Visą kompetentingų nacionalinių institucijų atliekamą asmens patikimumo tikrinimo tvarką bei gautus rezultatus reglamentuoja atitinkamoje valstybėje narėje galiojančios normos ir taisyklės, įskaitant su apeliacijomis susijusias normas ir taisykles.
      12.12.   Gavęs iš valstybės narės kompetentingų nacionalinių institucijų teigiamą nuomonę, generalinis sekretorius gali susijusiam asmeniui išduoti leidimą.
      12.13.   Apie neigiamą kompetentingos nacionalinės institucijos nuomonę pranešama susijusiam Europos Parlamento pareigūnui ir kitam Parlamento darbuotojui, dirbančiam frakcijoms, kuris (-i) gali prašyti, kad generalinis sekretorius jį (ją) išklausytų. Jei generalinis sekretorius mano, kad tai tikslinga, jis gali prašyti kompetentingų nacionalinių institucijų išsamesnio paaiškinimo. Jei neigiama nuomonė patvirtinama, leidimas neišduodamas.
      12.14.   Visi Europos Parlamento pareigūnai ir kiti Parlamento darbuotojai, dirbantys frakcijoms, kuriems leidimai išduoti pagal 12.4 ir 12.5 punktus, išduodant leidimą bei reguliariai vėliau reikiamai instruktuojami apie įslaptintos informacijos apsaugą ir tokios apsaugos užtikrinimo priemones. Tokie pareigūnai ir darbuotojai pasirašo deklaracijas, kuriose patvirtina išklausę instrukcijas ir įsipareigoja jų laikytis.
      12.15.   Išskirtiniais atvejais, generalinis sekretorius, pranešęs kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir per vieną mėnesį negavęs jų atsakymo, gali, kol laukiama šios dalies 12.11 punkte nurodyto patikrinimo rezultatų, Europos Parlamento pareigūnui ar kitam Parlamento darbuotojui, dirbančiam frakcijai, išduoti laikinąjį leidimą ne ilgiau kaip šešiems mėnesiams. Taip išduoti laikinieji leidimai nesuteikia teisės susipažinti su slaptumo žyma „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“ pažymėta informacija.