title: 2019 m. sausio 23 d. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos sprendimas (ES) 2019/155, kuriuo pratęsiamas laikinas apribojimas reklamuoti, platinti ar pardavinėti sandorius dėl kainų skirtumo neprofesionaliesiems klientams

text:
31.1.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 27/36

         EUROPOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ IR RINKŲ INSTITUCIJOS SPRENDIMAS (ES) 2019/155
         2019 m. sausio 23 d.
         kuriuo pratęsiamas laikinas apribojimas reklamuoti, platinti ar pardavinėti sandorius dėl kainų skirtumo neprofesionaliesiems klientams
         EUROPOS VERTYBINIŲ POPIERIŲ IR RINKŲ INSTITUCIJOS PRIEŽIŪROS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdama į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1095/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/77/EB (1), ypač jo 9 straipsnio 5 dalį, 43 straipsnio 2 dalį ir 44 straipsnio 1 dalį,
         atsižvelgdama į 2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 600/2014 dėl finansinių priemonių rinkų, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (2), ypač jo 40 straipsnį,
         atsižvelgdama į 2016 m. gegužės 18 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) 2017/567, kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 600/2014 nuostatos dėl apibrėžčių, skaidrumo, portfelio suspaudimo ir su produktais susijusių intervencinių priemonių ir pozicijų priežiūros priemonių (3), ypač jo 19 straipsnį,
         kadangi:

                     (1)

                     Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (ESMA) savo Sprendimu (ES) 2018/796 (4) apribojo sandorių dėl kainų skirtumo (CFD) reklamą, platinimą ir pardavimą neprofesionaliesiems klientams trijų mėnesių laikotarpiui nuo 2018 m. rugpjūčio 1 d.;

                     (2)

                     pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 40 straipsnio 6 dalį ESMA turi peržiūrėti laikiną produktui taikomą intervencinę priemonę periodiškai, bet ne rečiau kaip kartą per tris mėnesius;

                     (3)

                     ESMA savo Sprendimu (ES) 2018/1636 (5) pratęsė ir iš dalies pakeitė sandorių dėl kainų skirtumo reklamos, platinimo ir pardavimo neprofesionaliesiems klientams laikiną apribojimą trijų mėnesių laikotarpiui nuo 2018 m. lapkričio 1 d.;

                     (4)

                     ESMA dar kartą persvarstė reikalavimą apriboti CFD remdamasi, inter alia, nacionalinių kompetentingų institucijų (6) (NKI) apklausa apie produkto intervencinės priemonės praktinį taikymą ir poveikį, taip pat papildoma NKI ir suinteresuotųjų subjektų pateikta informacija;

                     (5)

                     NKI nustatė vos kelis reikalavimo taikyti ESMA produkto intervencinę priemonę nesilaikymo atvejus, dažniausiai susijusius su įspėjimais apie riziką;

                     (6)

                     NKI pranešė, kad CFD turinčių neprofesionaliųjų klientų sąskaitų skaičius, prekybos apimtis ir bendra neprofesionaliųjų klientų nuosavo kapitalo suma tris mėnesius nuo 2018 m. rugpjūčio iki spalio mėn. (2018 m. laikotarpis) buvo mažesnė nei tuo pačiu laikotarpiu 2017 m. (2017 m. laikotarpis). Palyginus šiuos laikotarpius nustatyta, kad neprofesionaliųjų klientų pelningų sąskaitų dalis buvo stabili. Vidutinės sąnaudos, kurias neprofesionalieji klientai patyrė prekiaudami CFD, kuriems, regis, rinkos sąlygos turi mažiau įtakos nei bendriems klientų veiklos rezultatams, 2018 m. laikotarpiu buvo gerokai mažesnės nei 2017 m. laikotarpiu (7). Vidutinės sąnaudos, susijusios su aktyviomis neprofesionaliųjų klientų sąskaitomis, kuriose yra kriptovaliutų CFD, sumažėjo neproporcingai, lyginant su kitomis, nors tokių sąskaitų sąnaudos vis dar buvo didesnės nei sąskaitų, kuriose nebuvo su kriptovaliutomis susietų produktų. Galiausiai, NKI pranešė, kad toliau mažėjo automatinių uždarymų skaičius, atvejų, kai sąskaitose esantis nuosavas kapitalas tapo neigiamas, ir neigiamo nuosavo kapitalo dydis (8);

                     (7)

                     NKI taip pat pranešė, kad, palyginti su 2017 m. laikotarpiu, 2018 m. laikotarpiu padaugėjo klientų, jų pačių prašymu pripažintų profesionaliaisiais. ESMA žino, kad kai kurie CFD teikėjai neprofesionaliesiems klientams reklamuoja galimybę pateikus prašymą tapti profesionaliaisiais. Tačiau neprofesionalusis klientas gali prašyti būti laikomas profesionaliuoju, kai, konkrečiai, jis pateikia raštišką prašymą pagal visus taikomuose teisės aktuose nustatytus reikalavimus. Teikėjai turėtų užtikrinti, kad jie visada laikytųsi tų reikalavimų (9). ESMA taip pat žino, kad kai kurios trečiųjų šalių įmonės aktyviai stengiasi pritraukti Sąjungos klientus arba kad kai kurie Sąjungos CFD teikėjai neprofesionaliesiems klientams siūlo galimybę savo sąskaitas perkelti į trečiosios šalies grupei priklausantį subjektą. Tačiau, neturėdamos leidimo vykdyti veiklą Europos Sąjungoje ir nebūdamos čia registruotos, trečiųjų šalių įmonės turi teisę siūlyti savo paslaugas Sąjungoje įsisteigusiems arba esantiems klientams tik pačių klientų iniciatyva. Galiausiai ESMA žino, kad įmonės pradeda teikti kitus spekuliacinius investicinius produktus. ESMA toliau stebės šių kitų produktų pasiūlą, kad nustatytų, ar būtina imtis naujų priemonių Sąjungos lygmeniu;

                     (8)

                     nuo to laiko, kai priimtas Sprendimas (ES) 2018/796, ESMA negavo jokių įrodymų, paneigiančių jos bendrą išvadą dėl reikšmingo susirūpinimo investuotojų apsauga, nustatyto Sprendime (ES) 2018/796 arba Sprendime (ES) 2018/1636 (Sprendimuose). Todėl ESMA padarė išvadą, kad jei CFD reklamos, platinimo ir pardavimo neprofesionaliesiems klientams laikinas apribojimas nebūtų pratęstas, investuotojų apsauga ir toliau keltų didelį susirūpinimą, kaip nurodyta Sprendimuose;

                     (9)

                     be to, šiuo metu taikomi reguliavimo reikalavimai pagal Europos Sąjungos teisę nepasikeitė ir jais nesprendžiama ESMA nustatytos grėsmės problema. Be to, NKI nesiėmė veiksmų šiai grėsmei pažaboti arba veiksmais, kurių imtasi, šios grėsmės problema nesprendžiama tinkamai. Nuo Sprendimo (ES) 2018/796 priėmimo nė viena NKI nenustatė jokios nacionalinės produkto intervencinės priemonės pagal Reglamento (ES) Nr. 600/2014 42 straipsnį (10);

                     (10)

                     apribojimo pratęsimas finansų rinkų veiksmingumui ar investuotojams neturi tokio neigiamo poveikio, kuris nusvertų jo taikymo naudą, ir nekelia reglamentavimo arbitražo rizikos dėl tų pačių Sprendimuose nurodytų priežasčių;

                     (11)

                     ESMA toliau mano, kad jei laikinas apribojimas nebus pratęstas, CFD bus vėl pradėti siūlyti neprofesionaliesiems klientams nesiimant reikiamų priemonių jiems tinkamai apsaugoti nuo tų produktų keliamos rizikos, sukėlusios Sprendimuose nurodytą susirūpinimą vartotojų apsauga;

                     (12)

                     atsižvelgdama į šias ir Sprendimuose nurodytas priežastis ir siekdama pažaboti reikšmingą grėsmę investuotojų apsaugai ESMA nusprendė tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip nurodyta Sprendime (ES) 2018/1636, pratęsti apribojimą dar trijų mėnesių laikotarpiui;

                     (13)

                     kadangi siūlomos priemonės gali būti šiek tiek susijusios su žemės ūkio prekių išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, ESMA konsultavosi su viešosiomis įstaigomis, atsakingomis už fizinių žemės ūkio rinkų priežiūrą, administravimą ir reguliavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1234/2007 (11). Nė viena iš šių įstaigų neprieštaravo, kad priemonės būtų atnaujintos, kaip siūloma;

                     (14)

                     apie siūlomą sprendimo atnaujinimą ESMA pranešė NKI,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Sąvokos
            Šiame sprendime:
            a)   sandoris dėl kainų skirtumo, arba CFD– išvestinė finansinė priemonė, kuri nėra pasirinkimo sandoris, ateities sandoris, apsikeitimo sandoris arba išankstinis palūkanų normų sandoris, kurio tikslas yra užtikrinti priemonės turėtojo poziciją teigiamo arba neigiamo bazinės finansinės priemonės kainos, lygio arba vertės svyravimo atžvilgiu, neatsižvelgiant į tai, ar prekyba vyksta prekybos vietoje, ir už kurią turi būti atsiskaitoma grynaisiais pinigais arba gali būti atsiskaitoma grynaisiais pinigais vienos iš šalių pageidavimu tais atvejais, kai nėra nevykdomi įsipareigojimai arba neįvyksta koks nors kitas įvykis, dėl kurio reikia nutraukti sutartį;
            b)   nepiniginė nauda, kuriai taikoma išimtis– bet kokia nepiniginė nauda, kuri nėra su CFD susijusios informacinės ir tiriamosios priemonės;
            c)   pirminė garantinė įmoka– bet kokia įmoka, mokama siekiant sudaryti CFD, išskyrus komisinius mokesčius, sandorio mokesčius ir bet kokias kitas susijusias sąnaudas;
            d)   pirminės garantinės įmokos apsauga– pirminė garantinė įmoka, nustatyta I priede;
            e)   garantinės įmokos uždarymo apsauga– vieno arba kelių neprofesionaliojo investuotojo sudarytų CFD uždarymas klientui palankiausiomis sąlygomis, kaip numatyta Direktyvos 2014/65/ES 24 ir 27 straipsniuose, kai lėšų suma CFD prekybos sąskaitoje ir visų su ta sąskaita susijusių aktyvių CFD nerealizuotas grynasis pelnas sumažėja iki pusės visų tų atvirų CFD pirminės garantinės įmokos apsaugos sumos;
            f)   apsauga nuo neigiamo sąskaitos likučio– bendrojo neprofesionaliojo investuotojo įsipareigojimo riba, susijusi su visais CFD, susietais su CFD teikėjo CFD prekybos sąskaita, ir toje CFD prekybos sąskaitoje esančiomis lėšomis.

            2 straipsnis
            Laikinas CFD neprofesionaliesiems investuotojams apribojimas
            CFD reklama, jų platinimas ar pardavimas neprofesionaliesiems investuotojams ribojami ir gali būti vykdomi tik tokiomis aplinkybėmis, kai yra tenkinamos visos toliau išvardintos sąlygos:

                        a)

                        CFD teikėjas reikalauja, kad neprofesionalusis investuotojas sumokėtų pirminės garantinės įmokos apsaugos sumą;

                        b)

                        CFD teikėjas suteikia neprofesionaliajam investuotojui garantinės įmokos uždarymo apsaugą;

                        c)

                        CFD teikėjas suteikia neprofesionaliajam investuotojui apsaugą nuo neigiamo sąskaitos likučio;

                        d)

                        CFD teikėjas tiesiogiai arba netiesiogiai neskiria neprofesionaliajam investuotojui išmokos, piniginės naudos arba nepiniginės naudos, kuriai taikoma išimtis, susijusios su CFD reklama, jų platinimu ar pardavimu, išskyrus atvejus, kai tai su sudarytu CFD susijęs realizuotas pelnas, ir

                        e)

                        CFD teikėjas tiesiogiai arba netiesiogiai nesiunčia pranešimo arba neskelbia informacijos, su kuria neprofesionalusis investuotojas gali susipažinti ir kuri yra susijusi su CFD reklama, jų platinimu ar pardavimu, nebent būtų paskelbiamas tinkamas perspėjimas apie riziką, patikslintas pagal II priede nustatytas sąlygas ir jas atitinkantis.

            3 straipsnis
            Draudimas dalyvauti veiksmuose, kuriais siekiama apeiti priemones
            Draudžiama žinant ir tyčia dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis yra 2 straipsnyje nustatytų reikalavimų apėjimas, įskaitant CFD teikėjo pakaitinio subjekto veiklą.

            4 straipsnis
            Įsigaliojimas ir taikymas

               1.   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               2.   Sprendimas įsigalioja 2019 m. vasario 1 d. 3 mėnesių laikotarpiui.

            Priimta Paryžiuje 2019 m. sausio 23 d.

                  Priežiūros Tarybos vardu

               Steven MAIJOOR

                  Pirmininkas

            (1)  OL L 331, 2010 12 15, p. 84.

            (2)  OL L 173, 2014 6 12, p. 84.

            (3)  OL L 87, 2017 3 31, p. 90.

            (4)  2018 m. gegužės 22 d. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos sprendimas (ES) 2018/796 Sąjungoje laikinai apriboti sandorius dėl kainų skirtumo, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 600/2014 40 straipsnyje (OL L 136, 2018 6 1, p. 50).

            (5)  2018 m. spalio 23 d. Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos sprendimas (ES) 2018/1636, kuriuo pratęsiamas ir iš dalies pakeičiamas Sprendime (ES) 2018/796 numatytas apribojimas reklamuoti, platinti ar pardavinėti sandorius dėl kainų skirtumo neprofesionaliems klientams (OL L 272, 2018 10 31, p. 62).

            (6)  Atsakymus pateikė 26 NKI: Finansų rinkos institucija (AT – FMA), Kipro vertybinių popierių ir biržos komisija (CY – CySEC), Čekijos nacionalinis bankas (CZ – CNB), Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (DE – BaFin), Finanstilsynet (DK – Finanstilsynet), Graikijos kapitalo rinkų komisija (EL – HCMC), Comisión Nacional del Mercado de Valores (ES – CNMV), Suomijos finansų priežiūros institucija (FI – FSA), Autorité des Marchés Financiers (FR – AMF), Magyar Nemzeti Bank (HU – MNB), Airijos centrinis bankas (IE – CBI), Islandijos finansų priežiūros institucija (IS – FME), Lietuvos Bankas (LT – LB), Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (IT – Consob), Commission de Surveillance du Secteur Financier (LU – CSSF), Finanšu un kapitāla tirgus komisija (LV – FKTK), Maltos finansinių paslaugų institucija (MT – MFSA), Autoriteit Financiele Markten (NL – AFM), Finanstilsynet (NO – Finanstilsynet), Komisja Nadzoru Finansowego (PL – KNF), Comissão do Mercado de Valores Mobiliários (PT – CMVM), Rumunijos finansų priežiūros institucija (RO – FSA), Finansinspektionen (SE – Finansinspektionen), Agencija za trg vrednostnih papirjev (SI – ATVP), Slovakijos nacionalinis bankas (SK – NBS), Finansų priežiūros institucija (UK – FCA).

            (7)  Tai atitinka nustatytą sumažėjusią bendrą prekybos apimtį, pagal kurią paprastai apskaičiuojami kainos skirtumai ir mokesčiai. Vidutinis kliento nuosavas kapitalas aktyviose neprofesionaliųjų klientų sąskaitose šiek tiek padidėjo, nors procentais šis pokytis buvo gerokai mažesnis nei bendros prekybos apimties sumažėjimas ir bendra šių sąskaitų pozicija.

            (8)  Nuo 2018 m. rugpjūčio iki spalio mėn. buvo taikoma apsauga nuo neigiamo sąskaitos likučio. Tačiau dėl rinkų skirtumų kliento sąskaita iš pradžių gali būti uždaryta esant kainai, dėl kurios nuosavas kapitalas tampa neigiamas, o tada vėl papildoma produkto teikėjo, kad kapitalas vėl būtų nulinis ir nebūtų nusižengta apsaugos nuo neigiamo sąskaitos likučio reikalavimui. Tokią sistemą taikė ir tie paslaugų teikėjai, kurie apsaugą nuo neigiamo sąskaitos likučio siūlė tuo pačiu laikotarpiu 2017 m.

            (9)  2014 m. gegužės 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/65/ES dėl finansinių priemonių rinkų, kuria iš dalies keičiamos Direktyva 2002/92/EB ir Direktyva 2011/61/ES, II priedo II skirsnis (OL L 173, 2014 6 12, p. 349
            ). Taip pat žr. ESMA klausimų ir atsakymų apie FPRD II ir FPRR investuotojų apsaugą ir tarpininkus (ESMA35-43-349) 11 skirsnį, kuriame ESMA nustatė veiklos metodus, kurių investicinės įmonės neturėtų taikyti pagal teisinius reikalavimus priskirdamos klientus profesionaliųjų klientų kategorijai jų pačių prašymu. Paskutinį kartą 11 skirsnis atnaujintas 2018 m. gegužės 25 d.

            (10)  ESMA atsižvelgė į tai, kad: (a) 2018 m. birželio 4 d. EEE ELPA valstybės kompetentinga institucija NO – Finanstilsynet patvirtino nacionalines produkto intervencines priemones, turinčias tokias pačias taikymo sąlygas ir terminus kaip ir ESMA priemonės; (b) 2018 m. liepos 6 d. Rumunijoje įsigaliojo nacionalinis įstatymas, kurio sąlygos yra panašios į ESMA priemonių.

            (11)  2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007, nustatantis bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“) (OL L 299, 2007 11 16, p. 1).

            I PRIEDAS

               PIRMINĖS GARANTINĖS ĮMOKOS PROCENTINIS DYDIS PAGAL PAGRINDINIŲ FINANSINIŲ PRIEMONIŲ RŪŠIS

                        a)

                        3,33 % nominaliosios CFD vertės, kai pagrindinės priemonės valiutų pora yra dvi iš toliau išvardytų valiutų: JAV doleris, euras, Japonijos jena, svaras sterlingų, Kanados doleris arba Šveicarijos frankas;

                        b)

                        5 % nominaliosios CFD vertės, kai pagrindinės priemonės indeksas, valiutų pora arba biržos prekė yra:

                                    i)

                                    bet kuris iš toliau išvardytų akcijų indeksų: Financial Times Stock Exchange 100 (FTSE 100); Cotation Assistée en Continu 40 (CAC 40); Deutsche Bourse AG German Stock Index 30 (DAX30); Dow Jones Industrial Average (DJIA); Standard & Poors 500 (S&P 500); NASDAQ Composite Index (NASDAQ), NASDAQ 100 Index (NASDAQ 100); Nikkei Index (Nikkei 225); Standard & Poors / Australian Securities Exchange 200 (ASX 200); EURO STOXX 50 Index (EURO STOXX 50);

                                    ii)

                                    valiutos pora, į kurią įtraukta bent viena valiuta, kuri nėra nurodyta a punkte esančiame sąraše; arba

                                    iii)

                                    auksas;

                        c)

                        10 % nominaliosios CFD vertės, kai pagrindinės priemonės biržos prekė arba akcijų indeksas yra biržos prekė arba akcijų indeksas, kurie nėra įtraukti į b punkte pateiktą sąrašą;

                        d)

                        50 % nominaliosios CFD vertės, kai pagrindinė priemonė yra virtualioji valiuta; arba

                        e)

                        20 % nominaliosios CFD vertės, kai pagrindinė priemonė yra:

                                    i)

                                    akcija arba

                                    ii)

                                    priemonė, kuri nėra įtraukta į šiame priede pateiktą sąrašą.

            II PRIEDAS

               PERSPĖJIMAI APIE RIZIKĄ

            A SKIRSNIS

               Perspėjimų apie riziką sąlygos

                        1.

                        Perspėjimas apie riziką pateikiamas taip, kad jis būtų gerai matomas, jo šriftas yra bent tokio pat dydžio, kaip pagrindinio pranešimo šriftas, ir jis yra ta pačia kalba, kaip pranešimas arba skelbiama informacija.

                        2.

                        Jeigu pranešimas arba skelbiama informacija pateikiama patvariojoje laikmenoje arba interneto svetainėje, perspėjimas apie riziką pateikiamas B skirsnyje nurodytu formatu.

                        3.

                        Jeigu pranešimas arba paskelbta informacija pateikiama ne fizinėje medijoje arba ne interneto svetainėje, įspėjimas apie riziką pateikiamas C skirsnyje nurodytu formatu.

                        4.

                        Nukrypstant nuo 2 ir 3 dalių, jei B arba C skirsnyje nurodytu formatu pateiktame įspėjime apie riziką nurodytas simbolių skaičius viršija trečiosios šalies rinkodaros paslaugų teikėjo standartinį leidžiamą simbolių skaičių, įspėjimas apie riziką gali būti pateikiamas D skirsnyje nurodytu formatu.

                        5.

                        Jei įspėjimas apie riziką pateikiamas D skirsnyje nurodytu formatu, pranešime arba skelbiamoje informacijoje taip pat pateikiama tiesioginė nuoroda į sandorių dėl kainų skirtumo teikėjo interneto svetainę, kurioje įspėjimas apie riziką pateikiamas B skirsnyje nurodytu formatu.

                        6.

                        Perspėjimo apie riziką tekste nurodomas aktualus su konkrečiu teikėju susijęs nuostolių procentinis dydis, atspindintis procentą CFD teikėjo atidarytų neprofesionaliųjų investuotojų CFD prekybos sąskaitų, kurios prarado pinigus. Nuostolių procentinis dydis apskaičiuojamas už pastaruosius 12 mėnesių (toliau – 12 mėnesių skaičiavimo laikotarpis) ir yra tikslinamas kas tris mėnesius. Nuostolių procentinis dydis skaičiuojamas pagal šias taisykles:

                                    a)

                                    tam tikro neprofesionaliojo investuotojo CFD prekybos sąskaita laikoma praradusia pinigus, jeigu viso realizuoto ir nerealizuoto su CFD prekybos sąskaita susietų CFD grynojo pelno suma per 12 mėnesių skaičiavimo laikotarpį yra neigiama;

                                    b)

                                    į skaičiavimą įtraukiamos visos sąnaudos, susijusios su CFD, susietais su CFD prekybos sąskaita, įskaitant visus mokesčius, rinkliavas ir komisinius mokesčius;

                                    c)

                                    apskaičiuojant neatsižvelgiama į šias sumas:

                                                i)

                                                bet kokias CFD prekybos sąskaitas, kuriose per skaičiavimo laikotarpį nėra jokių su jomis susietų aktyvių CFD;

                                                ii)

                                                bet kokį pelną arba nuostolį, susijusius su produktais, kurie nėra su CFD prekybos sąskaita susieti CFD;

                                                iii)

                                                bet kokius indėlius arba iš CFD prekybos sąskaitas išimtas lėšas.

                        7.

                        Nukrypstant nuo 2–6 dalių, jeigu per pastarųjų 12 mėnesių skaičiavimo laikotarpį sandorių dėl kainų skirtumo teikėjas nepasiūlė atviro sandorio dėl kainų skirtumo, susieto su neprofesionalaus kliento sandorio dėl kainų skirtumo prekybos sąskaita, minėtasis sandorio dėl kainų skirtumo teikėjas standartinį įspėjimą apie riziką skelbia atitinkamai E–G skirsniuose nurodytu formatu.

                  B SKIRSNIS

               Su konkrečiu teikėju susijęs perspėjimas apie riziką patvariojoje laikmenoje ir interneto svetainėje

                        CFD yra sudėtingos priemonės, dėl kurių kyla didelė rizika greitai prarasti pinigus taikant finansinį svertą.

                           [įrašyti su konkrečiu teikėju susijusį procentinį dydį] proc. neprofesionaliųjų investuotojų sąskaitų prarandami pinigai prekiaujant CFD su šiuo teikėju.

                        Turėtumėte pagalvoti, ar suprantate, kaip veikia CFD ir ar galite sau leisti prisiimti didelę riziką prarasti savo pinigus.

                  C SKIRSNIS

               Sutrumpintas su konkrečiu teikėju susijęs perspėjimas apie riziką

                           [įrašyti su konkrečiu teikėju susijusį procentinį dydį] proc. neprofesionaliųjų investuotojų sąskaitų prarandami pinigai prekiaujant CFD su šiuo teikėju.

                        Turėtumėte pagalvoti, ar galite sau leisti prisiimti didelę riziką prarasti savo pinigus.

                  D SKIRSNIS

               Įspėjimas apie konkretaus teikėjo nustatytą sumažintą simbolių skaičių

                           [Įrašyti teikėjo procentinę dalį] neprofesionalių klientų nuostolingų sandorių dėl kainų skirtumo sąskaitų procentinė dalis.

                  E SKIRSNIS

               Standartinis perspėjimas apie riziką patvariojoje laikmenoje ir interneto svetainėje

                        CFD yra sudėtingos priemonės, dėl kurių kyla didelė rizika greitai prarasti pinigus taikant finansinį svertą.

                           74–89 % neprofesionaliųjų investuotojų sąskaitų praranda pinigus prekiaujant CFD.

                        Turėtumėte pagalvoti, ar suprantate, kaip veikia CFD ir ar galite sau leisti prisiimti didelę riziką prarasti savo pinigus.

                  F SKIRSNIS

               Sutrumpintas standartinis perspėjimas apie riziką

                           74–89 % neprofesionaliųjų investuotojų sąskaitų praranda pinigus prekiaujant CFD.

                        Turėtumėte pagalvoti, ar galite sau leisti prisiimti didelę riziką prarasti savo pinigus.

                  G SKIRSNIS

               Standartinis įspėjimas apie sumažintą simbolių skaičių

                           74–89 % neprofesionalių klientų sandorių dėl kainų skirtumo sąskaitų yra nuostolingos.


title: 2018 m. rugsėjo 26 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 83/18/COL dėl įmonei „Landsvirkjun“ suteiktų valstybės garantijų dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių (Islandija) [2019/156]

text:
31.1.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 27/42

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
         Nr. 83/18/COL
         2018 m. rugsėjo 26 d.
         dėl įmonei „Landsvirkjun“ suteiktų valstybės garantijų dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių (Islandija) [2019/156]
         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (toliau – Institucija),
         atsižvelgdama į:
         Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 61 straipsnį,
         EEE susitarimo 26 protokolą,
         ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (toliau – Susitarimas dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo), ypač į jo 24 straipsnį,
         Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo 3 protokolą (toliau – 3 protokolas), ypač į jo II dalies 7 straipsnio 2 dalį,
         paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti pastabas (1) ir atsižvelgdama į šias pastabas,
         kadangi:
         1.   PROCEDŪRA

                     (1)

                     2017 m. gegužės 3 d. Institucija pradėjo oficialų tyrimą dėl galimos valstybės pagalbos, suteiktos įmonei „Landsvirkjun“, teikiant valstybės garantijas dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) (2).

                     (2)

                     2017 m. rugsėjo 15 d. raštu (3) įmonė „Landsvirkjun“ pateikė savo pastabas (4). Institucija savo ruožtu šias pastabas pateikė Islandijai (5). Institucija negavo kitų suinteresuotųjų šalių pastabų.

                     (3)

                     2017 m. rugsėjo 25 d. raštu (6) Islandijos valdžios institucijos pateikė savo pastabas.

                     (4)

                     2018 m. kovo 23 d. Institucija susitiko su įmonės „Landsvirkjun“ ir Islandijos valdžios institucijų atstovais. Po susitikimo 2018 m. kovo 27 d. gavusi Institucijos klausimus (7) įmonė „Landsvirkjun“2018 m. balandžio 11 d. pateikė papildomą informaciją (8). 2018 m. balandžio 12 d. Islandijos valdžios institucijos pranešė Institucijai, kad jos pritaria įmonės „Landsvirkjun“ argumentams ir nemano esant reikalinga pateikti papildomų pastabų (9).

                     (5)

                     2018 m. birželio 6 d. Institucija toliau aptarė klausimą susitikime su Islandijos valdžios institucijomis ir įmone „Landsvirkjun“. 2018 m. birželio 7 d. įmonė „Landsvirkjun“ išsiuntė papildomos informacijos Institucijai (10). Po susitikimo gavusi papildomos informacijos iš įmonės „Landsvirkjun“ Institucija paprašė Islandijos valdžios institucijų pateikti papildomų paaiškinimų (11). 2018 m. birželio 29 d. raštu Islandijos valdžios institucijos pateikė prašomą informaciją (12).

               2.   PRIEMONĖS APRAŠYMAS

         2.1.   Pagalbos gavėja – įmonė „Landsvirkjun“

                     (6)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ yra viešojo sektoriaus partnerystės įmonė, kurios veikla reglamentuojama Įstatymu dėl įmonės „Landsvirkjun“ (13). Nuo 2007 m. sausio 1 d. visą įmonės „Landsvirkjun“ nuosavybę perėmė valstybės iždas. Įmonę „Landsvirkjun“ valdo valstybė – tiesiogiai per valstybės iždą (99,9 proc.) ir netiesiogiai per įmonę „Eignarhlutir ehf.“ (0,1 proc.), kuri yra ribotos atsakomybės bendrovė, visiškai priklausanti valstybės iždui.

               2.2.   Įmonės „Landsvirkjun“ sudaryti išvestinių finansinių priemonių sandoriai ir valstybės garantijos

                     (7)

                     Islandijos valdžios institucijų teigimu (14), įmonei „Landsvirkjun“ kyla užsienio valiutos keitimo rizika, taip pat palūkanų normos rizika jos skolos portfeliui. Įmonė „Landsvirkjun“ sudaro įvairių formų išvestinių finansinių priemonių sandorius šiai rizikai kontroliuoti ir valdyti.

                     (8)

                     Kaip paaiškinta sprendime pradėti procedūrą, Institucija nagrinėjo šiuos išvestinių finansinių priemonių sandorius, kuriuos sudarė įmonė „Landsvirkjun“: užsienio valiutų apsikeitimo sandorius, užsienio valiutų pasirinkimo sandorius ir palūkanų normų apsikeitimo sandorius (15). Sprendime pradėti procedūrą Institucija pateikė šių išvestinių finansinių priemonių sandorių aprašymą, grindžiamą Islandijos valdžios institucijų pateiktais paaiškinimais (16).

               2.3.   Esamos pagalbos procedūra dėl valstybės pagalbos, suteiktos skiriant neribotas valstybės garantijas

                     (9)

                     2006 m. rugsėjo 26 d. raštu (17) Institucija pradėjo 3 protokolo II dalies 17 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl esamos pagalbos priemonių, t. y. dėl tam tikrų priemonių, skirtų Islandijoje veikiančioms elektros energijos įmonėms, įskaitant neribotas valstybės garantijas įmonei „Landsvirkjun“. Tuo raštu Institucija pateikė Islandijos valdžios institucijoms savo preliminarią nuomonę, kad šios priemonės yra esama valstybės pagalba, kuri nesuderinama su EEE susitarimo veikimu.

                     (10)

                     Sprendime Nr. 302/09/COL (18) Institucija priėjo prie išvados, kad neribota valstybės garantija įmonei „Landsvirkjun“ yra esama valstybės pagalba. Jame Institucija pasiūlė Islandijos valdžios institucijoms imtis teisėkūros, administracinių ir kitų priemonių, reikalingų visai nesuderinamai valstybės pagalbai, atsirandančiai dėl įmonei „Landsvirkjun“ skirtos neribotos valstybės garantijos, pašalinti.

                     (11)

                     2009 m. rugpjūčio 8 d. raštu (19) Islandijos valdžios institucijos sutiko su siūlomomis priemonėmis ir įsipareigojo pranešti Institucijai apie priemones, kurių imsis įgyvendindamos Sprendimą Nr. 302/09/COL. Papildomai pasikeitusi informacija su Islandijos valdžios institucijomis, Institucija savo Sprendime Nr. 159/13/COL (20) nurodė, kad Islandija sutiko imtis atitinkamų priemonių dėl esamos pagalbos schemos, ir užbaigė bylą.

               3.   PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

                     (12)

                     Sprendime pradėti procedūrą Institucija pateikė savo preliminarią nuomonę, ar atitinkamos garantijos reiškia valstybės pagalbos buvimą ir ar jos gali būti nesuderinamos su EEE susitarimo veikimu.

                     (13)

                     Preliminaria Institucijos nuomone, įmonei „Landsvirkjun“ atitinkamos valstybės garantijos dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių buvo teikiamos bent jau nuo 2013 m. Sprendime pradėti procedūrą Institucija paaiškino, kad tebėra neaiškūs keletas aspektų, būtinų vertinant, ar įmonei „Landsvirkjun“ skirtos garantijos dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių yra valstybės pagalba (21).

                     (14)

                     Institucija negalėjo atmesti galimybės, kad garantijos yra valstybės pagalba. Dėl ekonominio pranašumo Institucija laikėsi preliminarios nuomonės, kad nagrinėjamos garantijos neatitinka Gairių dėl valstybės pagalbos teikiant valstybės garantijas (toliau – Gairės dėl garantijų) (22) 3.2 punkto b, c ir d papunkčių sąlygų ir jomis buvo suteiktas pranašumas pagal valstybės pagalbos taisykles. Institucija pareiškė abejonių, ar garantijas galima pripažinti suderinamomis su EEE susitarimo veikimu.

                     (15)

                     Islandija ir įmonė „Landsvirkjun“ pateikė pastabų tiek dėl įmonės „Landsvirkjun“ sudarytų išvestinių finansinių priemonių sandorių, tiek dėl valstybės garantijų. Dalis sprendimui svarbių pastabų apibendrinta 4 ir 5 skirsniuose.

               4.   ISLANDIJOS PASTABOS

         4.1.   Bendros pastabos dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių ir valstybės garantijų

                     (16)

                     Remdamasi sprendimo pradėti procedūrą 20 punktu (23), Islandija teigia, kad, kitaip nei nurodyta vėlesniame Institucijos 2016 m. birželio 27 d. rašte, įmonė „Landsvirkjun“ galėjo sudaryti apsidraudimo išvestinių finansinių priemonių sandorius be valstybės garantijų. Vėlesniame rašte pateiktas priešingas teiginys yra klaida, kurios Islandija tuo metu nepastebėjo. Be to, atitinkama teisinė sistema neįpareigoja įmonės „Landsvirkjun“ gauti valstybės garantiją, kad galėtų sudaryti išvestinių finansinių priemonių sandorį. Įmonė „Landsvirkjun“ kasmet gali kreiptis dėl garantijos, skirtos apsidraudimo išvestinėms finansinėms priemonėms, iki konkrečios bendros nominaliosios vertės.

                     (17)

                     Remdamasi sprendimo pradėti procedūrą 20, 24, 33 ir 39 punktais (24), Islandija paaiškino, kad garantijas suteikė Finansų ir ekonominių reikalų ministras, o ne Centrinio banko Iždo ir rinkos operacijų departamento Valstybės skolų valdymo skyrius (toliau – VSVS). VSVS pavesta vykdyti tam tikras užduotis, susijusias su valstybės garantijomis, tačiau tai nereiškia, kad VSVS pavesta jas skirti (25).

               4.2.   Valstybės pagalbos buvimas

                     (18)

                     Islandija neginčija, kad nagrinėjamos valstybės garantijos yra priskirtinos valstybei arba, jeigu bus nustatytas atrankusis pranašumas, kad jos gali iškraipyti konkurenciją ir turėti įtakos EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

                     (19)

                     Tačiau Islandija ginčija preliminarią Institucijos išvadą (26), kad nagrinėjamomis garantijomis įmonei „Landsvirkjun“ galėjo būti suteiktas pranašumas.

                     (20)

                     Islandijos teigimu, nagrinėjamos garantijos yra išieškojimo garantijos, kurios neturi konkrečios vertės įmonei „Landsvirkjun“. Galimybė iš valstybės išieškoti lėšas yra tik teorinė. Islandija tvirtina, kad įmonė „Landsvirkjun“ sudaro išvestinių finansinių priemonių sandorius tik apsidraudimo tikslais, t. y. siekdama sumažinti įmonės „Landsvirkjun“ finansinę riziką, kylančią dėl pagrindinių finansinių sandorių. To reikalauja valstybė kaip savininkė ir įmonės „Landsvirkjun“ direktorių valdybos nustatyta rizikos valdymo politika. Be to, Islandija tvirtina, kad įmonė „Landsvirkjun“ sudaro išvestinių finansinių priemonių sandorius be valstybės garantijos tokiomis sąlygomis, kurios yra tapačios garantuotų sandorių sąlygoms.

               4.3.   Islandijos teisės aktų taikymas valstybės garantijoms

                     (21)

                     Remdamasi sprendimo pradėti procedūrą 65 punktu (27), Islandija tvirtina, kad nagrinėjamoms garantijoms taikomi teisės aktai, kuriems buvo taikomas Institucijos sprendimas Nr. 302/09/COL tiek iki, tiek ir po pakeitimų, padarytų priėmus tą sprendimą. Islandija remiasi Islandijos valdžios institucijų ir Institucijos korespondencija, kuria patvirtinamas toks paaiškinimas.

               5.   ĮMONĖS „LANDSVIRKJUN“ PASTABOS (28)

         5.1.   Islandijos teisės aktai, pagal kuriuos įmonei „Landsvirkjun“ teikiamos valstybės garantijos

                     (22)

                     Teisės aktai, pagal kuriuos įmonei „Landsvirkjun“ teikiamos valstybės garantijos, yra grindžiami Valstybės garantijų įstatymu (29) ir Įstatymu dėl įmonės „Landsvirkjun“. Įmonė „Landsvirkjun“ jau buvo įsteigta kaip partnerystė pagal anksčiau galiojusį Įstatymą dėl įmonės „Landsvirkjun“ (30).

                     (23)

                     Valstybės garantijų įstatymo 1 straipsnyje nustatyta, kad valstybė negali suteikti garantijos be teisinio pagrindo (31). Įmonės „Landsvirkjun“ atveju teisinis valstybės garantijų pagrindas yra Įstatymas dėl įmonės „Landsvirkjun“. Pagal Įstatymą dėl įmonės „Landsvirkjun“, galiojusį iki esamos pagalbos procedūros ir po jos, savininkų garantija yra išieškojimo garantija. Be to, garantijas teikia ne VSVS, o Finansų ir ekonomikos reikalų ministras.

                     (24)

                     Išieškojimo garantija skiriasi nuo įprastai taikomų partnerystės įmonių savininkų atsakomybės taisyklių. Partnerystės įmonių įstatyme Nr. 50/2007 nustatyta, kad savininkai atsako už partnerystės įmonės įsipareigojimus pagal tiesioginę, neribotą ir besąlyginę garantiją, taigi, be jokių apribojimų ir už visus įmonės įsipareigojimus.

                     (25)

                     Pagal išieškojimo garantiją kreditorius, prieš pateikdamas reikalavimą valstybei, turi išnaudoti visas teisių gynimo priemones įmonės „Landsvirkjun“ atžvilgiu. Praktikoje tai reiškia, kad kreditorius turi įrodyti, jog skolininkas yra nemokus, kaip numatyta pagal bendruosius Islandijos teisės principus. Todėl kreditorius galėtų kreiptis į garantą tik jei prieš tai nepavyktų areštuoti turto arba jis turėtų oficialiai pradėti Bankroto įstatyme numatytas procedūras (arba jose dalyvauti kartu su kitais) (32). Išieškojimo garantija yra gerokai mažiau vertinga kreditoriams dėl labai sudėtingos ir ilgos procedūros bei reikalavimo prieš kreipiantis į garantą išnaudoti visas priemones įmonės atžvilgiu. Įmonė „Landsvirkjun“ taip pat nurodo ankstesnę Institucijos praktiką šiuo atžvilgiu (33).

               5.2.   Įmonės „Landsvirkjun“ sudaromi išvestinių finansinių priemonių sandoriai

                     (26)

                     Nagrinėjami išvestinių finansinių priemonių sandoriai, kuriems buvo taikoma valstybės garantija, buvo susiję su pagrindiniais finansiniais įsipareigojimais (paskolomis arba obligacijomis), kurie buvo prisiimti iki atitinkamos priemonės įgyvendinimo pagal esamos pagalbos procedūrą (34).

                     (27)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ nurodo, kad jos finansavimo struktūra visiškai atitinka standartinę EBPO šalių stambių įmonių praktiką, o išvestinių finansinių priemonių sandoriai yra neatsiejama įmonės rizikos valdymo dalis. Įmonė „Landsvirkjun“ sudaro ISDA pagrindinius susitarimus (35) su sandorio šalimis, kuriuose nustatytos standartinės sąlygos, taikomos visiems šių šalių sudaromiems išvestinių finansinių priemonių sandoriams (36).

                     (28)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ turi finansinių įsipareigojimų JAV doleriais ir kitomis valiutomis, kuriems taikomos tiek kintamosios, tiek fiksuotosios palūkanų normos (37). Todėl įmonei „Landsvirkjun“ kyla užsienio valiutos keitimo ir palūkanų normų rizika. Įmonė „Landsvirkjun“ nuo šios rizikos apsidraudžia sudarydama išvestinių finansinių priemonių sandorius, pagal kuriuos finansiniai įsipareigojimai ne JAV doleriais (įmonės funkcinė valiuta nuo 2008 m.) konvertuojami į finansinius įsipareigojimus JAV doleriais, o finansiniai įsipareigojimai, kuriems taikoma kintamoji palūkanų norma – į finansinius įsipareigojimus, kuriems taikoma fiksuotoji palūkanų norma.

                     (29)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ išvestinių finansinių priemonių sandorius sudaro tik apsidraudimo tikslais (38). Įmonė „Landsvirkjun“ nesudaro išvestinių finansinių priemonių sandorių spekuliavimo arba arbitražo tikslais (39). Be to, pareigą sudaryti išvestinių finansinių priemonių sandorius tik apsidraudimo tikslais įmonei „Landsvirkjun“ nustatė jos savininkė – valstybė. Įmonė „Landsvirkjun“ pateikė įmonės savininko vidaus dokumentus ir raštus šiems teiginiams patvirtinti (40).

                     (30)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ taip pat paaiškino, kad, remiantis įmonės politika, sandoriams neturi būti naudojamos jokios garantijos – nei privačios, nei valstybės. Iš dalies pakeitus valstybės garantijų sistemą, įmonė „Landsvirkjun“ pradėjo derybas dėl garantuotų išvestinių finansinių priemonių sandorių atnaujinimo, o paskutinės valstybės garantijos buvo atsisakyta 2017 m. liepos mėn. (41) Įmonė „Landsvirkjun“ iš tiesų gali sudaryti ir sudaro išvestinių finansinių priemonių sandorius be valstybės garantijų. Be to, įmonė „Landsvirkjun“ pateikė įrodymų, iš kurių matyti, kad atsisakius valstybės garantijų ekonominės išvestinių finansinių priemonių sandorių sąlygos nepasikeitė (42).

               5.3.   Nesuteiktas pranašumas

                     (31)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ laikosi nuomonės, kad nagrinėjamomis išvestinių finansinių priemonių sandorių valstybės garantijomis pranašumas nebuvo suteiktas.

                     (32)

                     Iš esmės apsidraudimo išvestine finansine priemone bus sumažinta rizika, o dėl to turėtų sumažėti priemoka, mokama už garantiją, susietą su pagrindiniu sandoriu. Įmonė „Landsvirkjun“ pakartoja, kad iš dalies pakeitusi sudarytus išvestinių finansinių priemonių sandorius, kad būtų atsisakyta valstybės garantijos, įmonė nepatyrė jokių papildomų išlaidų. Įmonės „Landsvirkjun“ finansavimo su valstybės garantija ar be jos sąlygos ir reikalavimai nepasikeitė (43).

                     (33)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ pateikė dvi ataskaitas dėl valstybės garantijų poveikio išvestinių finansinių priemonių sandoriams (44). Ataskaitose nurodyta, kad valstybės garantijos nesuteikė ekonominio pranašumo išvestinių finansinių priemonių portfeliui.

                     (34)

                     Įmonė „Landsvirkjun“ taip pat paaiškino, kad 2010–2017 m. jos pinigų kasoje suma svyravo nuo 142 mln. iki 287 mln. JAV dolerių. Tokia aukšta pinigų kasoje pozicija buvo laikoma likvidumo rizikos tikslais, t. y. kaip apsauga nuo nenumatytos rizikos. Didelis likvidumas reiškia alternatyviąsias sąnaudas, kurios yra tiesiogiai susijusios su šiuo metu valstybei mokamomis priemokomis. Įmonė galėjo ne laikyti pinigus kasoje, o rinkoje išpirkti obligacijas ir (arba) iš anksto apmokėtas ar amortizuotas paskolas iš kreditorių. Tai ne tik būtų leidę sutaupyti palūkanų, bet ir [0,1–2] proc. garantijos mokestį, kurį įmonė „Landsvirkjun“ šiuo metu moka už garantuotas obligacijas ir paskolas.

               6.   VALSTYBĖS PAGALBOS BUVIMAS

                     (35)

                     EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
                     „Išskyrus tuos atvejus, kai šis Susitarimas nustato kitaip, EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš jų valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su šiuo Susitarimu, kai ji daro įtaką Susitariančiųjų Šalių tarpusavio prekybai.“

                     (36)

                     Todėl pagal šią nuostatą priemonę pripažįstant kaip pagalbą, ji turi atitikti visas šias sąlygas: i) priemonė turi būti suteikta valstybės arba iš valstybės išteklių; ii) ja turi būti suteikiamas pranašumas įmonei; iii) ja turi būti palaikomos tam tikros įmonės ir iv) ji gali iškraipyti konkurenciją ir paveikti prekybą (45). Institucija mano, kad tikslinga vertinimą pradėti nuo to, ar nagrinėjamomis išvestinių finansinių priemonių sandorių garantijomis buvo suteiktas pranašumas įmonei „Landsvirkjun“.

               6.1.   Pranašumas

         6.1.1.   Pirminės pastabos

                     (37)

                     Institucija pritaria Islandijos valdžios institucijoms ir įmonei „Landsvirkjun“, kad nagrinėjamoms garantijoms taikomi Islandijos teisės aktai dėl valstybės garantijų, įskaitant Įstatymą dėl įmonės „Landsvirkjun“, kuriam buvo taikoma esamos pagalbos procedūra (46).

                     (38)

                     Dabartinio oficialaus tyrimo, kuris pradėtas sprendimu pradėti procedūrą, tikslas yra siauresnis nei esamos pagalbos procedūros tikslas, nes jis susijęs tik su Įstatymo dėl įmonės „Landsvirkjun“ taikymu tam tikrų išvestinių finansinių priemonių sandorių valstybės garantijoms.

                     (39)

                     Sprendime pradėti procedūrą Institucija išreiškė abejonių, ar garantijos atitiko Gairių dėl garantijų 3.2 punkto b, c ir d papunkčių (47) sąlygas, kad būtų galima paneigti pagalbos buvimą (48).

                     (40)

                     Nedarydama poveikio klausimui, ar yra vykdomos Gairėse dėl garantijų nustatytos sąlygos, kuriomis remiantis galima paneigti valstybės pagalbos buvimą, kaip paaiškinta toliau, ir remdamasi oficialaus tyrimo metu iš Islandijos ir įmonės „Landsvirkjun“ gauta informacija, Institucija konstatuoja, kad nagrinėjamomis valstybės garantijomis įmonei „Landsvirkjun“ pranašumas nebuvo suteiktas (49).

               6.1.2.   Išvestinių finansinių priemonių sandorių valstybės garantijų pranašumo nebuvimas

                     (41)

                     Kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, pranašumas – tai bet kokia ekonominė nauda, kurios įmonė nebūtų galėjusi gauti įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės intervencijos (50). Institucija yra ne kartą nusprendusi, kad garantija gali būti laikoma pranašumu pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį (51).

                     (42)

                     Valstybės garantijos nauda yra ta, kad su garantija susijusią riziką prisiima valstybė. Valstybei už prisiimamą riziką paprastai turėtų būti atlyginama sumokant tam tikrą priemoką (52). Tačiau Gairėse dėl garantijų numatyta, kad „[į]monei jokios naudos neduodanti valstybės suteikta individuali garantija arba garantijos schema nelaikoma valstybės pagalba“ (53). Gairių dėl garantijų 3.2–3.5 punktuose nustatytos sąlygos, kurioms esant individualios garantijos ir garantijų schemos nelaikomos valstybės pagalba. Gairių dėl garantijų 3.6 punkte nustatyta, kad „jeigu garantija neatitinka kurios nors iš 3.2–3.5 punktuose nustatytų sąlygų, tai nereiškia, kad tokia garantija arba garantijų schema savaime laikoma valstybės pagalba“.

                     (43)

                     Po 2010 m. sausio 1 d. įmonei „Landsvirkjun“ pavyko susitarti su išvestinių finansinių priemonių sandorių šalimis dėl valstybės garantijų atsisakymo, o paskutinės tokios garantijos buvo atsisakyta 2017 m. liepos mėn. (54) Kaip matyti iš įrodymų, pateiktų atliekant oficialų tyrimą, atsisakius valstybės garantijų, išvestinių finansinių priemonių sandorių ekonominės sąlygos nepakito (55).

                     (44)

                     Institucija aplinkybę, kad sandorio šalys buvo pasirengusios atsisakyti valstybės garantijų nereikalaudamos geresnių ekonominių sąlygų, vertina kaip požymį, kad garantijomis nebuvo suteiktas pranašumas įmonei „Landsvirkjun“.

                     (45)

                     Be to, įmonė „Landsvirkjun“ nesinaudojo privačiomis garantijomis, o iš informacijos, pateiktos atliekant oficialų tyrimą, neįmanoma nustatyti apsidraudimo išvestinių finansinių priemonių garantijų rinkos kainos.

                     (46)

                     Gairėse dėl garantijų numatyta, kad, norint kiekybiškai įvertinti galimą garantija suteiktą pranašumą (kai nėra galimybės nustatyti rinkos kainos), reikia palyginti sandorio su garantija ir be jos ekonomines sąlygas (56).

                     (47)

                     Atsisakius nagrinėjamų valstybės garantijų, atitinkamų išvestinių finansinių priemonių sandorių ekonominės sąlygos nepakito. Todėl negalima vertinti, kad garantijomis įmonei „Landsvirkjun“ buvo suteiktas pranašumas. Be to, Institucijai nėra žinomi jokie požymiai ar informacija, iš kurių būtų matyti, kad tuo momentu, kai buvo faktiškai suteiktos valstybės garantijos, be valstybės garantijų atitinkamų išvestinių finansinių priemonių sandorių ekonominės sąlygos būtų buvusios kitokios. Todėl Institucija turi daryti prielaidą, kad atsisakius valstybės garantijų (arba jų nesant) atitinkamų išvestinių finansinių priemonių sandorių ekonominės sąlygos nepakito nė vienu šių garantijų galiojimo termino momentu.

                     (48)

                     Išvadą, kad nagrinėjamų išvestinių finansinių priemonių sandorių garantijomis įmonei „Landsvirkjun“ nebuvo suteiktas pranašumas, patvirtina ir 33 konstatuojamojoje dalyje minimos ataskaitos. Visų pirma, įmonė „Zanders“ (konsultacijų įmonė, kuri specializuojasi finansinių paslaugų srityje) įmonės „Landsvirkjun“ vardu vertino jos turimų išvestinių finansinių priemonių imtį ir apskaičiavo atitinkamas šių išvestinių finansinių priemonių sandorių maržas (57). Iš ataskaitos matyti, kad tokios maržos, svyruojančios nuo [(–)2–2] iki [10–15] bazinių punktų, atitiko panašų kredito reitingą turinčių įmonių, kurios, kitaip nei įmonė „Landsvirkjun“, nesinaudojo išieškojimo garantija, sudarytų panašių išvestinių finansinių priemonių sandorių maržas. Šiuo pagrindu įmonės „Zanders“ ataskaitoje daroma išvada, kad dėl išieškojimo garantijos įmonei „Landsvirkjun“ apskritai nesuteikiamas kainų pranašumas. Atitinkamai ataskaitoje daroma išvada, kad dėl tokios garantijos įmonė „Landsvirkjun“ negavo ekonominės naudos.

                     (49)

                     Kitos konsultacijų įmonės „Summa Consulting slf“ ataskaitoje dėl apsidraudimo išvestinių finansinių priemonių sandorių kainodaros pažymėta, kad, „atsižvelgiant į įmonės „Landsvirkjun“ stiprų balansą, gerą likvidumo poziciją ir kredito kokybę, valstybės garantija arba jos nebuvimas neturėtų reikšmingos įtakos įmonės „Landsvirkjun“ sudaromų išvestinių finansinių priemonių sandorių kainodarai“ (58).

                     (50)

                     Be to, įmonė „Landsvirkjun“ išvestinių finansinių priemonių sandorius sudaro tik apsidraudimo tikslais, t. y. siekdama finansinius įsipareigojimus ne JAV doleriais (įmonės funkcinė valiuta nuo 2008 m.) konvertuoti į finansinius įsipareigojimus JAV doleriais, o finansinius įsipareigojimus, kuriems taikoma kintamoji palūkanų norma – į finansinius įsipareigojimus, kuriems taikoma fiksuotoji palūkanų norma (59). Remiantis informacija, pateikta atliekant oficialų tyrimą, vykstant esamos pagalbos procedūrai įgyvendinamomis atitinkamomis priemonėmis valstybės garantijos buvo sumažintos iki 80 proc. atitinkamų išvestinių finansinių priemonių sandorių vertės, o apsidraudimo išvestinėms finansinėms priemonėms taikomos garantijos negalėjo viršyti konkrečios bendros nominaliosios vertės (60). Todėl negalima teigti, kad įmonei „Landsvirkjun“ arba valstybei, kaip jos garantui, dėl tokių garantijų teko neriboti įsipareigojimai.

                     (51)

                     Be to, vadovaujantis Įstatymo dėl įmonės „Landsvirkjun“ 1 straipsniu, nagrinėjamos garantijos yra išieškojimo garantijos. Pagal išieškojimo garantiją, prieš pateikdamas reikalavimą valstybei, kreditorius turi išnaudoti visas teisių gynimo priemones įmonės „Landsvirkjun“ atžvilgiu (61). Institucija jau anksčiau yra nusprendusi, kad šios rūšies garantija, kuria gali būti suteiktas pranašumas, yra susijusi su mažesne rizika (62). Kaip matyti iš įmonės „Landsvirkjun“ rezultatų, 2010–2017 m. įmonės pinigų ir pinigų ekvivalentų suma kasmet buvo didesnė už nuostolius, susijusius su garantuotomis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis (63). Todėl bet kokia garanto rizika buvo sumažinta.

                     (52)

                     Kaip paaiškinta 36 konstatuojamojoje dalyje, priemonė yra valstybės pagalba pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį, jeigu ji atitinka visas keturias sąlygas. Kadangi nagrinėjamomis garantijomis įmonei „Landsvirkjun“ pranašumas nesuteikiamas, nebūtina vertinti, ar vykdomos kitos sąlygos.

               7.   IŠVADA

                     (53)

                     Remdamasi pateiktu vertinimu, Institucija daro išvadą, kad valstybės garantijos įmonei „Landsvirkjun“ dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių, kuriais buvo siekiama apsidrausti nuo įmonės „Landsvirkjun“ užsienio valiutos keitimo ir palūkanų normos rizikos (paskutinės garantijos buvo atsisakyta 2017 m. liepos mėn.), nebuvo valstybės pagalba pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Valstybės garantijos įmonei „Landsvirkjun“ dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių, kuriais siekiama apsidrausti nuo įmonės „Landsvirkjun“ užsienio valiutos keitimo ir palūkanų normos rizikos (paskutinės garantijos buvo atsisakyta 2017 m. liepos mėn.), nebuvo valstybės pagalba pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį.
            Oficialus tyrimas baigtas.

            2 straipsnis
            Šis sprendimas skirtas Islandijai.

            3 straipsnis
            Šio sprendimo tekstas autentiškas tik anglų kalba.

            Priimta Briuselyje 2018 m. rugsėjo 26 d.

                  ELPA priežiūros institucijos vardu

               Bente ANGELL-HANSEN

                  Pirmininkė

                  Atsakingoji kolegijos narė

               Frank J. BÜCHEL

                  Kolegijos narys

               Högni KRISTJÁNSSON

                  Kolegijos narys

               Carsten ZATSCHLER

                  Už teisinius ir vykdomuosius reikalus atsakingas direktorius, kontrasignuojantis sprendimą

            (1)  2017 m. gegužės 3 d. Sprendimas Nr. 85/17/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl galimos valstybės pagalbos, suteiktos įmonei „Landsvirkjun“, teikiant valstybės garantijas dėl išvestinių finansinių priemonių sandorių (OL C 242, 2017 7 27, p. 6 ir EEE priedas Nr. 46, 2017 7 27, p. 1).

            (2)  Ten pat.

            (3)  Dokumentas Nr. 874341.

            (4)  2017 m. rugpjūčio 8 d. įmonės „Landsvirkjun“ prašymu (dokumentas Nr. 869480) Institucija pratęsė terminą pastaboms pateikti iki 2017 m. rugsėjo 15 d. (dokumentas Nr. 869479).

            (5)  Dokumentas Nr. 878807.

            (6)  Dokumentas Nr. 875032.

            (7)  Dokumentas Nr. 905567.

            (8)  Dokumentas Nr. 908632.

            (9)  Dokumentas Nr. 908885.

            (10)  Dokumentai Nr. 918376 ir 918377.

            (11)  Dokumentai Nr. 917646 ir 917656.

            (12)  Dokumentai Nr. 920923 ir 920925.

            (13)  Įstatymas Nr. 42/1983 dėl įmonės „Landsvirkjun“ su pakeitimais.

            (14)  Dokumentas Nr. 793116.

            (15)  Sprendimo pradėti procedūrą 14 punktas.

            (16)  Sprendimo pradėti procedūrą I dalies 2.3.1–2.3.3 skirsniai.

            (17)  Dokumentas Nr. 280834.

            (18)  2009 m. liepos 8 d. Institucijos sprendimas Nr. 302/09/COL, kuriuo siūlomos tinkamos priemonės dėl įmonėms „Landsvirkjun“ ir „Orkuveita Reykjavíkur“ suteiktos valstybės pagalbos.

            (19)  Dokumentas Nr. 527076.

            (20)  2013 m. balandžio 24 d. Sprendimas Nr. 159/13/COL baigti esamos pagalbos, suteiktos įmonėms „Landsvirkjun“ ir „Orkuveita Reykjavíkur“ teikiant neribotas valstybės garantijas, bylą (OL C 237, 2013 8 15, p. 3 ir EEE priedas Nr. 45, 2013 8 15, p. 28).

            (21)  Sprendimo pradėti procedūrą 24 punktas.

            (22)  OL L 105, 2011 4 21, p. 32 ir EEE priedas Nr. 23, 2011 4 21, p. 1.

            (23)  Remiantis sprendimo pradėti procedūrą 20 punktu, Institucija Islandijos paaiškinimus, pateiktus 2016 m. gegužės 31 d. susitikime, suprato taip: įmonė „Landsvirkjun“ be valstybės garantijos negalėtų sudaryti apsidraudimo išvestinių finansinių priemonių sandorių.

            (24)  Sprendimo pradėti procedūrą 20, 24, 33 ir 39 punktuose atsispindi pradinė Institucijos nuomonė, kad nagrinėjamas garantijas skyrė Valstybės skolų valdymo skyrius.

            (25)  Dokumentas Nr. 875032.

            (26)  Sprendimo pradėti procedūrą 58 punktas.

            (27)  Remiantis sprendimo pradėti procedūrą 65 punktu (darant nuorodą į I dalies 2.5 skirsnį), Institucija laikėsi preliminarios nuomonės, kad nagrinėjamos garantijos neatitiko nei iš dalies pakeistų Islandijos teisės aktų, taikomų valstybės garantijoms, nei Gairių dėl garantijų sąlygų. Visų pirma, įmonė „Landsvirkjun“ nemokėjo jokios priemokos už naudą, kurią gauna dėl garantijų; garantijos taikomos daugiau nei 80 proc. bet kurių neįvykdytų įsipareigojimų ir garantijos nėra susietos su konkrečiais nustatytos didžiausios sumos ir termino finansiniais sandoriais.

            (28)  Institucija pažymi, kad, kaip paaiškinta 1 skirsnyje, Islandija pritaria įmonės „Landsvirkjun“ pateiktoms pastaboms.

            (29)  Įstatymas Nr. 121/1997.

            (30)  Įstatymo Nr. 59/1965 1 straipsnis, išverstas įmonės „Landsvirkjun“: „Vyriausybė ir Reikjaviko miesto taryba įsteigia energetikos įmonę“„Landsvirkjun“. Įmonė yra savarankiškas juridinis asmuo, turintis savarankišką finansinį ir apskaitos statusą. Įmonės buveinė yra Reikjavike. Įmonė „Landsvirkjun“ yra valstybės ir Reikjaviko miesto partnerystės įmonė, kurią lygiomis dalimis valdo kiekviena šalis. Kiekvienai šaliai tenka visa atsakomybė už visus įmonės įsipareigojimus, tačiau jų tarpusavio atsakomybę lemia nuosavybės santykiai. Nė viena šalis negali pasitraukti iš įmonės be kitos šalies sutikimo.“

            (31)  Tokios pačios nuostatos buvo įtrauktos ir į anksčiau galiojusį Valstybės garantijų įstatymą Nr. 37/1961.

            (32)  Dokumentai Nr. 874341 ir 92092.

            (33)  2006 m. liepos 19 d. Institucijos sprendimas Nr. 227/06/COL dėl valstybės pagalbos Farice hf. (OL L 36, 2009 2 5, p. 69 ir EEE priedas Nr. 6, 2009 2 5, p. 9).

            (34)  Dokumentas Nr. 917656.

            (35)  ISDA pagrindinis susitarimas yra standartinis dokumentas, kuris dažnai naudojamas ne biržos išvestinių finansinių priemonių sandoriams valdyti. ISDA pagrindinį susitarimą skelbia Tarptautinė apsikeitimo sandorių ir išvestinių finansinių priemonių asociacija (ISDA).

            (36)  Dokumentas Nr. 874341.

            (37)  Dokumentas Nr. 908632.

            (38)  Dokumentas Nr. 908632.

            (39)  Dokumentas Nr. 874341.

            (40)  Dokumentas Nr. 875032.

            (41)  Ten pat.

            (42)  Dokumentai Nr. 908633 ir 920923.

            (43)  Dokumentai Nr. 874341, 908633 ir 920923.

            (44)  Dokumentai Nr. 874344 (2017 m. rugsėjo mėn. „Zanders“ ataskaita) ir 874345 (2017 m. rugsėjo mėn. „Summa“ ataskaita).

            (45)  Žr., be kita ko, 2016 m. gruodžio 21 d. Sprendimo World Duty Free Group SA ir kt., C-20/15 P ir C-21/15 P, EU:C:2016:981, 53 punktą.

            (46)  4.3 ir 5.1 skirsniai.

            (47)  Sprendime pradėti procedūrą Institucija nekėlė klausimo ir neturėjo pagrindo kelti klausimą, ar įmonė „Landsvirkjun“ atitiko Gairių dėl garantijų 3.2 punkto a papunkčio sąlygą, kad paskolos gavėjas turi neturėti finansinių sunkumų.

            (48)  Sprendimo pradėti procedūrą II dalies 1.1.3 skirsnis.

            (49)  Institucija pažymi, kad ši išvada yra susijusi su garantijomis, kurioms taikomas tik sprendimas pradėti procedūrą ir šis sprendimas, be to, ja nedaromas poveikis jokioms kitoms valstybėms garantijoms, suteiktoms įmonei „Landsvirkjun“ arba kitoms įmonėms.

            (50)  Žr., pavyzdžiui, 1996 m. liepos 11 d. Sprendimo SFEI ir kt., C-39/94, EU:C:1996:285, 60 punktą ir 1999 m. balandžio 29 d. Sprendimo Ispanija prieš Komisiją, C-342/96, EU:C:1999:210, 41 punktą.

            (51)  Institucija nustatė, kad buvo suteiktas pranašumas, be kita ko, savo 2005 m. liepos 15 d. Sprendime Nr. 177/05/COL dėl valstybės garantijos Lichtenšteino bankui „Landesbank“ (nepaskelbtas) ir Sprendime Nr. 227/06/COL dėl valstybės pagalbos Farice hf. (OL L 36, 2009 2 5, p. 69 ir EEE priedas Nr. 6, 2009 2 5, p. 9).

            (52)  Gairių dėl garantijų 2.1 punktas.

            (53)  Gairių dėl garantijų 3.1 punktas.

            (54)  Dokumentas Nr. 908632.

            (55)  5.2 skirsnis.

            (56)  Gairių dėl garantijų 4.2 punktas.

            (57)  Dokumentas Nr. 874344.

            (58)  Dokumentas Nr. 874345.

            (59)  5.2 skirsnis ir Dokumentas Nr. 874345.

            (60)  Dokumentai Nr. 875032, 874341 ir 908632.

            (61)  5.1 skirsnis.

            (62)  34 išnaša.

            (63)  Dokumentas Nr. 874345.


title: 2018 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas (ES) 2019/275 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal Graikijos paraišką „EGF/2018/003 EL/Attica publishing“

text:
22.2.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 54/1

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2019/275
         2018 m. gruodžio 11 d.
         dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal Graikijos paraišką „EGF/2018/003 EL/Attica publishing“
         EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
         atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006 (1), ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
         atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (2), ypač į jo 13 punktą,
         atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (EGF) tikslas – teikti paramą atleistiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių veikla nutrūko dėl globalizacijos sukeltų esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, atsiradusių dėl tebesitęsiančios pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės arba dėl naujos pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

                     (2)

                     EGF didžiausia metinė suma turi neviršyti 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (3) 12 straipsnyje;

                     (3)

                     2018 m. gegužės 22 d. Graikija pateikė paraišką mobilizuoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo leidybos sektoriuje Atikos regione. Paraiška buvo pateikta kartu su papildoma informacija pagal Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 8 straipsnio 3 dalį. Ta paraiška atitinka EGF finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 13 straipsnyje;

                     (4)

                     todėl iš EGF turėtų būti mobilizuota 2 308 500 EUR suma finansinei paramai pagal Graikijos pateiktą paraišką suteikti;

                     (5)

                     siekiant kuo greičiau mobilizuoti EGF lėšas, šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo jo priėmimo dienos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            2018 finansinių metų Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 2 308 500 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
            Jis taikomas nuo 2018 m. gruodžio 11 d.

            Priimta Strasbūre, 2018 m. gruodžio 11 d.

                  Europos Parlamento vardu

                  Pirmininkas

               A. TAJANI

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

            (2)  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

            (3)  2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).


title: 2019 m. kovo 5 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2019/373 dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)

text:
8.3.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 68/7

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2019/373
         2019 m. kovo 5 d.
         dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)
         POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
         atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnį,
         atsižvelgdamas į 2008 m. lapkričio 10 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (1), ypač į jų 6 straipsnio 1 dalį,
         kadangi:

                     (1)

                     pagal Bendrųjų veiksmų 2008/851/BUSP 6 straipsnio 1 dalį Taryba įgaliojo Politinį ir saugumo komitetą (toliau – PSK) priimti atitinkamus sprendimus dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo, ES pajėgų vado (toliau – ES pajėgų vadas) skyrimo;

                     (2)

                     2018 m. birželio 26 d. PSK priėmė Sprendimą (BUSP) 2018/925 (2), kuriuo ES pajėgų vadu paskirtas kontradmirolas Alfonso PÉREZ DE NANCLARES Y PÉREZ DE ACEVEDO;

                     (3)

                     ES operacijos vadas rekomendavo nuo 2019 m. kovo 10 d. naujuoju ES pajėgų vadu paskirti kontradmirolą Ricardo A. HERNÁNDEZ;

                     (4)

                     2019 m. sausio 8 d. ES karinis komitetas pritarė tai rekomendacijai;

                     (5)

                     todėl Sprendimas (BUSP) 2018/925 turėtų būti panaikintas;

                     (6)

                     pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusių Europos Sąjungos sprendimų bei veiksmų,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Kontradmirolas Ricardo A. HERNÁNDEZ skiriamas Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vadu nuo 2019 m. kovo 10 d.

            2 straipsnis
            Sprendimas (BUSP) 2018/925 panaikinamas.

            3 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja 2019 m. kovo 10 d.

            Priimta Briuselyje 2019 m. kovo 5 d.

                  Politinio ir saugumo komiteto vardu

                  Pirmininkė

               S. FROM-EMMESBERGER

            (1)  OL L 301, 2008 11 12, p. 33.

            (2)  2018 m. birželio 26 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2018/925 dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas (BUSP) 2018/522 (ATALANTA/2/2018) (OL L 164, 2018 6 29, p. 46).


title: 2019 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/374, kuriuo skiriami Regionų komiteto vienas Švedijos Karalystės pasiūlytas narys ir šeši Švedijos Karalystės pasiūlyti pakaitiniai nariai

text:
8.3.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 68/9

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2019/374
         2019 m. kovo 5 d.
         kuriuo skiriami Regionų komiteto vienas Švedijos Karalystės pasiūlytas narys ir šeši Švedijos Karalystės pasiūlyti pakaitiniai nariai
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
         atsižvelgdama į Švedijos Vyriausybės pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 5 d. ir 2015 m. birželio 23 d. Taryba priėmė sprendimus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) ir (ES) 2015/994 (3), kuriais skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d.2015 m. liepos 20 d. Tarybos sprendimu (ES) 2015/1203 (4) pakaitiniai nariai Carola GUNNARSSON, Agneta LIPKIN ir Anders ROSÉN buvo pakeisti Jonny LUNDIN, Erik PELLING ir Glenn NORDLUND;

                     (2)

                     pasibaigus Paul LINDQUIST kadencijai tapo laisva Regionų komiteto nario vieta;

                     (3)

                     pasibaigus Carl Fredrik GRAF ir Erik PELLING kadencijai tapo laisvos dvi Regionų komiteto pakaitinių narių vietos;

                     (4)

                     pasibaigus įgaliojimų, kurių pagrindu buvo pasiūlyti Åsa ÅGREN WIKSTRÖM (Ledamot i kommunfullmäktige, Umeå kommun), Marie SÄLLSTRÖM (Ledamot i landstingsfullmäktige, Blekinge läns landsting), Jonny LUNDIN (Härnösands kommun) ir Glenn NORDLUND (Örnsköldsviks kommun), terminui tapo laisvos keturios Regionų komiteto pakaitinių narių vietos,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2020 m. sausio 25 d. į Regionų komitetą skiriami:

                        a)

                        nariu:

                                    —

                                    Pehr GRANFALK, Ledamot i kommunfullmäktige, Solna kommun,

                        b)

                        pakaitiniais nariais:

                                    —

                                    Suzanne FRANK, Ersättare i landstingsfullmäktige, Kronobergs läns landsting,

                                    —

                                    Caroline HOFFSTEDT, Ledamot i kommunfullmäktige, Uppsala kommun,

                                    —

                                    Marie SÄLLSTRÖM, Ledamot i kommunfullmäktige, Karlshamns kommun (įgaliojimų pakeitimas),

                                    —

                                    Åsa ÅGREN WIKSTRÖM, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västerbottens läns landsting (įgaliojimų pakeitimas),

                                    —

                                    Jonny LUNDIN, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (įgaliojimų pakeitimas),

                                    —

                                    Glenn NORDLUND, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (įgaliojimų pakeitimas).

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

            Priimta Briuselyje 2019 m. kovo 5 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  2015 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/116, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 20, 2015 1 27, p. 42).

            (2)  2015 m. vasario 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/190, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 31, 2015 2 7, p. 25).

            (3)  2015 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/994, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 159, 2015 6 25, p. 70).

            (4)  2015 m. liepos 20 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/1203, kuriuo skiriami Regionų komiteto Švedijai atstovaujantys trys nariai ir Švedijai atstovaujantys šeši pakaitiniai nariai (OL L 195, 2015 7 23, p. 44).


title: 2019 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/375, kuriuo skiriamas Regionų komiteto Italijos Respublikos pasiūlytas narys

text:
8.3.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 68/11

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2019/375
         2019 m. kovo 5 d.
         kuriuo skiriamas Regionų komiteto Italijos Respublikos pasiūlytas narys
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
         atsižvelgdama į Italijos Vyriausybės pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 5 d. ir 2015 m. birželio 23 d. Taryba priėmė sprendimus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) ir (ES) 2015/994 (3), kuriais skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d.2017 m. liepos 11 d. Tarybos sprendimu (ES) 2017/1334 (4) vietoj Augusto ROLLANDIN nariu buvo paskirtas Pierluigi MARQUIS. 2018 m. sausio 29 d. Tarybos sprendimu (ES) 2018/157 (5) vietoj Pierluigi MARQUIS nariu buvo paskirtas Laurent VIERIN. 2018 m. spalio 8 d. Tarybos sprendimu (ES) 2018/1510 (6) vietoj Laurent VIERIN nare buvo paskirta Nicoletta SPELGATTI;

                     (2)

                     pasibaigus Nicoletta SPELGATTI kadencijai tapo laisva Regionų komiteto nario vieta,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2020 m. sausio 25 d. Regionų komiteto nariu skiriamas:

                        —

                        Pierluigi MARQUIS, Consigliere della Regione Autonoma Valle d'Aosta.

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

            Priimta Briuselyje 2019 m. kovo 5 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  2015 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/116, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 20, 2015 1 27, p. 42).

            (2)  2015 m. vasario 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/190, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 31, 2015 2 7, p. 25).

            (3)  2015 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/994, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 159, 2015 6 25, p. 70).

            (4)  2017 m. liepos 11 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/1334, kuriuo skiriamas Regionų komiteto Italijos Respublikos pasiūlytas narys (OL L 185, 2017 7 18, p. 45).

            (5)  2018 m. sausio 29 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/157, kuriuo skiriamas Regionų komiteto Italijos Respublikos pasiūlytas narys (OL L 29, 2018 2 1, p. 35).

            (6)  2018 m. spalio 8 d. Tarybos sprendimas (ES) 2018/1510, kuriuo skiriami Regionų komiteto du Italijos Respublikos pasiūlyti nariai (OL L 255, 2018 10 11, p. 15).


title: 2019 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2019/376, kuriuo skiriami Regionų komiteto trys Kroatijos Respublikos pasiūlyti nariai ir keturi Kroatijos Respublikos pasiūlyti pakaitiniai nariai

text:
8.3.2019

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 68/12

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2019/376
         2019 m. kovo 5 d.
         kuriuo skiriami Regionų komiteto trys Kroatijos Respublikos pasiūlyti nariai ir keturi Kroatijos Respublikos pasiūlyti pakaitiniai nariai
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
         atsižvelgdama į Kroatijos Vyriausybės pasiūlymą,
         kadangi:

                     (1)

                     2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 5 d. ir 2015 m. birželio 23 d. Taryba priėmė sprendimus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) ir (ES) 2015/994 (3), kuriais skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d.

                     (2)

                     pasibaigus Snježana BUŽINEC ir Predrag ŠTROMAR kadencijai tapo laisvos dvi Regionų komiteto narių vietos;

                     (3)

                     pasibaigus Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ (Councillor in the City of Zagreb Assembly) įgaliojimams, kurių pagrindu buvo pasiūlyta jos kandidatūra, tapo laisva Regionų komiteto nario vieta;

                     (4)

                     pasibaigus Josipa RIMAC, Viviana BENUSSI, Tulio DEMETLIKA ir Ivan VUČIĆ kadencijai tapo laisvos keturios Regionų komiteto pakaitinių narių vietos;

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2020 m. sausio 25 d. į Regionų komitetą skiriami:

                        a)

                        nariais:

                                    —

                                    Ivan GULAM, Mayor of the Municipality of Pirovac,

                                    —

                                    Goran PAUK, Prefect of Šibenik-Knin County,

                                    —

                                    Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ, Vice-Mayor of City of Zagreb (įgaliojimų pakeitimas),

                              ir

                        b)

                        pakaitiniais nariais:

                                    —

                                    Antonija JOZIĆ, Mayor of City of Pleternica,

                                    —

                                    Darko KOREN, Prefect of KoprivnicaKriževci County,

                                    —

                                    Anteo MILOŠ, Mayor of City of Novigrad,

                                    —

                                    Matija POSAVEC, Prefect of Međimurje County.

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

            Priimta Briuselyje 2019 m. kovo 5 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  2015 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/116, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 20, 2015 1 27, p. 42).

            (2)  2015 m. vasario 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/190, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 31, 2015 2 7, p. 25).

            (3)  2015 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/994, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 159, 2015 6 25, p. 70).