title: 2013 m. gruodžio 9 d. Tarybos sprendimas 2013/725/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/173/BUSP dėl bendros saugumo ir gynybos politikos misijoms ir operacijoms Somalio pusiasalyje skirto ES operacijų centro veiklos pradžios ir pratęsiamas jo galiojimas

text:
10.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 329/39

         TARYBOS SPRENDIMAS 2013/725/BUSP
   2013 m. gruodžio 9 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2012/173/BUSP dėl bendros saugumo ir gynybos politikos misijoms ir operacijoms Somalio pusiasalyje skirto ES operacijų centro veiklos pradžios ir pratęsiamas jo galiojimas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač jos 42 straipsnio 4 dalį ir 43 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2012 m. liepos 16 d. Taryba priėmė Sprendimą 2012/389/BUSP (1) dėl Europos Sąjungos regioninių jūrinių pajėgumų stiprinimo Somalio pusiasalyje misijos (EUCAP NESTOR);

               (2)

               2013 m. spalio 8 d. Politinis ir saugumo komitetas (PSK) sutiko, kad bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) misijoms ir operacijoms Somalio pusiasalyje skirto ES operacijų centro įgaliojimai būtų pratęsti 12 mėnesių laikotarpiui;

               (3)

               todėl Tarybos sprendimas 2012/173/BUSP (2) turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas ir turėtų būti pratęstas jo galiojimas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2012/173/BUSP iš dalies keičiamas taip:

               (1)

               1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Pradeda veikti ES operacijų centras, skirtas prisidėti prie BSGP misijų ir operacijų Somalio pusiasalyje, t. y. operacijų ATALANTA, EUTM Somalia ir EUCAP NESTOR.“;

               (2)

               2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           2 dalies a punktas pakeičiamas taip:

                                       „a)

                                       remdamasis savo karine patirtimi ir specialia planavimo patirtimi teikia tiesioginę paramą civiliniam operacijų vadui atliekant EUCAP NESTOR misijos operacinį planavimą ir ją vykdant;“;

                           b)

                           2 dalies f punktas pakeičiamas taip:

                                       „f)

                                       sudaro palankesnes sąlygas operacijų ATALANTA, EUTM Somalia ir EUCAP NESTOR misijos veiklai koordinuoti ir sinergijai gerinti, įgyvendinant Somalio pusiasaliui skirtą strateginę programą ir palaikant ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu Somalio pusiasalyje.“;

               (3)

               3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           1 dalis pakeičiama taip:
                           „1.   Kapitonas (jūrų laivyno) Ad VAN DER LINDE skiriamas ES operacijų centro vadovu dvejų metų laikotarpiui.“;

                           b)

                           pridedama ši dalis:
                           „1a.   Pagal ES sutarties 38 straipsnį Taryba įgalioja PSK priimti sprendimus dėl kitų ES operacijų centro vadovų skyrimo.“;

               (4)

               9 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
               „Jis taikomas nuo 2012 m. kovo 23 d. iki 2015 m. kovo 22 d.“.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  2012 m. liepos 16 d. Tarybos sprendimas 2012/389/BUSP dėl Europos Sąjungos regioninių jūrinių pajėgumų stiprinimo Somalio pusiasalyje misijos (EUCAP NESTOR) (OL L 187, 2012 7 17, p. 40).

      (2)  2012 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimas 2012/173/BUSP dėl bendros saugumo ir gynybos politikos misijoms ir operacijoms Somalio pusiasalyje skirto ES operacijų centro veiklos pradžios (OL L 89, 2012 3 27, p. 66).


title: 2003 m. vasario 18 d. Politinio ir Saugumo Komiteto sprendimas FYROM/1/2003 dėl valstybių, prisidedančių prie Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, komiteto sudarymo (2003/C 62/01)

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003D0001(01)

Oficialusis leidinys C 062 , 15/03/2003 p. 0001 - 0002

		Politinio ir Saugumo Komiteto sprendimas FYROM/1/20032003 m. vasario 18 d.dėl valstybių, prisidedančių prie Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, komiteto sudarymo(2003/C 62/01)POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 25 straipsnio paskutinę pastraipą,atsižvelgdamas į Bendruosius veiksmus 2003/92/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje [1], ypač į jų 8 straipsnį dėl trečiųjų valstybių dalyvavimo,kadangi:(1) Pagal Bendrųjų veiksmų 8 straipsnį, Taryba Politinį ir saugumo komitetą (PSK) įgaliojo priimti atitinkamus sprendimus dėl Valstybių, prisidedančių prie Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, komiteto sudarymo.(2) Europos Vadovų Tarybos, posėdžiavusios Nicoje ir Briuselyje, išvadų pagrindu parengtos nuostatos dėl trečiųjų valstybių dalyvavimo krizių valdymo operacijose ir Prisidedančiųjų valstybių komiteto sudarymo.(3) Prisidedančiųjų valstybių komitetas vaidins svarbų vaidmenį kasdieniniame operacijos valdyme; Komitetas bus pagrindinis forumas, kuriame prisidedančios valstybės spręs klausimus, susijusius su savo pajėgų naudojimu operacijoje; Politinis ir saugumo komitetas, atliekantis operacijos politinę kontrolę ir jai strategiškai vadovaujantis, atsižvelgs į Prisidedančiųjų valstybių komiteto pareikštas nuomones.(4) Laikantis Protokolo dėl Danijos pozicijos, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 6 straipsnio, Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant Europos Sąjungos sprendimus ir veiksmus, susijusius su gynybos reikalais. Danija nedalyvauja finansuojant šią operaciją,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisĮsteigimasŠiuo sprendimu įsteigiamas Valstybių, prisidedančių prie Europos Sąjungos karinės operacijos Buvusioje Jugoslavijos Respublikoje Makedonijoje, komitetas, toliau - Komitetas.2 straipsnisFunkcijosKomiteto kompetencija yra nustatyta Europos Vadovų Tarybos, posėdžiavusios Nicoje (2000 m. gruodžio 7, 8 ir 9 d.) ir Briuselyje (2002 m. spalio 24 ir 25 d.), išvadose.3 straipsnisSudėtis1. Komiteto nariai yra:- visų ES valstybių narių atstovai ir- trečiųjų valstybių, prisidedančių prie operacijos, atstovai.2. DGEUMS ir operacijos vadas taip pat turi teisę dalyvauti arba būti atstovaujami Komiteto posėdžiuose.4 straipsnisPirmininkavimasLaikantis posėdžio Nicoje išvadų ir nepažeidžiant pirmininkaujančios valstybės narės prerogatyvų, šiai operacijai sudarytam Komitetui pirmininkauja Generalinis Sekretorius/Vyriausiasis įgaliotinis arba jo atstovas, konsultuodamiesi su pirmininkaujančia valstybe nare ir padedami Europos Sąjungos karinio komiteto pirmininko (CEUMC) arba jo atstovo.5 straipsnisPosėdžiai1. Komiteto eilinius posėdžius šaukia pirmininkas. Susiklosčius tam tikroms aplinkybėms, neeiliniai posėdžiai gali būti šaukiami pirmininko iniciatyva arba nario prašymu.2. Pirmininkas iš anksto išsiuntinėja numatytą darbotvarkę ir su posėdžiu susijusius dokumentus. Po kiekvieno posėdžio išsiuntinėjama jo medžiaga.3. Į atitinkamas diskusijas gali būti kviečiami Komisijos atstovai ir kiti asmenys.6 straipsnisProcedūra1. Išskyrus tai, kas nustatyta šio straipsnio 3 dalyje, ir nepažeidžiant Politinio ir saugumo komiteto kompetencijos bei operacijos vado pareigų,- Komitetui priimant sprendimus dėl kasdieninio vadovavimo operacijai, taikomas valstybių, prisidedančių prie operacijos, atstovų vieningumo principas,- Komiteto narių vieningumo principas taikomas ir tada, kai Komitetas priima rekomendacijas dėl galimų veiklos planavimo pakeitimų, įskaitant galimą tikslų keitimą.Nario susilaikymas neįtakoja vieningo balsavimo.2. Pirmininkas nustato, ar dalyvauja valstybių, turinčių teisę dalyvauti diskusijose, atstovų dauguma.3. Visi procedūriniai klausimai sprendžiami paprasta posėdyje dalyvaujančių narių balsų dauguma.4. Danija nedalyvauja bet kokių Komiteto sprendimų priėmime.7 straipsnisKonfidencialumas1. Komiteto posėdžiams ir medžiagai taikomi Tarybos saugumo nuostatai. Visų pirma dėl saugumo patikimumo turi būti atitinkamai patikrinti atstovai Komitete.2. Diskusijoms Komitete taikoma profesinės paslapties pareiga, išskyrus tuos atvejus, kai Komitetas vieningai nutaria kitaip.8 straipsnisĮsigaliojimasŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.Priimta Briuselyje, 2003 m. vasario 18 d.Politinio ir saugumo komiteto varduPirmininkasT. Paraskevopoulos[1] OL L 34, 2003 2 11, p. 26.--------------------------------------------------


title: 2017 m. gegužės 15 d. Komisijos sprendimas (ES) 2017/1592 dėl priemonės SA.35429–2017/C (ex 2013/NN), kurią įgyvendino Portugalija, dėl teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroelektrinių elektros energijai gaminti pratęsimo (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3110) (Tekstas svarbus EEE. )

text:
21.9.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 243/5

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2017/1592
   2017 m. gegužės 15 d.
   dėl priemonės SA.35429–2017/C (ex 2013/NN), kurią įgyvendino Portugalija, dėl teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroelektrinių elektros energijai gaminti pratęsimo

         (pranešta dokumentu Nr. C(2017) 3110)

   (Tekstas autentiškas tik portugalų kalba)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
   paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti pastabų pagal Sutarties 108 straipsnio 2 dalį ir atsižvelgdama į jų pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2012 m. rugsėjo 18 d. Komisija gavo privačių piliečių skundą dėl tariamos neteisėtos valstybės pagalbos, kurią Portugalija suteikė įmonei „EDP – Energias de Portugal, S.A“ (1) (toliau – EDP) ir kuri susijusi tiek su per didelėmis sąnaudomis Portugalijoje, tiek su teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroelektrinių elektros energijai gaminti pratęsimu.

               (2)

               2012 m. spalio 30 d. Komisija skundą persiuntė Portugalijai ir taip pat paprašė pateikti papildomos informacijos; 2013 m. sausio 8 d. raštu Portugalija informaciją pateikė. 2013 m. sausio 25 d. įvyko susitikimas su Portugalijos institucijų atstovais. 2013 m. kovo 7 d. Portugalija pateikė papildomą informaciją.

               (3)

               2013 m. rugsėjo 18 d. Europos Komisija nusiuntė raštą Portugalijai ir pranešė apie savo sprendimą pradėti oficialią tyrimo procedūrą Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka, tačiau tik dėl pratęstos galimybės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroenergijai gaminti.

               (4)

               2013 m. spalio 21 d. Komisija iš Portugalijos gavo pastabas, o 2014 m. sausio 29 d. buvo atitinkamai priimtas klaidų ištaisymas.

               (5)

               Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą (2) (toliau – sprendimas pradėti tyrimą) 2014 m. balandžio 16 d. paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

               (6)

               2014 m. gegužės mėn. Komisija gavo pastabų iš trečiųjų šalių.

               (7)

               2014 m. liepos 3 d. Portugalija atsiuntė savo pastabas dėl trečiųjų šalių pastabų.

               (8)

               2016 m. balandžio 15 d. raštu Komisija paprašė pateikti papildomos informacijos. Portugalija 2016 m. rugpjūčio 19 d. atsiuntė savo atsakymą.

               (9)

               Šiuo sprendimu užbaigiama oficiali tyrimo procedūra, pradėta pagal SESV 108 straipsnį. Sprendime nenagrinėjama, ar priemonė atitinka kitas ES teisės nuostatas, tokias kaip ES viešųjų pirkimų taisyklės ir antimonopolinės taisyklės pagal SESV 102 ir 106 straipsnius.

         2.   PRIEMONĖS APRAŠYMAS

   2.1.   Portugalijos energijos rinka

               (10)

               Prieš 2007 m. liberalizuojant Portugalijos elektros energijos rinką, Portugalijoje gaminama elektros energija nebuvo parduodama tiesiogiai rinkoje – ją viešasis elektros energijos tinklo operatorius, t. y. įmonė „Rede Elétrica Nacional, S.A.“ (toliau – REN), pirkdavo pagal ilgalaikius energijos pirkimo susitarimus (toliau – EPS). Pagal tuos energijos pirkimo susitarimus REN buvo įpareigota iš įgaliotųjų gamintojų per nustatytą laikotarpį, t. y. iki 2027 m., nupirkti nustatytą elektros energijos kiekį nustatyta kaina, kurią sudaro tiksliai nurodyti sąnaudų elementai.

         2.2.   Sprendimas dėl per didelių sąnaudų

               (11)

               Įgyvendinus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/54/EB (3), Portugalija nusprendė EPS nutraukti pirma laiko ir juos pakeisti per didelių sąnaudų kompensacija (sutartinių prievolių pusiausvyros palaikymo sąnaudų priemone). 2004 m. gruodžio 27 d. Įstatymo galią turinčiame dekrete Nr. 240/2004 nustatyti sutartinių prievolių pusiausvyros palaikymo sąnaudų parametrai ir apskaičiavimo metodika.

               (12)

               Remdamasi Komisijos komunikatu dėl valstybės pagalbos, susijusios su per didelėmis sąnaudomis, tyrimo metodika (4) Portugalija 2004 m. balandžio 1 d. pranešė apie per didelių sąnaudų kompensavimo priemonę. Šios per didelės sąnaudos 34 elektrinėms (iš jų 27 buvo hidroelektrinės) turėjo būti kompensuojamos dėl to, kad buvo pirma laiko nutraukti EDP ir REN energijos pirkimo susitarimai ir numatyta, kad, rinką liberalizavus, ankstesnės investicijos taps sunkia našta. Sprendimas dėl per didelių sąnaudų taikomas ir įmonėms „Tejo Energia“ bei „Turbogas“. Portugalija pranešė ketinanti per didelių sąnaudų kompensaciją suteikti ir įmonėms „Tejo Energia“ bei „Turbogas“. Buvo planuojama, kad priemonė bus finansuojama pajamomis, gaunamomis galutiniams elektros energijos vartotojams nustatant mokestį, apskaičiuojamą pagal jų užsakytą galią.

               (13)

               2004 m. priemonę, kuria dengiami galimi trijų įmonių, įskaitant rinkoje įsitvirtinusį operatorių (5), nuostoliai, Komisija patvirtino sprendimu dėl valstybės pagalbos Nr. 161/2004 – Per didelės sąnaudos Portugalijoje (6).

               (14)

               Kaip nustatyta tame Komisijos sprendime, nuo 2007 m. liepos mėn. įmonei EDP kasmet mokamą sutartinių prievolių pusiausvyros palaikymo sąnaudų kompensaciją sudaro du elementai – fiksuotoji sudedamoji dalis (tai ex ante apskaičiuota didžiausia metinė suma) ir koreguojamoji sudedamoji dalis (ją nustatant atsižvelgiama į tikrąjį atitinkamų elektrinių faktinių pajamų ir sąnaudų skirtumo vertę), apskaičiuotą konsoliduotos įmonių grupės, šiuo atveju EDP, lygmeniu. Galutinė pakoreguota sutartinių prievolių pusiausvyros palaikymo sąnaudų kompensavimo suma bus apskaičiuojama 2018 m. pradžioje, tai bus vienuoliktieji metai nuo EPS nutraukimo anksčiau laiko. Priėmus Komisijos sprendimą, ši galutinė pakoreguota suma bus apskaičiuota pagal pajamas, numatomas iki 2027 m. pabaigos, kai bus baigta įgyvendinti sutartinių prievolių pusiausvyros palaikymo sąnaudų priemonė.

         2.3.   Koncesijos laikotarpio pratęsimas

               (15)

               Susitarimas dėl su įmone EDP sudarytų hidroelektrinių EPS nutraukimo buvo sudarytas 2005 m. vasario mėn., priėmus Įstatymo galią turintį dekretą Nr. 240/2004. Susitarime dėl EPS nutraukimo yra sustabdomojo poveikio nuostata, taikoma nutraukimui, dėl kurio susitarta. Remiantis ta nuostata, EPS gali būti nutraukiamas, jeigu suteikiama teisė ne trumpesnį nei įrangos ir inžinerinių statinių gyvavimo ciklas laikotarpį naudoti viešuosius vandens išteklius. Bet kuriuo atveju, teisė naudoti viešuosius vandens išteklius energijos gamintojai, būtent įmonei EDP, buvo suteikta tokiam pat laikotarpiui.

               (16)

               Pagal Portugalijos 2005 m. gruodžio 29 d. Vandens įstatymą Nr. 58/2005 ir 2007 m. gegužės 31 d. Įstatymo galią turintį dekretą Nr. 226-A/2007 dėl vandens išteklių naudojimo tvarkos viešieji vandens ištekliai energijai gaminti naudojami pagal koncesiją. Subjektas, kuriam suteikiama koncesija, turėjo būti pasirenkamas laikantis vienos iš įstatymais nustatytų konkrečių procedūrų. Pagal įstatymo galią turinčius dekretus Nr. 240/2004 ir 226-A/2007, pasibaigus koncesijai, turtas, susijęs su veikla, kuriai taikoma koncesija, nemokamai sugrąžinamas valstybei. Tačiau jeigu subjektas, kuriam suteikta koncesija, investavo, o koncesijos suteikėjas su tomis investicijomis sutiko, ir tos investicijos nebuvo arba negalėjo būti amortizuotos, valstybė gali grąžinti likutinę vertę arba pratęsti koncesijos terminą likusiam laikotarpiui, per kurį turtas nusidėvės, bet tas laikotarpis negali būti ilgesnis nei 75 metai (7).

         2.4.   Hidroelektrinėms suteiktų koncesijų pratęsimo vertė

               (17)

               Portugalija atliko tris tyrimus, kuriais išsamiai paaiškinti galimos ekonominės vertės dėl 2007 m. pratęsto laikotarpio skaičiavimai. Pagrindiniai tyrimų rezultatai:

                           a)

                           REN apskaičiavimais, koncesijos pratęsimo vertė yra 1 672 mln. EUR – taikoma viena 6,6 % diskonto norma, atitinkanti pačios įmonės EDP nurodytą vidutinės svertinės kapitalo kainos vertę.

                           b)

                           „Caixa Banco de Investimento“ apskaičiavimais, vertė yra 650–750 mln. EUR – taikomos dvi diskonto normos: likutinė energijos pardavimo susitarimų vertė, diskontuota taikant 4,57 % normą, gaunamą 15 metų Vyriausybės obligacijų 4,05 % pelningumui taikant 50 bazinių punktų skirtumą; ir laisvi grynųjų pinigų srautai, diskontuoti taikant 7,72 % vidutinės svertinės kapitalo kainos normą – taikomas ilgalaikio turto kainodaros modelis, o jam reikalingi duomenys netiesiogiai gauti remiantis panašiais Europos viešųjų paslaugų įmonių turto ir rizikos sąnaudų apskaičiavimais.

                           c)

                           „Credit Suisse First Boston“ (toliau – CSFB) apskaičiavimais, vertė yra 704 mln. EUR, atsižvelgiant į numatomą 50 EUR už MWh elektros energijos kainą, – vidutinei svertinei kapitalo kainai atitinkamai taikoma 7,89 %, o likutinei vertei – 4,55 % diskonto norma. Vidutinė svertinė kapitalo kaina, kaip ir nustatytoji banko „Caixa Banco de Investimento“, nustatoma taikant ilgalaikio turto kainodaros modelį, o jam reikalingi duomenys netiesiogiai gauti remiantis panašiais Europos viešųjų paslaugų įmonių turto ir rizikos sąnaudų apskaičiavimais.

               (18)

               Įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 226-A/2007 buvo teisiškai pagrįstos EPS sustabdomojo poveikio nuostatos EDP valdomoms hidroelektrinėms, kurių EPS Įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 240/2004 buvo nutraukti, pratęsiant teisių naudotis viešaisiais vandens ištekliais galiojimo terminą.

               (19)

               Pagal Įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 226-A/2007 91 straipsnio 6 dalį teises perduodant elektros energijos gamintojams (de facto – EDP) turėjo būti sumokėta suma, atspindinti ekonominę ir finansinę pusiausvyrą. Kaip apibrėžta Įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 226-A/2007 92 straipsnio 1 dalyje, ši kiekvienai elektrinei tenkanti suma yra lygi elektrinės veikimo iki pratęsto laikotarpio pabaigos rinkos vertės, išreikštos grynųjų pinigų srautais, ir investicijų likutinės vertės skirtumui, kaip nustatyta EPS, ir kiekviena iš šių dviejų kainos sudedamųjų dalių diskontuota taikant tinkamas diskonto normas. Ta nuostata leista finansiniu požiūriu sandorio nelaikyti viena bendra investicija, nes taikomos skirtingos palūkanų normos diskontuoti:

                           a)

                           likutinei vertei (ji turės būti sumokėta įmonei EDP);

                           b)

                           finansiniams laisviems grynųjų pinigų srautams, įmonėje EDP susidarantiems tų hidroelektrinių pagamintą elektros energiją vėliau parduodant (šią sumą Portugalijai turi sumokėti įmonė EDP ir galiausiai vartotojai).

               (20)

               Remiantis Įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 226-A/2007 nuostatomis, įmonė EDP Portugalijos valstybei sumokėjo 759 mln. EUR sumą, siekiant užtikrinti ekonominę ir finansinę pusiausvyrą pratęsus visų 27 hidroelektrinių koncesijas. Į šį skaičių įeina ir 55 mln. EUR suma, atitinkanti vandens išteklių mokesčio tarifą. Vadinasi, grynoji įmonės EDP sumokėto atlygio suma yra 704 mln. EUR.

         2.5.   Skundas

               (21)

               2012 m. rugsėjo mėn. gautame skunde buvo nurodyta, kad Portugalija įmonei EDP suteikė neteisėtą valstybės pagalbą, nesuderinamą su vidaus rinka, ir kad pagalba suteikta dviem atskiromis priemonėmis:

                           a)

                           įmonės EDP per didelių sąnaudų, patirtų iki elektros energijos rinkų liberalizavimo, kompensacija – ją Komisija patvirtino savo sprendimu dėl valstybės pagalbos Nr. 161/2004 – Per didelės sąnaudos Portugalijoje (kaip nurodyta 12 konstatuojamojoje dalyje (8)); skundo pateikėjas tvirtina, kad dėl po to, kai buvo priimtas Komisijos sprendimas, pasikeitusių aplinkybių ir Komisijos komunikato dėl valstybės pagalbos, susijusios su per didelėmis sąnaudomis, tyrimo metodikos (9) sąlygų nesilaikymo 2004 m. patvirtinta pagalba nebesuderinama su Sąjungos valstybės pagalbos taisyklėmis;

                           b)

                           maža kaina, kurią įmonė EDP Portugalijai 2007 m. sumokėjo už koncesijų laikotarpio, per kurį suteikiama teisė hidroenergijai gaminti naudoti viešuosius vandens išteklius, pratęsimą nerengiant viešo konkurso – taip įmonės EDP naudai buvo atsisakyta valstybės pajamų.

         2.6.   Sprendimas pradėti tyrimą

               (22)

               Sprendime pradėti tyrimą Komisija atmetė skundo dalį, susijusią su per didelių sąnaudų kompensacija, ir padarė išvadą, kad nėra priežasčių pareikšti, kad pagalba nebesuderinama su vidaus rinka.

               (23)

               Tačiau Komisijai abejonių kilo dėl valstybės pagalbos, įmonei EDP galbūt suteiktos taikant vandens išteklių naudojimo tvarką. Komisija savo sprendime pradėti tyrimą padarė preliminarią išvadą, kad gali būti, jog galbūt maža suma, įmonės EDP sumokėta už teisės naudoti vandens išteklius galiojimo pratęsimą pagal Įstatymo galią turintį dekretą Nr. 226-A/2007, jeigu tai būtų patvirtinta, įmonei EDP suteiktas atrankusis ekonominis pranašumas.

               (24)

               Suderinamumo klausimu Komisija tame etape nematė jokio tinkamo teisinio pagrindo, kuriuo būtų galima patvirtinti galimos įmonei EDP suteiktos pagalbos suderinamumą su vidaus rinka.

         2.6.1.   Konkurso nerengimas

               (25)

               Pirmiausia, Komisija atkreipė dėmesį, kad pagal koncesiją suteikta teise naudoti viešuosius vandens išteklius, kad būtų galima teikti rinkoje teikiamą paslaugą, ekonominis pranašumas pagalbos gavėjui gali būti ir nesuteiktas, jeigu koncesija skiriama vykstant atviram ir nediskriminaciniam konkursui ir dalyvauja pakankamas skaičius suinteresuotų operatorių. Tačiau šiuo atveju nesurengus konkurso susitarimais dėl EPS nutraukimo vidutiniškai beveik 25 metams de facto pratęsta galimybė įmonei EDP naudotis išskirtine teise valdyti atitinkamas elektrines. Iš tikrųjų, konkursas nerengtas dėl to, kad į 27 REN ir EDP sudarytus susitarimus dėl EPS nutraukimo buvo įtrauktos sustabdomojo poveikio nuostatos.

               (26)

               Atsižvelgiant į tai, kad elektrinėms tenka didelė Portugalijos rinkos dalis (27 %), taip pat į EDP padėtį Portugalijos elektros energijos gamybos ir didmeninio tiekimo rinkoje (55 %) ir hidroelektrinėms tenkančią konkrečią elektros energijos gamybos portfelio dalį, Komisija laikėsi nuomonės, kad tokios sustabdomojo poveikio nuostatos gali turėti ilgalaikį stūmimo iš rinkos poveikį, galimiems konkurentams, galėjusiems dalyvauti atvirame konkurse, nesuteikiant galimybių patekti į rinką. Todėl, jeigu vykstant konkursui būtų buvusi gauta didesnė kaina, negu sumokėjo įmonė EDP, atėmus šiai įmonei priklausančią likutinę vertę, gali būti nustatyta, kad įmonei EDP nederamai suteiktas ekonominis pranašumas.

         2.6.2.   Patvirtinamieji ekonominiai tyrimai, kuriais remtasi apskaičiuojant sandorio kainą

               (27)

               Antra, savo sprendime pradėti tyrimą Komisija laikėsi nuomonės, kad, jeigu konkursas nerengiamas, kitas tinkamas sprendimas galėjo būti įprastomis rinkos sąlygomis rengiamos Portugalijos institucijų ir EDP derybos. Portugalija, veikdama taip, kaip veikia rinkos dalyvis, būtų siekusi gauti didžiausią grąžą iš viešųjų gėrybių, kuriomis leidžia naudotis pagal koncesiją. Jeigu būtų laikytasi tokio požiūrio, per derybas su EDP būtų buvę remiamasi 2007 m. atliktu vertinimu (10), kuris, kaip buvo įrodyta, Portugalijai naudingiausias, t. y. REN pateiktu vertinimu.

               (28)

               Kaip nurodyta sprendimo pradėti tyrimą 44 konstatuojamojoje dalyje, Portugalija sutiko su galutine kaina, sudarančia beveik pusę kainos pagal REN vertinimą. Jeigu būtų įrodyta, kad REN pasiūlytas vertinimas yra tiksliausias, atrodytų neįtikima, kad valstybė per derybas su EDP veikė kaip rinkos dalyvė.

         2.6.3.   Sandorio kainai nustatyti taikyta finansinė metodika

               (29)

               Trečia, abejonių kilo ir dėl sandorio kainai nustatyti taikytos metodikos. Įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 226-A/2007 nustatytas metodas labai atitinka banko „Caixa Banco da Investimento“ siūlomą būdą, kai taikomos dvi diskonto normos (11).

               (30)

               Komisijai kilo abejonių dėl to, kad taikant ne tą pačią diskonto normą, paremtą tik EDP kapitalo sąnaudomis, kaip siūlė REN, įmonei EDP gali būti suteikiamas ekonominis pranašumas. Komisija atkreipė dėmesį, kad, jeigu likutinei vertei ir laisviems grynųjų pinigų srautams diskontuoti taikyta norma būtų buvusi viena vidutinės svertinės kapitalo kainos norma, nustatoma pagal tipines Europos elektros energijos gamintojos kapitalo sąnaudas (7,55 %), EDP būtų turėjusi sumokėti 1 340 mln. EUR, t. y. 581 mln. EUR daugiau nei EDP iš tikrųjų sumokėjo.

               (31)

               Todėl Komisija savo sprendime pradėti tyrimą laikosi nuomonės, kad, atsižvelgiant į Portugalijos institucijų pasirinkimą pratęsti koncesijas ir tuo suteikti EDP išskirtinės naudos, o ne rengti kitiems konkurentams atvirą konkursą, būtų buvę tinkamiau taikyti diskonto normą, paremtą įmonės EDP faktine vidutine svertine kapitalo kaina, kad būtų atspindėtos jos tikros kapitalo sąnaudos. REN nurodė, kad 2007 m. faktinė vidutinė svertinė kapitalo kaina buvo 6,6 %, todėl būtų tinkama taikyti šį dydį, o ne 7,55 % Taigi, Komisija padarė išvadą, kad galima nustatyti, jog įmonei EDP nederamai suteiktas ekonominis pranašumas.

         3.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

               (32)

               Vykstant oficialiam tyrimui, Komisija gavo pastabų iš skundų pateikėjų ir EDP.

               (33)

               Skundo pateikėjai laikėsi nuomonės, kad, pratęsus koncesijas, įmonei EDP suteikta valstybės pagalba. Pasak jų, priemonė yra kompensacija už prarastas pajamas.

               (34)

               2014 m. gegužės 19 d. atsakyme EDP laikėsi priešingos nuomonės – priemonė nėra valstybės pagalba. Pirma, EDP tvirtina negavusi jokio ekonominio pranašumo iš to, kad 2007 m. buvo pripažinta teisė naudoti viešuosius vandens išteklius iki 27 hidroelektrinėse, su kuriomis buvo pasirašyti energijos pirkimo susitarimai, esančios įrangos naudojimo trukmės pabaigos, atsižvelgiant į tai, kad ta teisė suteikta įprastomis rinkos sąlygomis.

               (35)

               Pasak EDP, ekonominį pranašumą galima paneigti, jeigu valstybė veikia kaip privati pardavėja ir atviroje rinkoje rinkos sąlygomis vykdo sandorį bei siekia už turtą gauti geriausią kainą.

               (36)

               EDP teigia turinti teisę į likutinę hidroelektrinių vertę, jeigu energijos pirkimo susitarimai nutraukiami dar nesibaigus elektrinių naudojimo laikui. Todėl valstybei buvo ekonomiškai nenaudinga 2007 m. skelbti atvirą konkursą ir paskirti naujas vandens išteklių koncesijas.

               (37)

               EDP laikosi nuomonės, kad jeigu valstybė būtų siekusi gauti didesnę vertę nei nurodytoji atlikus nepriklausomus tyrimus, EDP būtų pasirinkusi ne galimybę pratęsti teisės naudoti vandens išteklius galiojimą, bet iškart gauti likutinę elektrinių vertės sumą, nes EDP turi tokią teisę.

               (38)

               Be to, EDP laikosi nuomonės, kad REN atliktame koncesijų pratęsimo ekonominės vertės tyrime esama netinkamų ekonominių ir finansinių prielaidų, dėl kurių labai sumažėja teisių vertė, o tai reiškia, kad EDP dvišalėse derybose niekada nebūtų sutikusi su to tyrimo išvadomis.

               (39)

               Todėl EDP tvirtina, jog pakanka vienašališkai nustatyti koncesijų pratęsimo vertę, taikant objektyvią vertinimo metodiką, kad būtų išvengta ekonominio pranašumo.

               (40)

               Antra, EDP tvirtina, kad Įstatymo galią turinčiu dekretu Nr. 226-A/2007 nustatyta metodika yra objektyvi ir paremta visuotinai priimtais ekonominio skaičiavimo principais. Ją taikant galima nuosekliai, pateisinamai ir nesavavališkai apskaičiuoti kompensaciją.

               (41)

               Kalbant apie tinkamas diskonto normas, kurias būtina taikyti kiekvienos elektrinės finansiniams srautams, ir „Caixa Banco de Investimento“, ir CSFB daro išvadą, kad elektrinių likutinės vertės diskonto norma turėtų atspindėti sutartinę tai vertei būdingą riziką. EDP nurodo, kad visais energijos pirkimo susitarimais, nuo pat jų įsigaliojimo 1995 m., įmonei EDP suteikta teisė iš REN gauti elektrinės likutinę vertę, jeigu sutartys būtų nutrauktos joms dar nebaigus galioti. Todėl, jeigu EDP nebūtų suinteresuota, kad jai suteiktų teisių naudoti viešuosius vandens išteklius galiojimas būtų pratęstas, baigus galioti kiekvienam energijos pirkimo susitarimui iš REN ji būtų gavusi likutinės vertės sumą.

               (42)

               Be to, EDP aiškina, kad hidroelektrinių likutinė vertė, kurią susigrąžinti ji turi teisę, iš tikrųjų yra įmonės EDP per įmonę REN valstybei teikiamas kreditas nuo energijos pirkimo susitarimų įsigaliojimo 1995 m. REN yra Portugalijos valstybės kontroliuojama įmonė. Todėl rizika, kad nepavyks įvykdyti savo įsipareigojimų, turėtų būti siejama su valstybės skolos rizika. EDP daro išvadą, kad nustatant atitinkamą diskonto normą, taikytiną atnaujinant tą vertę, reikėtų atsižvelgti tik į riziką, susijusią su REN negebėjimu vykdyti savo prievolių.

         4.   PORTUGALIJOS PASTABOS IR ATSAKYMAI

               (43)

               Portugalija atsiuntė atsakymą į suinteresuotųjų šalių pastabas, bet dėmesį sutelkė į per didelių sąnaudų klausimą, dėl kurio Komisijai nekilo abejonių.

               (44)

               2016 m. balandžio mėn. Komisija paprašė Portugalijos pateikti papildomos informacijos. Portugalija 2016 m. balandžio 16 d. atsakė ir pateikė teisinių paaiškinimų dėl Įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 240/2004 nuostatų ir koncesijos sutarčių priedų.

         5.   PRIEMONĖS VERTINIMAS

   5.1.   Pagalbos buvimas

               (45)

               Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (46)

               Kad galėtų padaryti išvadą, ar suteikta valstybės pagalba, Komisija turi įvertinti, ar vertinama priemonė atitinka visus Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus (t. y. valstybės išteklių perdavimo, atrankiojo pranašumo, galimo konkurencijos iškraipymo ir poveikio ES vidaus prekybai).

         5.1.1.   Priskyrimas valstybei

               (47)

               Kalbant apie priskyrimą valstybei, tais atvejais, kai valdžios institucija suteikia pagalbos gavėjui pranašumą, priemonė iš esmės yra priskirtina valstybei.

               (48)

               Teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroenergijai gaminti, naudingos įmonei EDP, veikiančiai kaip subjektas, gaunantis REN koncesiją, galiojimas pratęsiamas įgyvendinant Įstatymo galią turintį dekretą Nr. 226-A/2007 dėl vandens išteklių naudojimo tvarkos. Šio įstatymo galią turinčio dekreto nuostatomis nustatomos ir taisyklės, kurių valstybė turi laikytis nustatydama įmonės EDP mokamas išmokas už ekonominę teisės galiojimo pratęsimo naudą. Įstatymo galią turintis dekretas Nr. 226-A/2007 yra valstybės dokumentas, priimtas ir vykdomas Portugalijos institucijų. Vadinasi, pagalbos priemonės, kurių galbūt esama, būtų priskirtinos Portugalijos Respublikai.

         5.1.2.   Valstybiniai ištekliai

               (49)

               Kalbant apie išteklių laikymą valstybės ištekliais, galimybės naudotis valstybės nuosavybe ar gamtos ištekliais arba specialiųjų ar išskirtinių teisių suteikimas, nenustatant tinkamo atlygio pagal rinkos įkainius, gali būti laikoma valstybės pajamų atsisakymu (12).

               (50)

               Pagal Portugalijos Vandens įstatymą Nr. 58/2005 ir Įstatymo galią turintį dekretą Nr. 226-A/2007 Portugalijos teritorijoje esantys vandens ištekliai priklauso Portugalijos valstybei, jų negalima privačiai pasisavinti ir jie negali priklausyti fiziniams ar juridiniams asmenims. Vadinasi, iš esmės ekonominė nauda, gaunama naudojant viešuosius vandens išteklius, teikiama iš valstybinių išteklių, kaip nustatyta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje.

               (51)

               Nematerialios vertės gamtos ištekliai, tokie kaip vanduo arba oras, gyventojams gali būti būtini, o kartais gyvybiškai svarbūs. Tačiau, jeigu juos naudojant nevyksta pardavimas ir (arba) jų naudojimui nesuteikiama ekonominė vertė, tokie ištekliai gali nebūtinai būti priemonė, kuria suteikiama tokios rūšies ekonominė nauda, kokia nurodyta Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje, ir tai gali būti nelaikoma valstybės ištekliais. Šiuo atveju priemonę sudaro tai, kad suteikta teisė naudoti vandens išteklius, esančius valstybės nuosavybės dalimi. Tai, kad esama sandorio kainos, rodo, jog šiai teisei suteikta ekonominė vertė. Todėl Komisija daro išvadą, kad priemonė susijusi su valstybės ištekliais.

               (52)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/60/EB (13) 9 straipsnyje nustatytas sąnaudų, patirtų teikiant vandens paslaugas, susigrąžinimo principas, reikalaujama vandens kainų politikos, kuria vartotojai būtų pakankamai skatinami vandenį naudoti efektyviai, ir kad prie to, inter alia, tinkamai prisidėtų pramonė. Šiomis Sąjungos teisės nuostatomis pripažįstama ekonominė įvairios vandens naudojimo paskirties vertė. Be to, bet kuriuo atveju, kalbant apie Portugaliją, Įstatymo galią turinčio dekreto Nr. 226-A/2007 91 straipsnio nuostatomis taip pat nustatyta, kad viešuosius vandens išteklius naudojant elektrai gaminti pagal Portugalijos įstatymus tai turi ekonominę, kiekybiškai įvertinimą ir komercinę vertę.

               (53)

               Vadinasi, teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroenergijai gaminti, naudingos įmonei EDP, veikiančiai kaip subjektas, gaunantis REN koncesiją, galiojimo pratęsimas, kaip nustatyta Įstatymo galią turinčiame dekrete Nr. 226-A/2007, yra susijęs su valstybės ištekliais pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.

         5.1.3.   Pranašumo nebuvimas

               (54)

               Ar sandoris atitinka rinkos sąlygas, galima nustatyti remiantis ir visuotinai priimta standartine vertinimo metodika (14). Tokia metodika turi būti pagrįsta turimais objektyviais, patikrinamais ir patikimais duomenimis (15), duomenys turėtų būti pakankamai išsamūs ir atspindėti ekonominę padėtį tuo metu, kai, atsižvelgiant į rizikos lygį ir būsimus lūkesčius, buvo priimtas sprendimas dėl sandorio (16).

               (55)

               Savo sprendime pradėti tyrimą Komisija abejojo, ar koncesijų pratęsimo ekonominė vertė, nustatyta 2007 m., nebuvo per maža dėl to, kad jos dviem sudedamosioms dalims – likutinei neamortizuoto turto vertei ir laisvų grynųjų pinigų srautams, gaunamiems hidroelektrinėms vykdant veiklą, taikytos skirtingos diskonto normos.

               (56)

               2007 m. apskaičiuota pratęsimo kaina yra 704 mln. EUR (atskaičius atsiimtą 55 mln. EUR mokesčių sumą), ją sudaro dvi sudedamosios dalys. Pirma, ją sudaro diskontuoti laisvi grynųjų pinigų srautai, susidarantys hidroelektrinėms vykdant veiklą 2020–2044 m. (17) (2 115 mln. EUR suma, diskontuota 2007 m.). Antra, ją sudaro grynoji dabartinė likutinės vertės vertė 2007 m. (1 356 mln. EUR suma, diskontuota 2007 m.). Reikėtų atkreipti dėmesį, kad EDP būtų turėjusi teisę atgauti to turto vertę, jeigu Portugalija būtų nusprendusi nepratęsti įmonei EDP suteiktos koncesijos.

               (57)

               Komisijai kilo klausimas, kiek mažesnio diskonto koeficiento taikymas likutinei neamortizuoto turto vertei buvo priimtinas metodikos požiūriu (18).

               (58)

               Siekiant parodyti tai, kad šio neamortizuoto turto, naudojamo elektrinei veikiant, vertė bus žinoma 2020 m., taigi neapibrėžtumo yra mažiau, nes susitarimai sudaryti su Portugalijos valstybės kontroliuojamais subjektais, bankai taikė mažesnę diskonto normą nei grynųjų pinigų srautams taikyta vidutinė svertinė kapitalo kaina, kitaip sakant, nerizikinga norma pridėjus 50–80 bazinių punktų skirtumą (apie 4,6 %, palyginti su 7,8 %, taikomais vidutinei svertinei kapitalo kainai). Taikant mažesnę diskonto normą padidėja dabartinė likutinės vertės vertė ir sumažėja pratęsimo kaina. Atsižvelgiant į tai, kad likutinei vertei nedaro poveikio toks pat ekonominis neapibrėžtumas, koks siejamas su laisvais grynųjų pinigų srautais, galima daryti išvadą, kad nerizikingos normos taikymas yra pagrįstas.

               (59)

               Kita vertus, tai, kad grynajai dabartinei laisvų grynųjų pinigų srautų (susidarančių vidutiniškai nuo 2020 iki 2044 m.) vertei apskaičiuoti taikoma vidutinė svertinė kapitalo kaina, atitinka rinkos praktiką. Tai pateisinama didesne operacine rizika, atsižvelgiant į tai, kad rinka liberalizuota, sukurta Pirėnų pusiasalio elektros rinka (19), Europos lygmeniu labiau integruotos energijos rinkos plėtra, dėl kurios apskritai atsiranda daugiau netikrumo dėl grynųjų pinigų gavimo. Todėl vidutinė svertinė kapitalo kaina diskontuotiems grynųjų pinigų srautams taikoma pagrįstai.

               (60)

               Vidutinę svertinę kapitalo kainą „Caixa Banco de Investimento“ ir CSFB apskaičiavo taikydami lyginamosios analizės (lyginama su panašių panašiuose sektoriuose veikiančių subjektų vidutine svertine kapitalo kaina) metodo ir metodo „iš apačios į viršų“ (vidutinė svertinė kapitalo kaina perskaičiuojama naudojant iš „Bloomberg“ gautus viešus duomenis) derinį. „Caixa Banco de Investimento“ ir CSFB apskaičiavo, kad vidutinė svertinė kapitalo kaina atitinkamai yra 7,72 % ir 7,88 % Šis metodas atitinka rinkos praktiką, taip pat dera su panašiais metodais, Komisijos jau patvirtintais nagrinėjant kitas bylas (20).

               (61)

               Komisijai taip pat kilo abejonių, ar perdavimo sistemos operatoriaus REN taikyta pratęsimo kainos vertinimo metodika, kai buvo gauta didesnė kaina (1 672 mln. EUR), negalėjo būti laikoma tinkamesniu metodu nei šių dviejų finansų įstaigų atlikti vertinimai (21).

               (62)

               Tačiau REN pasiūlyta metodika neatitinka rinkos praktikos. Siūloma pratęsimo kaina negali būti gaunama dėl šių priežasčių:

                           a)

                           REN ir likutinei vertei, ir laisviems grynųjų pinigų srautams taikė vieną bendrą diskonto normą. Taikant šią diskonto normą daroma prielaida, kad vidutinė svertinė kapitalo kaina nustatoma pagal įmonės EDP vidutinę svertinę kapitalo kainą (6,6 %). Tačiau vidutinė svertinė kapitalo kaina turi atspindėti pelningumą, kurio iš tam tikros rūšies projekto reikalauja konkrečios šalies konkretaus sektoriaus investuotojų grupė. Vidutinė svertinė kapitalo kaina paprastai apskaičiuojama taikant ir lyginamosios analizės (lyginama su panašių rinkos veikėjų vidutine svertine kapitalo kaina) metodą, ir metodą „iš apačios į viršų“, kai naudojamas konkretus kiekvienos sudedamosios vidutinės svertinės kapitalo kainos dalies įvertis (beta, rinkos rizikos priemoka), bet atliekant tyrimą to nedaryta. Todėl atrodo, kad taikant REN metodą nesilaikyta standartinės rinkoje visuotinai priimtos metodikos.

                           b)

                           Be to, Portugalijos institucijos negalėjo remtis REN skaičiavimais, nes REN nebuvo nepriklausoma. Remiantis Portugalijos teisine sistema, koncesijos vertė turėjo būti nustatoma remiantis dviejų nepriklausomų subjektų, šiuo atveju – CSFB ir „Caixa Banco de Investimento“, atliktais vertinimais, ir jų vertinimais buvo remiamasi nustatant pratęsimo kainą. Kaip matyti iš to, kas dėstyta pirmiau, CSFB ir „Caixa Banco de Investimento“ atlikti vertinimai buvo pagrįsti tinkama metodika. Komisija nemato priežasčių manyti, kad šie vertinimai yra netinkami koncesijų pratęsimo laikotarpio rinkos vertei nustatyti.

               (63)

               Taigi, deramai išanalizavus, galima teigti, kad metodika, Portugalijos taikyta pratęsimo kainai apskaičiuoti, gali būti laikoma tinkama.

               (64)

               Jeigu būtų rengtas konkursas, pasibaigus energijos pirkimo susitarimais nustatytam koncesijos laikotarpiui (2020 m.) Portugalija būtų turėjusi įmonei EDP sumokėti neamortizuoto turto vertės sumą. Antra, pratęsimo kaina grindžiama prielaida, kad elektros energijos kainos bus 50 EUR už MWh. Reikėtų paminėti, kad per tą patį laikotarpį įvertintų per didelių sąnaudų kompensacija buvo paremta 36 EUR už MWh įverčiu. Jeigu šia prielaida būtų remtasi skaičiuojant pratęsimo kainą, Portugalija būtų rėmusi neigiamą kainą (– 15,4 mln. EUR grynosios dabartinės vertės). Todėl kainos prielaidos, palyginti su prielaidomis, kuriomis remtasi priimant sprendimą dėl per didelių sąnaudų, Portugalijos valstybei tikrai palankesnės ir matyti, kad pasirinktas atsargesnis metodas, o juo vertindamos pratęsimo kainą rėmėsi ir abi finansų įstaigos.

         6.   IŠVADA

               (65)

               Todėl Komisija daro išvadą, kad priemonė, kuria įmonei EDP suteikta teisė už 704 mln. EUR kainą ilgesnį laikotarpį naudoti hidroelektrines, neatitinka visų bendrai taikomų Sutarties 107 straipsnio 1 dalies sąlygų, taigi tai nėra valstybės pagalba.

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Priemonė, kurią Portugalija suteikė įmonei „Energias de Portugal, S.A.“ (EDP) ir kuri susijusi su galimybės toliau naudoti viešuosius vandens išteklius hidroenergijai gaminti pratęsimu, nėra valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Portugalijos Respublikai.

      Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 15 d.

            Komisijos vardu

         Margrethe VESTAGER

            Komisijos narė

      (1)  Iki 2004 m. tai buvo įmonė „Electricidade de Portugal“.

      (2)  Valstybės pagalba SA.35429 (2013/C) (ex 2012/CP) – Teisės naudoti viešuosius vandens išteklius hidroelektrinių elektros energijai gaminti pratęsimas – Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (OL C 117, 2014 4 16, p. 113).

      (3)  2003 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/54/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių, panaikinanti Direktyvą 96/92/EB (OL L 176, 2003 7 15, p. 37).

      (4)  Komisijos priimtas 2001 m. liepos 26 d.; valstybėms narėms apie jį pranešta 2001 m. rugpjūčio 6 d. raštu SG(2001) D/290869.

      (5)  Būtent EDP, „Tejo Energia“ ir „Turbogas“.

      (6)  2004 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendimas C(2004) 3468 dėl valstybės pagalbos Nr. 161/2004 – Per didelės sąnaudos Portugalijoje (OL C 250, 2005 10 8, p. 9).

      (7)  Portugalijos institucijos paaiškino, kad principas, pagal kurį neamortizuotos investicijos kompensuojamos, kai koncesijos laikotarpio pabaigoje atitinkamas turtas grąžinamas valstybei, pagal Portugalijos įstatymus buvo taikomas ir prieš sektoriaus liberalizavimą.

      (8)  2004 m. rugsėjo 22 d. Komisijos sprendimas C(2004) 3468 dėl valstybės pagalbos Nr. 161/2004, Per didelės sąnaudos Portugalijoje (OL C 250, 2005 10 8, p. 9).

      (9)  Komisijos priimtas 2001 m. liepos 26 d.; valstybėms narėms apie jį pranešta 2001 m. rugpjūčio 6 d. raštu SG(2001) D/290869.

      (10)  Žr. sprendimo pradėti tyrimą 16 konstatuojamąją dalį.

      (11)  Žr. sprendimo pradėti tyrimą 16 konstatuojamąją dalį.

      (12)  Žr. Komisijos komunikato dėl Europos Sąjungos valstybės pagalbos taisyklių taikymo kompensacijai už visuotinės ekonominės svarbos paslaugų teikimą (OL C 8, 2012 1 11, p. 4) 33 punktą – jame nurodytas 2003 m. gegužės 22 d. Teisingumo Teismo sprendimas Connect Austria Gesellschaft für Telekommunikation GmbH/Telekom-Control-Kommission, ir Mobilkom Austria AG, C-462/99, ECLI:EU:C:2003:297, 92 ir 93 punktai; taip pat 2007 m. liepos 4 d. Pirmos instancijos teismo sprendimas Bouygues ir Bouygues Télécom SA/Komisija, T 475/04, ECLI:EU:T:2007:196, 101, 104, 105 ir 111 punktai.

      (13)  2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1).

      (14)  Žr. 2007 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimą Scott/Komisija, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99, 134 punktas; ir 2010 m. gruodžio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimą Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C-239/09, ECLI:EU:C:2010:778, 39 punktas.

      (15)  Žr. 2004 m. rugsėjo 16 d. Bendrojo Teismo sprendimą Valmont Nederland BV/Komisija, T-274/01, ECLI:EU:T:2004:266, 71 punktas.

      (16)  Žr. 2007 m. kovo 29 d. Bendrojo Teismo sprendimą Scott/Komisija, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99, 158 punktas.

      (17)  2020 m. – tai su sandoriu susijusių 27 hidroelektrinių energijos pirkimo susitarimų galiojimo ir per didelių sąnaudų kompensavimo laikotarpio pabaigos metų vidurkis. 2044 m. – tai laikotarpio, kurį pratęstos 27 hidroelektrinių koncesijos, pabaigos metų vidurkis.

      (18)  Žr. sprendimo pradėti tyrimą 51 konstatuojamąją dalį.

      (19)  Pirėnų pusiasalio elektros energijos rinka, arba MIBEL, apibrėžta Portugalijos Respublikos ir Ispanijos Karalystės tarptautiniame susitarime dėl Pirėnų pusiasalio elektros energijos rinkos sukūrimo. MIBEL įgyvendinama Ispanijoje (pvz., 2006 m. birželio 30 d. Įsakymas Nr. ITC/2129/2006) ir Portugalijoje (pvz., 2006 m. birželio 26 d. Įsakas Nr. 643/2006) priėmus keletą teisės aktų.

      (20)  Žr., pvz., Valstybės pagalba – Vengrija – SA.38454 (2015/C)(ex 2015/N) – Galima pagalba Pakšo atominei elektrinei – Kvietimas teikti pastabas pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalį (OL C 8, 2016 1 12, p. 2), ir Sprendimą Ispanija ir Ciudad de la Luz/Komisija, sujungtos bylos T-319/12 ir T-321/12, ECLI:EU:T:2014:604, 40 punktas, Sprendimą Landes Nordrhein-Westfalen/Komisija, T-233/99 ir T-228/99, ECLI:EU:T:2003:57, 245 punktas.

      (21)  Žr. sprendimo pradėti tyrimą 48–51 konstatuojamąsias dalis.


title: 2008/567/EB: 2008 m. liepos 4 d. Komisijos sprendimas dėl Bendrijos finansinio įnašo teikimo OIE gyvūnų gerovės, gyvūnų ligų priežiūros ir skirstymo kategorijomis veikloms 2008 m.

text:
10.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 181/55

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2008 m. liepos 4 d.
   dėl Bendrijos finansinio įnašo teikimo OIE gyvūnų gerovės, gyvūnų ligų priežiūros ir skirstymo kategorijomis veikloms 2008 m.
   (2008/567/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimą 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (1), ypač į jo 20 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Sprendimą 90/424/EEB Bendrija gali taikyti arba padėti valstybei narei ar tarptautinei organizacijai taikyti technines ir mokslines priemones, būtinas Bendrijos veterinarijos teisės aktams rengti bei veterinariniam švietimui arba mokymui tobulinti.

               (2)

               Bendrijos 2006–2010 m. veiksmų plano dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės viena iš penkių pagrindinių sričių yra nuolatinis poreikis remti ir inicijuoti naujas tarptautines veiklas, kuriomis siekiama gerinti supratimą apie gyvūnų gerovę ir sutarimą gyvūnų gerovės klausimais.

               (3)

               Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacija (OIE) yra tarpvyriausybinė organizacija, atsakinga už gyvūnų sveikatos gerinimą visame pasaulyje. 2005 m. OIE priėmė gyvūnų gerovės gaires dėl gyvūnų pervežimo sausuma ir jūra, gyvūnų skerdimo žmonėms vartoti ir humaniško gyvūnų žudymo ligų kontrolės sumetimais. OIE siekia toliau tobulinti šias gaires, priimti naujų gairių bei remti gairių, jau priimtų OIE priklausančių valstybių narių, įgyvendinimą, visų pirma, teikiant mokymus ir konsultacijas.

               (4)

               Planiniai OIE mokymai ir informaciniai renginiai būtini siekiant tobulinti galiojančius veterinarijos teisės aktus bei plėtoti dalyvaujančių šalių veterinarijos mokymą ir švietimą. Poslinkiai trečiosiose šalyse yra glaudžiai susiję su Bendrijos veterinarijos teisės aktais ir poreikiu, kad siekiant šių tikslų, tokie teisės aktai būtų efektyvūs. Be to, planiniai OIE mokymai ir informaciniai renginiai atitinka daugumos Europos piliečių pageidavimą (2), kad Bendrijos ir į Bendriją eksportuojančių šalių gyvūnų gerovės sąlygos būtų vienodos. Todėl Bendrija turėtų prisidėti prie šių renginių finansavimo.

               (5)

               Antrąja OIE pasauline gyvūnų gerovei skirta konferencija „OIE standartų įgyvendinimas“ siekiama remti OIE gyvūnų pervežimo sausuma ir jūra, gyvūnų skerdimo žmonėms vartoti ir humaniško gyvūnų žudymo ligų kontrolės sumetimais gairių įgyvendinimą pasaulyje. Konferencija ketinama keisti požiūrį į gyvūnų gerovę bei skatinti veterinarijos gydytojus ir veterinarijos tarnybas prisiimti didesnę atsakomybę už gyvūnų gerovę.

               (6)

               Antroji OIE pasaulinė gyvūnų gerovei skirta konferencija gali turėti didelę įtaką Bendrijos veterinarijos teisės aktų plėtrai. Jos tikslai sutampa su 2006–2010 m. Bendrijos veiksmų plano dėl gyvūnų apsaugos ir gerovės tikslais. Todėl tikslinga OIE konferencijai skirti Bendrijos finansinę paramą.

               (7)

               Komisijos komunikate Tarybai, Europos Parlamentui, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui dėl ES gyvūnų sveikatos strategijos (2007–2013 m.) prioriteto suteikimas Bendrijos dalyvavimui apibūdinamas kaip vienas svarbiausių šios naujos strategijos principų. Šiame kontekste, tęsiant Pasaulinės gyvūnų sveikatos iniciatyvą, tyrimas apie gyvūnų ligų priežiūros ir skirstymo kategorijomis išlaidas suteiktų informacijos, padedančios suskirstyti gyvūnų ligas kategorijomis ir parinkti prioritetines priežiūros priemones.

               (8)

               OIE turi de facto monopolį šiame sektoriuje, kaip minėta 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančio Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento įgyvendinimo taisykles (3), 168 straipsnio 1 dalies c punkte, todėl nereikalaujama skelbti kvietimo teikti paraiškas.

               (9)

               Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Patvirtinamas 100 000 EUR Komisijos finansinis įnašas mokymo seminarui apie OIE gyvūnų gerovės gairių įgyvendinimą, organizuojamam Tarptautinės gyvūnų sveikatos organizacijos (OIE), kuris gali sudaryti daugiausiai 65 % visų tinkamų finansuoti išlaidų.
   2 straipsnis
   Patvirtinamas 200 000 EUR Komisijos finansinis įnašas Antrajai pasaulinei OIE konferencijai apie gyvūnų gerovę „OIE standartų įgyvendinimas“, organizuojamam OIE 2008 m., kuris gali sudaryti daugiausiai 50 % visų tinkamų finansuoti išlaidų.
   3 straipsnis
   Patvirtinamas 200 000 EUR Komisijos finansinis įnašas 2008 m. OIE tyrimui apie gyvūnų ligų priežiūrą ir skirstymą kategorijomis, kuris gali sudaryti daugiausiai 67 % visų tinkamų finansuoti išlaidų.
   4 straipsnis
   1, 2 ir 3 straipsniuose numatytas finansinis įnašas skiriamas pagal 2008 m. Europos Bendrijų biudžeto eilutę 17 04 02 01.
   Dotacijos sutartis dėl finansinių įnašų, numatytų 1, 2 ir 3 straipsniuose, bus sudaroma su OIE be kvietimo teikti paraiškas, nes OIE yra tarpvyriausybinė organizacija, atsakinga už gyvūnų sveikatos gerinimą pasaulyje ir turinti de facto monopolį.

      Parengta Briuselyje, 2008 m. liepos 4 d.

            Komisijos vardu

         Androulla VASSILIOU

            Komisijos narė

      (1)  OL L 224, 1990 8 18, p. 19. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1791/2006 (OL L 363, 2006 12 20, p. 1).

      (2)  Specialusis Eurobarometras (270). ES piliečių nuomonė apie gyvūnų gerovę. http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/survey/sp_barometer_aw_en.pdf, p. 32.

      (3)  OL L 357, 2002 12 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 478/2007 (OL L 111, 2007 4 28, p. 13).


title: 2017 m. gegužės 11 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/866 dėl Europos Tarybos konvencijos dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo pasirašymo Europos Sąjungos vardu atsižvelgiant į prieglobstį ir negrąžinimo principą

text:
20.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 131/13

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/866
   2017 m. gegužės 11 d.
   dėl Europos Tarybos konvencijos dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo pasirašymo Europos Sąjungos vardu atsižvelgiant į prieglobstį ir negrąžinimo principą
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Sąjunga kartu su valstybėmis narėmis stebėtojos teisėmis dalyvavo derybose dėl Europos Tarybos konvencijos dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo (toliau – Konvencija), kurią Europos Tarybos Ministrų Komitetas priėmė 2011 m. balandžio 7 d. Konvencija pateikta pasirašyti 2011 m. gegužės 11 d.;

               (2)

               pagal Konvencijos 75 straipsnį Konvencija pateikta pasirašyti ir Sąjungai;

               (3)

               Konvencija sukuriama išsami ir daugialypė teisinė moterų apsaugos nuo visų formų smurto sistema. Ja siekiama užtikrinti smurto prieš moteris ir mergaites prevenciją, vykdyti baudžiamąjį persekiojimą už jį ir jį panaikinti. Konvencija apima įvairias priemones – nuo duomenų rinkimo ir informuotumo didinimo iki teisinių priemonių, kuriomis kriminalizuojamas įvairių formų smurtas prieš moteris. Į Konvenciją įtrauktos aukų apsaugos ir paramos paslaugų teikimo priemonės, joje taip pat atsižvelgiama į smurto dėl lyties aspektą prieglobsčio ir migracijos srityse. Konvencija nustatomas specialus stebėsenos mechanizmas, siekiant užtikrinti, kad Šalys veiksmingai įgyvendintų jos nuostatas;

               (4)

               tai, kad Konvencija pasirašoma Sąjungos vardu, padės užtikrinti moterų ir vyrų lygybę visose srityse, o tai yra vienas pagrindinių Sąjungos tikslų ir vertybių, užtikrintinų visose jos veiklos srityse pagal Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 2 ir 3 straipsnius, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 8 straipsnį ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 23 straipsnį. Smurtas prieš moteris yra moterų žmogaus teisių pažeidimas ir kraštutinė diskriminacijos forma, grindžiama lyčių nelygybe ir padedanti jai išlikti ir stiprėti. Įsipareigodama įgyvendinti Konvenciją Sąjunga patvirtina savo įsipareigojimą kovoti su smurtu prieš moteris savo teritorijoje bei visame pasaulyje ir sustiprina savo dabartinius politinius veiksmus ir esamą plačios apimties teisinę sistemą baudžiamojo proceso teisės srityje, kuri itin svarbi moterims ir mergaitėms;

               (5)

               tiek Sąjunga, tiek jos valstybės narės yra kompetentingos srityse, kurioms taikoma Konvencija;

               (6)

               Konvencija turėtų būti pasirašyta Sąjungos vardu Sąjungos kompetencijai priklausančių klausimų atžvilgiu, tiek, kiek Konvencija gali būti daromas poveikis bendroms taisyklėms arba keičiama jų taikymo apimtis. Tai visų pirma taikoma tam tikroms Konvencijos nuostatoms, susijusioms su teisminiu bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose, ir Konvencijos nuostatoms, susijusioms su prieglobsčiu ir negrąžinimo principu. Valstybės narės išsaugo savo kompetenciją tiek, kiek Konvencija nedaromas poveikis bendroms taisyklėms ar nekeičiama šių taisyklių taikymo sritis;

               (7)

               Sąjunga taip pat turi išimtinę kompetenciją prisiimti Konvencijoje nustatytus įsipareigojimus savo institucijų ir viešojo administravimo tarnybų atžvilgiu;

               (8)

               kadangi Sąjungos išimtinė kompetencija ir valstybių narių kompetencija yra tarpusavyje susijusios, Sąjunga turėtų tapti Konvencijos Šalimi kartu su jos valstybėmis narėmis, kad jos galėtų kartu nuosekliai vykdyti Konvencija nustatytus įsipareigojimus ir naudotis joms suteiktomis teisėmis;

               (9)

               šis sprendimas susijęs tik su Konvencijos 60 ir 61 straipsniais. Jis nesusijęs su Konvencijos nuostatomis dėl teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose, kurioms taikomas atskiras Tarybos sprendimas dėl pasirašymo, kuris bus priimtas lygiagrečiai su šiuo sprendimu;

               (10)

               pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 1 ir 2 straipsnius ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, tos valstybės narės nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra joms privalomas ar taikomas;

               (11)

               pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;

               (12)

               Konvencija turėtų būti pasirašyta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Leidžiama Europos Sąjungos vardu pasirašyti Europos Tarybos konvenciją dėl smurto prieš moteris ir smurto šeimoje prevencijos ir kovos su juo atsižvelgiant į prieglobstį ir negrąžinimo principą, su sąlyga, kad minėta Konvencija bus sudaryta. (1)

   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos vardu pasirašyti Konvenciją.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2017 m. gegužės 11 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. GALDES

      (1)  Konvencijos tekstas bus paskelbtas kartu su sprendimu dėl jos sudarymo.


title: 2000 m. lapkričio 16 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Bendrijų ir Rusijos Federacijos Vyriausybės mokslinio ir techninio bendradarbiavimo susitarimo sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32000D0742

Oficialusis leidinys L 299 , 28/11/2000 p. 0014 - 0014

		Tarybos sprendimas2000 m. lapkričio 16 d.dėl Europos Bendrijų ir Rusijos Federacijos Vyriausybės mokslinio ir techninio bendradarbiavimo susitarimo sudarymo(2000/742/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 170 straipsnį, 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmąjį sakinį ir 300 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę [2],kadangi :(1) Europos bendrija ir Rusijos Federacija vykdo specifines bendro intereso mokslinių tyrimų programas.(2) Rusijos Federacija ir Europos bendrija bei jos valstybės narės pasirašė Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą [3], kurio 62 straipsnis numato derybas dėl "atskirų susitarimų" mokslo ir technologijos srityse.(3) 1997 m. lapkričio 10 d. sprendimu Taryba įgaliojo Komisiją derėtis dėl Europos bendrijos ir Rusijos Federacijos Vyriausybės mokslo ir technologijos susitarimo penktosios programos, patvirtintos Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 182/1999/EB [4], trukmei.(4) Europos bendrijos ir Rusijos Federacijos Vyriausybės mokslo ir technologijos susitarimas turėtų būti patvirtintas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠiuo sprendimu Europos bendrijos vardu tvirtinamas Europos bendrijos ir Rusijos Federacijos Vyriausybės mokslo ir technologijos susitarimas.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.2 straipsnisBendrijos vardu Tarybos pirmininkas pateikia pranešimą, numatytą Susitarimo 12 straipsnyje [5].Priimta Briuselyje, 2000 m. lapkričio 16 d.Tarybos varduPirmininkasR. Schwartzenberg[1] OL C 370 E, 1999 10 26, p. 22.[2] Dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje.[3] OL L 327, 1997 11 28, p. 3.[4] OL L 26, 1999 2 1, p. 1.[5] Sutarties įsigaliojimo datą Tarybos Generalinis sekretoriatas paskelbia Oficialiajame leidinyje.--------------------------------------------------


title: 2006 m. kovo 15 d.  Politinio ir saugumo komiteto sprendimas BiH/8/2006, iš dalies keičiantis Sprendimą BiH/1/2004 dėl trečiųjų valstybių įnašo į Europos Sąjungos karinę operaciją Bosnijoje ir Hercegovinoje priėmimo ir Sprendimą BiH/3/2004 dėl prie Europos Sąjungos karinės operacijos Bosnijoje ir Hercegovinoje prisidedančių valstybių komiteto įsteigimo

text:
5.4.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 96/14

      POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS BiH/8/2006
   2006 m. kovo 15 d.
   iš dalies keičiantis Sprendimą BiH/1/2004 dėl trečiųjų valstybių įnašo į Europos Sąjungos karinę operaciją Bosnijoje ir Hercegovinoje priėmimo ir Sprendimą BiH/3/2004 dėl prie Europos Sąjungos karinės operacijos Bosnijoje ir Hercegovinoje prisidedančių valstybių komiteto įsteigimo
   (2006/267/BUSP)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 25 straipsnio trečią pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               Politinio ir saugumo komitetas 2004 m. rugsėjo 21 d. priėmė Sprendimą BiH/1/2004 (1), o 2004 m. rugsėjo 29 d. – Sprendimą BiH/3/2004 (2).

               (2)

               ES operacijos vadui pateikus rekomendaciją dėl Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos įnašo, Europos Sąjungos karinis komitetas (ESKK) sutiko rekomenduoti Politiniam ir saugumo komitetui priimti Buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos įnašą.

               (3)

               Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties pridedamo Protokolo dėl Danijos pozicijos 6 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Europos Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja finansuojant šią operaciją.

               (4)

               2002 m. gruodžio 12–13 d. Kopenhagos Europos Vadovų Taryba priėmė deklaraciją, nustatančią, kad „Berlin plus“ susitarimai ir reikalavimas juos įgyvendinti bus taikomi tik toms ES valstybėms narėms, kurios yra NATO narės arba „Partnerystės taikos labui“ šalys ir kurios dėl to yra sudariusios dvišalius saugumo susitarimus su NATO,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Sprendimo BiH/1/2004 priedas pakeičiamas taip:

         „PRIEDAS
         1 STRAIPSNYJE NURODYTŲ TREČIŲJŲ VALSTYBIŲ SĄRAŠAS

                     —

                     Albanija

                     —

                     Argentina

                     —

                     Bulgarija

                     —

                     Kanada

                     —

                     Čilė

                     —

                     Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija

                     —

                     Marokas

                     —

                     Naujoji Zelandija

                     —

                     Norvegija

                     —

                     Rumunija

                     —

                     Šveicarija

                     —

                     Turkija“.

   2 straipsnis
   Sprendimo BiH/3/2004 priedas pakeičiamas taip:

         „PRIEDAS
         3 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTŲ TREČIŲJŲ VALSTYBIŲ SĄRAŠAS

                     —

                     Albanija

                     —

                     Argentina

                     —

                     Bulgarija

                     —

                     Kanada

                     —

                     Čilė

                     —

                     Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija

                     —

                     Marokas

                     —

                     Naujoji Zelandija

                     —

                     Norvegija

                     —

                     Rumunija

                     —

                     Šveicarija

                     —

                     Turkija“.

   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. kovo 15 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         F. J. KUGLITSCH

      (1)  OL L 324, 2004 10 27, p. 20. Sprendimas su pakeitimais padarytais Sprendimu BiH/5/2004 (OL L 357, 2004 12 2, p. 39).

      (2)  OL L 325, 2004 10 28, p. 64. Sprendimas su pakeitimais padarytais Sprendimu BiH/5/2004.