title: 2007 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 779/2007/EB, 2007–2013 m. laikotarpiui nustatantis smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencijos ir kovos su juo bei aukų ir rizikos grupių apsaugos specialiąją programą ( Daphne III programa) – Bendrosios programos Pagrindinės teisės ir teisingumas dalį

text:
3.7.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 173/19

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 779/2007/EB
   2007 m. birželio 20 d.
   2007–2013 m. laikotarpiui nustatantis smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencijos ir kovos su juo bei aukų ir rizikos grupių apsaugos specialiąją programą („Daphne III“ programa) – Bendrosios programos „Pagrindinės teisės ir teisingumas“ dalį
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 152 straipsnį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
   atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
   laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),
   kadangi:

               (1)

               Sutartyje nustatyta, kad žmonių sveikatos aukšto lygio apsauga užtikrinama nustatant ir įgyvendinant visas Bendrijos politikos ir veiklos kryptis; pagal jos 3 straipsnio 1 dalies p punktą Bendrija savo veiksmais turi prisidėti siekiant aukšto lygio sveikatos apsaugos.

               (2)

               Bendrijos veiksmai turėtų papildyti valstybių narių politiką, kurios paskirtis – gerinti visuomenės sveikatą, šalinant pavojaus žmonių sveikatai šaltinius.

               (3)

               Fizinis, seksualinis ir psichologinis smurtas prieš vaikus, jaunimą ir moteris, įskaitant grasinimą tokiais veiksmais, taip pat prievarta arba savavališkas laisvės atėmimas visuomeniniame ar privačiame gyvenime pažeidžia jų teisę į gyvybę, jų saugumą, laisvę, orumą ir fizinį bei emocinį neliečiamumą ir kelia rimtą grėsmę tokio smurto aukų fizinei ir psichinei sveikatai. Toks smurtas, būdamas plačiai paplitęs Bendrijoje, yra rimta pagrindinių teisių pažeidimo ir sveikatos problema bei kliūtis saugiai, laisvai ir teisėtai naudotis piliečio teisėmis.

               (4)

               Pagal Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) apibrėžimą sveikata yra visiškos fizinės, protinės ir socialinės gerovės būsena, o ne tik ligos arba negalios nebuvimas. 1996 m. PSO asamblėjos priimta rezoliucija skelbia, kad smurtas visame pasaulyje yra viena iš pagrindinių visuomenės sveikatos problemų. PSO 2002 m. spalio 3 d. ataskaitoje dėl smurto ir sveikatos rekomenduojama skatinti pirminę prevencinę veiklą, stiprinti smurto aukoms skirtas priemones ir aktyviau bendradarbiauti bei keistis informacija apie smurto prevenciją.

               (5)

               Šie principai pripažinti daugelyje konvencijų, deklaracijų ir protokolų, kuriuos priėmė pagrindinės tarptautinės organizacijos ir institucijos, pavyzdžiui, Jungtinės Tautos, Tarptautinė darbo organizacija (TDO), Pasaulinė moterų konferencija ir Pasaulinis kovos su vaikų seksualiniu išnaudojimu komerciniais tikslais kongresas.

               (6)

               Kova su smurtu turėtų būti įtraukta į pagrindinių teisių, kaip pripažinta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (4) ir pridedamuose paaiškinimuose, atsižvelgiant į jos statusą, kurioje pripažįstama, inter alia, teisė į orumą, lygybę ir solidarumą, apsaugos sritį. Jis apima keletą specialių straipsnių, susijusių su fizinio ir dvasinio neliečiamumo apsauga bei skatinimu, vienodu požiūriu į vyrus ir moteris, vaiko teisėmis ir nediskriminavimu, taip pat draudžiančių nehumanišką arba žeminantį elgesį, vergystę ir prievartinį darbą bei vaikų darbą. Chartijoje pripažįstama, kad žmonių sveikatos aukšto lygio apsaugą būtina įtraukti nustatant ir įgyvendinant visas Bendrijos politikos bei veiklos kryptis.

               (7)

               Europos Parlamentas, inter alia, 2000 m. gegužės 19 d. rezoliucijoje dėl Komisijos komunikato Tarybai ir Europos Parlamentui „Dėl tolesnių kovos su prekyba moterimis priemonių“ (5), 2001 m. rugsėjo 20 d. rezoliucijoje dėl moterų išorinių lyties organų luošinimo (6), 2006 m. sausio 17 d. rezoliucijoje dėl prekybos moterimis ir vaikais, kurie gali tapti seksualinio išnaudojimo aukomis, prevencijos strategijų (7) ir 2006 m. vasario 2 d. Rezoliucijoje dėl kovos su smurtu prieš moteris dabartinės padėties ir tolesnių veiksmų paragino Komisiją parengti ir įgyvendinti kovos su tokiu smurtu veiksmų programas (8).

               (8)

               Pagal 2000 m. sausio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 293/2000/EB, patvirtinantį Bendrijos veiksmų programą („Daphne“ programa) (2000–2003 m.) dėl prevencinių priemonių kovai su smurtu prieš vaikus, jaunimą ir moteris (9), sudaryta Bendrijos veiksmų programa padėjo padidinti sąmoningumą Europos Sąjungoje ir suaktyvinti bei sustiprinti valstybių narių organizacijų, aktyviai dalyvaujančių kovoje su smurtu, bendradarbiavimą.

               (9)

               Pagal 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 803/2004/EB, patvirtinantį Bendrijos veiksmų programą (2004–2008 m.) dėl prevencinių priemonių ir kovos su smurtu prieš vaikus, jaunimą, moteris ir aukų bei rizikos grupių apsaugos („Daphne II“ programa) (10), sudaryta Bendrijos veiksmų programa toliau plėtojo rezultatus, jau pasiektus įgyvendinant „Daphne“ programą; pagal Sprendimo Nr. 803/2004/EB 8 straipsnio 2 dalį Komisija imasi būtinų veiksmų, kad užtikrintų metinių asignavimų suderinamumą su naujomis finansinėmis perspektyvomis.

               (10)

               Pageidautina užtikrinti pagal „Daphne“ ir „Daphne II“ programas remiamų projektų tęstinumą.

               (11)

               Svarbu ir būtina pripažinti smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris tiesiogines ir ilgalaikes pasekmes pavienių asmenų, šeimų ir bendruomenių fizinei ir psichinei sveikatai, fiziologiniam ir socialiniam vystymuisi bei lygioms galimybėms, taip pat didelius visuomenės socialinius ir ekonominius kaštus.

               (12)

               Smurtas prieš moteris yra įvairų formų: nuo smurto šeimoje, kuris yra paplitęs visuose visuomenės sluoksniuose, iki žalingos įprastinės praktikos, susijusios su fizinio smurto naudojimu prieš moteris, pavyzdžiui, išorinių lyties organų luošinimu ir nusikaltimais dėl garbės, kuri yra ypatinga smurto prieš moteris apraiška.

               (13)

               Vaikai, jaunimas ar moterys, kurie yra artimo giminaičio užpuolimo liudininkai, atsižvelgiant į šiuo sprendimu nustatomą programą turėtų būti laikomi smurto aukomis.

               (14)

               Siekdama užkirsti kelią smurtui, įskaitant prievartą prieš vaikus, jaunimą ir moteris bei jų seksualinį išnaudojimą, ir apsaugoti aukas bei rizikos grupes, Europos Sąjunga gali padidinti veiksmų, kurių daugiausiai imsis valstybės narės, pridėtinę vertę tokiomis priemonėmis: informacijos, patirties ir gerosios praktikos sklaida ir keitimasis jomis; novatoriško požiūrio skatinimas; bendras prioritetų nustatymas; reikiamų profesinių ryšių plėtotė; visoje Bendrijoje įgyvendinamų projektų atranka, įskaitant projektus, remiančius nemokamas pagalbos telefonu linijas vaikams ir specialias telefono linijas dingusiems ir seksualiai išnaudojamiems vaikams; visų suinteresuotų šalių motyvavimas ir sutelkimas; ir Europos masto sąmoningumo ugdymo kampanijos kovos su smurtu srityje. Šie veiksmai taip pat turėtų apimti paramą vaikams, jaunimui ir moterims, tapusiems prekybos žmonėmis aukomis.

               (15)

               Kadangi pagrindines smurto priežastis ir pasekmes veiksmingai gali nagrinėti vietos ir regioninės organizacijos, bendradarbiaudamos su partneriais kitose valstybėse narėse, programoje deramas dėmesys turėtų būti skiriamas vietos ir regionų lygiu vykdomoms prevencinėms priemonėms ir veiksmams, kuriais teikiama parama aukoms.

               (16)

               Kadangi šio sprendimo tikslų, būtent – užkirsti kelio visoms smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris apraiškomis bei kovoti su juo, valstybės narės negali deramai pasiekti, nes būtina keistis informacija Bendrijos lygiu ir visoje Bendrijoje skleisti gerą praktiką, ir kadangi dėl darnaus ir daugiadisciplininio požiūrio būtinumo bei dėl programos masto ar poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.

               (17)

               Šiuo sprendimu visam programos laikotarpiui nustatomas finansinis paketas, kuris yra svarbiausias orientacinis dydis biudžeto valdymo institucijai kasmetinės biudžeto sudarymo procedūros metu, kaip apibrėžta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (11) 37 punkte.

               (18)

               Bendrijos finansinius interesus saugantys 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (12), (toliau – Finansinis reglamentas) ir 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatantis išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (13) įgyvendinimo taisykles, turi būti taikomi atsižvelgiant į paprastumo ir nuoseklumo principus pasirenkant biudžeto priemones, į atvejų, kai Komisija išlieka tiesiogiai atsakinga už jų įgyvendinimą ir valdymą, skaičiaus sumažinimą bei į būtiną išteklių kiekio ir administracinės naštos, susijusios su išteklių panaudojimu, proporcingumą.

               (19)

               Pagal 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (14), 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo pažeidimų ir kitų piktnaudžiavimų (15) ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (16) taip pat reikėtų imtis tinkamų priemonių siekiant užkirsti kelią pažeidimams ir sukčiavimui bei atitinkamų žingsnių siekiant išieškoti prarastas, neteisėtai išmokėtas ar neteisingai panaudotas lėšas.

               (20)

               Pagal Finansinį reglamentą privaloma, kad dotacijos veiklai būtų reglamentuojamos baziniu teisės aktu.

               (21)

               Šiam sprendimui įgyvendinti būtinos priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (17).

               (22)

               Subalansuotas moterų ir vyrų dalyvavimas sprendimų priėmimo procese yra ypač svarbus tikros lyčių lygybės užtikrinimo elementas. Todėl valstybės narės turėtų dėti visas pastangas, kad sudarant 10 straipsnyje nurodytą komitetą būtų užtikrinta lyčių lygybė,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Dalykas ir taikymo sritis
   1.   Remiantis politikos kryptimis ir tikslais, nustatytais „Daphne“ ir „Daphne II“ programose, šiuo sprendimu nustatoma smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencijos ir kovos su juo bei aukų ir rizikos grupių apsaugos specialioji programa („Daphne III“ programa) (toliau – Programa) – Bendrosios programos „Pagrindinės teisės ir teisingumas“ dalis, kuria siekiama prisidėti prie aukšto lygio apsaugos nuo smurto ir taip pagerinti fizinės ir psichinės sveikatos apsaugą.
   2.   Programos vykdymo laikotarpis – nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d.
   3.   Šioje Programoje sąvoka „vaikai“ pagal tarptautinius su vaiko teisėmis susijusius dokumentus taikoma 0–18 metų amžiaus grupei.
   4.   Tačiau projektai, pagal kuriuos vykdytini veiksmai yra specialiai numatyti tokioms naudos gavėjų grupėms kaip, pavyzdžiui, „paaugliams“ (13–19 metų amžiaus) arba 12–25 metų amžiaus asmenims, laikomi skirtais „jaunimo“ kategorijai.
   2 straipsnis
   Bendrieji tikslai
   1.   Šios Programos tikslas – prisidėti prie vaikų, jaunimo ir moterų apsaugos nuo visų smurto apraiškų ir pasiekti aukštą sveikatos apsaugos, gerovės ir socialinės sanglaudos lygį.
   2.   Neapribodami Europos bendrijos tikslų ir įgaliojimų, bendrieji Programos tikslai, ypač susiję su vaikais, jaunimu ir moterimis, prisideda prie Bendrijos politikos krypčių, pirmiausiai susijusių su visuomenės sveikata, žmogaus teisėmis ir lyčių lygybe, plėtojimo, taip pat prie veiksmų, skirtų vaiko teisių apsaugai, kovai su prekyba žmonėmis ir seksualiniu išnaudojimu.
   3 straipsnis
   Konkretus tikslas
   Programos konkretus tikslas – prisidėti prie prevencijos ir kovos su visomis smurto, įskaitant seksualinį išnaudojimą ir prekybą žmonėmis, pasitaikančio viešojoje ir privačiojoje srityse prieš vaikus, jaunimą ir moteris, apraiškomis imantis prevencinių priemonių ir teikiant paramą bei apsaugą aukoms ir rizikos grupėms. Tai turi būti pasiekta imantis toliau nurodytų tarpvalstybinių veiksmų ar kitokio pobūdžio veiksmų, kaip nurodyta 4 straipsnyje:

               a)

               padėti nevyriausybinėms organizacijoms (NVO) ir kitoms šioje srityje aktyviai veikiančioms organizacijoms bei jas skatinti, kaip nurodyta 7 straipsnyje;

               b)

               parengti ir įgyvendinti sąmoningumo stiprinimo veiksmus, skirtus tam tikroms auditorijoms, pavyzdžiui, tam tikrų profesijų atstovams, kompetentingoms institucijoms, nustatytiems plačiosios visuomenės sektoriams ir rizikos grupėms, siekiant pagerinti supratimą apie smurtą ir skatinti visišką nepakantumą smurtui, taip pat skatinti paramą aukoms ir pranešti kompetentingoms institucijoms apie smurto atvejus;

               c)

               skleisti rezultatus, gautus įgyvendinant „Daphne“ ir „Daphne II“ programas, taip pat juos pritaikyti, perduoti ir sudaryti galimybę jais naudotis kitiems naudos gavėjams arba kitose geografinėse vietovėse;

               d)

               nustatyti ir intensyvinti veiksmus, kuriais prisidedama prie teigiamo elgesio su žmonėmis, kuriems gresia smurtas, būtent – laikytis požiūrio, skatinančio pagarbą jiems ir propaguojančio jų gerovę bei saviraišką;

               e)

               sukurti ir palaikyti daugiadisciplinius tinklus, siekiant sustiprinti NVO ir kitų šioje srityje aktyviai veikiančių organizacijų tarpusavio bendradarbiavimą;

               f)

               užtikrinti įrodymais pagrįstos informacijos bei žinių plėtrą, informacijos ir gerosios praktikos keitimąsi, nustatymą, ir sklaidą jomis, be kita ko, atliekant mokslinius tyrimus, vykdant mokymą, rengiant pažintines išvykas ir organizuojant keitimąsi personalu;

               g)

               parengti ir išbandyti sąmoningumo stiprinimo ir mokomąją medžiagą, susijusią su smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencija bei papildyti ir pritaikyti jau turimą medžiagą naudojimui kitose geografinėse vietovėse ar kitoms tikslinėms grupėms;

               h)

               ištirti su smurtu susijusius reiškinius ir jų poveikį aukoms bei visuomenei, taip pat sveikatos apsaugos, socialines ir ekonomines sąnaudas, kad būtų galima imtis priemonių prieš pagrindines smurto priežastis, glūdinčias visų visuomenės sluoksnių aplinkoje;

               i)

               parengti ir įgyvendinti paramos aukoms ir rizikos grupei priskiriamiems žmonėms programas bei nusikaltėliams skirtas intervencines programas, tuo pat metu užtikrinant aukų saugumą.

         4 straipsnis
   Veiksmų rūšys
   Siekiant įgyvendinti 2 ir 3 straipsniuose išdėstytus bendruosius ir konkrečius tikslus, pagal metinėse darbo programose nustatytas sąlygas Programa remiami šių rūšių veiksmai:

               a)

               konkretūs Komisijos veiksmai, pavyzdžiui, studijos ir moksliniai tyrimai, nuomonių apklausos ir tyrimai, rodiklių ir metodikų kūrimas, duomenų ir statistikos rinkimas, apdorojimas ir skleidimas, seminarai, konferencijos ir ekspertų susitikimai, viešųjų kampanijų ir renginių organizavimas, pagalbos tarnybų bei tinklaviečių kūrimas ir priežiūra, informacinės medžiagos (įskaitant IT programas ir mokymo išteklius) rengimas ir platinimas, suinteresuotų subjektų specializuotų grupių, teikiančių ekspertų konsultacijas, susijusias su smurtu, kūrimas ir pagalba jų veiklai, parama kitiems nacionalinių ekspertų tinklams ir analitinė, stebėsenos bei vertinimo veikla;

               b)

               konkretūs tarpvalstybiniai Bendrijos intereso projektai, kuriuose dalyvauja mažiausiai dvi valstybės narės, pagal metinėse darbo programose nustatytas sąlygas;

               c)

               parama NVO arba kitų organizacijų, siekiančių bendro Europos intereso tikslo, veiklai, susijusiai su 2 straipsnyje išdėstytais bendraisiais Programos tikslais, pagal metinėse darbo programose nustatytas sąlygas.

         5 straipsnis
   Trečiųjų šalių dalyvavimas
   Programos veiksmuose gali dalyvauti šios šalys:

               a)

               šalys, su kuriomis Europos Sąjunga pasirašė Stojimo sutartį;

               b)

               šalys kandidatės, kurios naudojasi pasirengimo narystei strategija, pagal šių šalių dalyvavimo Bendrijos programose bendrąsias sąlygas, atitinkamai nustatytas pagrindų susitarime ir Asociacijos tarybų sprendimuose;

               c)

               ELPA valstybės, kurios yra EEE susitarimo šalys, pagal to Susitarimo nuostatas;

               d)

               Vakarų Balkanų šalys pagal susitarimus, kurie turi būti sudaryti su tomis šalimis remiantis pagrindų susitarimais dėl šių šalių dalyvavimo Bendrijos programose bendrųjų principų.

         Prie projektų gali prisijungti šioje Programoje nedalyvaujančios šalys kandidatės, jei tai padėtų joms pasirengti narystei, arba kitos šioje Programoje nedalyvaujančios trečiosios šalys, jei tai padeda siekti projektų tikslo.
   6 straipsnis
   Naudos gavėjų grupės ir tikslinės grupės
   1.   Programa naudojasi vaikai, jaunimas ir moterys, kurie tapo arba kurie gali tapti smurto aukomis.
   2.   Pagrindinės Programos tikslinės grupės yra, inter alia, šeimos, mokytojai ir auklėtojai, policijos ir sienos apsaugos pareigūnai ir socialiniai darbuotojai, vietos, nacionalinės ir karinės valdžios institucijos, medicinos ir paramedicinos personalas, teismų darbuotojai, NVO, profesinės sąjungos ir religinės bendruomenės.
   7 straipsnis
   Galimybė dalyvauti Programoje
   Programoje gali dalyvauti privačios ar valstybinės organizacijos ir institucijos (vietos valdžios institucijos atitinkamame lygmenyje, universitetų skyriai ir mokslinių tyrimų centrai), kurios dirba siekdamos užkirsti kelią smurtui prieš vaikus, jaunimą ir moteris bei kovoti su juo arba apsaugoti nuo tokio smurto, arba teikti paramą aukoms, arba įgyvendinti tikslinius veiksmus skatinant nesitaikstymą su tokiu smurtu, arba skatinti požiūrio į pažeidžiamas grupes bei smurto aukas ir elgesio su jomis pokyčius.
   8 straipsnis
   Intervencijos rūšys
   1.   Bendrijos finansavimas gali būti tokių teisinių formų:

               —

               dotacijos,

               —

               viešųjų pirkimų sutartys.

         2.   Bendrijos dotacijos suteikiamos apsvarsčius viešiems konkursams pateiktas paraiškas, išskyrus tinkamai pagrįstus išimtinius skubius atvejus arba kai naudos gavėjo ypatumai neleidžia tam tikram veiksmui pasirinkti nieko kito. Bendrijos dotacijos teikiamos veiklai ir veiksmams. Didžiausia bendro finansavimo suma nustatoma metinėse darbo programose.
   3.   Be to, gali būti skirta lėšų papildomoms priemonėms, dėl kurių bus sudaromos viešųjų pirkimų sutartys; tokiu atveju su Programos tikslais tiesiogiai susijusių paslaugų ir prekių įsigijimo išlaidos padengiamos iš Bendrijos lėšų. Tai apima, inter alia, informacijos ir ryšių bei projektų, politikos krypčių, programų ir teisės aktų rengimo, įgyvendinimo, stebėsenos, tikrinimo ir įvertinimo išlaidos.
   9 straipsnis
   Įgyvendinimo priemonės
   1.   Komisija teikia Bendrijos pagalbą laikydamasi Finansinio reglamento.
   2.   Siekdama įgyvendinti Programą Komisija, laikydamasi 2 straipsnyje išdėstytų Programos bendrųjų tikslų, priima metinę darbo programą, kurioje nurodomi konkretūs tikslai, teminiai prioritetai, pateikiamas 8 straipsnyje numatytų papildomų priemonių apibūdinimas ir prireikus kitų veiksmų sąrašas. Metinėje darbo programoje nustatomas minimalus dotacijoms skiriamų metinių išlaidų procentinis dydis.
   3.   Metinė darbo programa priimama laikantis 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos valdymo procedūros.
   4.   Šiam sprendimui įgyvendinti būtinos priemonės, susijusios su visais kitais klausimais, priimamos laikantis 10 straipsnio 3 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
   5.   Atliekant veiksmams skirtų dotacijų įvertinimo ir suteikimo procedūras atsižvelgiama, inter alia, į šiuos kriterijus:

               a)

               bendruosius ir konkrečius tikslus, kaip nurodyta 2 ir 3 straipsniuose, ir priemones, kurių buvo imtasi įvairiose srityse, kaip nurodyta 3 straipsnyje, ir ar jie atitinka metinę darbo programą;

               b)

               siūlomo veiksmo kokybę – jo koncepciją, organizavimą, pristatymą ir tikėtinus rezultatus;

               c)

               prašomą Bendrijos finansavimo sumą ir jos panaudojimo efektyvumą atsižvelgiant į tikėtinus rezultatus;

               d)

               tikėtinų rezultatų poveikį 2 ir 3 straipsniuose apibrėžtiems bendriesiems ir konkretiems tikslams bei priemonėms, kurių buvo imtasi įvairiose srityse, kaip nurodyta 3 straipsnyje;

               e)

               inovacijas.

         6.   Paraiškos dėl 4 straipsnio c punkte nurodytų dotacijų veiklai vertinamos atsižvelgiant į:

               a)

               atitikimą Programos tikslams;

               b)

               planuojamos veiklos kokybę;

               c)

               galimą šios veiklos daugiklio efektą visuomenėje;

               d)

               vykdomos veiklos geografinį poveikį;

               e)

               piliečių dalyvavimą atitinkamų organų struktūrose;

               f)

               siūlomos veiklos išlaidų efektyvumo santykį.

         10 straipsnis
   Komitetas
   1.   Komisijai padeda komitetas.
   2.   Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 4 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
   Sprendimo 1999/468/EB 4 straipsnio 3 dalyje nustatytas laikotarpis yra du mėnesiai.
   3.   Darant nuorodą į šią dalį, taikomi Sprendimo 1999/468/EB 3 ir 7 straipsniai, atsižvelgiant į to sprendimo 8 straipsnio nuostatas.
   4.   Komitetas priima savo darbo tvarkos taisykles.
   11 straipsnis
   Papildomumas
   1.   Bus siekiama sąveikos ir papildomumo su kitomis Bendrijos priemonėmis, visų pirma su „Saugumo ir laisvių apsaugos“ bei „Solidarumo ir migracijos srautų valdymo“ bendrosiomis programomis, 7-ąja bendrąja mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programa bei sveikatos apsaugos programomis, „Užimtumo ir socialinio solidarumo programa – PROGRESS“ ir ES saugesnio interneto veiksmų planu „Safer Internet Plus“. Taip pat bus siekiama papildomumo su Europos lyčių lygybės instituto veikla. Statistinė informacija apie smurtą bus parengta bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis, prireikus naudojantis Bendrijos statistikos programa.
   2.   Programos ištekliai gali būti pasidalyti su kitomis Bendrijos priemonėmis, visų pirma su „Saugumo ir laisvių apsaugos“, „Solidarumo ir migracijos srautų valdymo“ bendrosiomis programomis ir 7-ąja bendrąja mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programa, kad būtų įgyvendinti visų programų tikslus atitinkantys veiksmai.
   3.   Pagal šį sprendimą finansuojamai veiklai neteikiama pagalba tam pačiam tikslui pagal kitas Bendrijos finansines priemones. Komisija reikalauja, kad naudos pagal Programą gavėjai teikia Komisijai informaciją apie finansavimą, gautą iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto ir kitų šaltinių, bei informaciją apie rengiamas paraiškas finansavimui gauti.
   12 straipsnis
   Finansavimas
   1.   Finansinis paketas šiam sprendimui įgyvendinti 1 straipsnyje nustatytu laikotarpiu yra 116,85 milijonai EUR.
   2.   Programoje numatytiems veiksmams skirtos lėšos įtraukiamos į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto metinius asignavimus. Turimus metinius asignavimus tvirtina biudžeto valdymo institucija, neviršydama finansinio plano ribų.
   13 straipsnis
   Stebėsena
   1.   Kiekvieno pagal šią Programą finansuojamo veiksmo atveju Komisija užtikrina, kad naudos gavėjas pateiktų technines ir finansines ataskaitas apie darbo pažangą. Per tris mėnesius nuo veiksmo užbaigimo taip pat pateikiama galutinė ataskaita. Ataskaitų formą ir turinį nustato Komisija.
   2.   Komisija užtikrina, kad įgyvendinant šią Programą sudarytos sutartys ir susitarimai visų pirma nustatytų, kad Komisija (arba bet koks jos įgaliotas atstovas) vykdo priežiūrą ir finansų kontrolę, prireikus atlikdama patikrinimus vietoje, įskaitant atrankinius patikrinimus, o Audito Rūmai – auditą.
   3.   Kiekvieno veiksmo atveju Komisija reikalauja, kad finansinės pagalbos gavėjas sudarytų Komisijai galimybę susipažinti su visais veiksmo išlaidas patvirtinančiais dokumentais penkerius metus po paskutinio mokėjimo.
   4.   Remdamasi 1 ir 2 dalyse nurodytų ataskaitų ir atrankinių patikrinimų rezultatais, Komisija prireikus patikslina anksčiau patvirtintos finansinės pagalbos dydį arba jos skyrimo sąlygas bei mokėjimų tvarkaraštį.
   5.   Komisija imasi visų kitų reikiamų priemonių, kad patikrintų, ar finansuoti veiksmai yra įvykdyti tinkamai ir nepažeidžiant šio sprendimo bei Finansinio reglamento nuostatų.
   14 straipsnis
   Bendrijos finansinių interesų apsauga
   1.   Komisija užtikrina, kad, įgyvendinant pagal šį sprendimą finansuojamus veiksmus, Bendrijos finansiniai interesai būtų apsaugoti taikant sukčiavimo, korupcijos ir bet kokios kitos neteisėtos veiklos prevencijos priemones, vykdant veiksmingus patikrinimus ir susigrąžinant nepagrįstai išmokėtas sumas, o nustačius pažeidimus – taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2988/95, Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999.
   2.   Pagal Programą finansuojant Bendrijos veiksmus Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 ir Reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 taikomi visiems Bendrijos teisės nuostatos pažeidimams, įskaitant remiantis Programa nustatyto sutartinio įsipareigojimo pažeidimus, susijusius su ekonominės veiklos vykdytojo veikla ar neveikimu, kai dėl nepagrįstų išlaidų padaroma ar būtų padaryta žala Europos Sąjungos bendrajam biudžetui ar jos valdomiems biudžetams.
   3.   Nustačiusi pažeidimus, įskaitant šio sprendimo, individualaus sprendimo, sutarties ar susitarimo, pagal kuriuos teikiama atitinkama finansinė parama, nuostatų pažeidimo atvejus, arba išsiaiškinusi, kad be Komisijos pritarimo buvo padaryti veiksmo pakeitimai, neatitinkantys projekto pobūdžio ar jo įgyvendinimo sąlygų, Komisija sumažina, sustabdo ar susigrąžina veiksmui suteiktą finansinę pagalbą.
   4.   Jei nesilaikoma terminų arba įgyvendinant veiksmą pasiekta pažanga pateisina tik dalį skirtos finansinės pagalbos, Komisija reikalauja, kad naudos gavėjas per nustatytą laikotarpį pateiktų paaiškinimus. Jei naudos gavėjas nepateikia patenkinamo atsakymo, Komisija gali nutraukti likusios finansinės paramos mokėjimą ir pareikalauti sugrąžinti jau išmokėtas sumas.
   5.   Visos nepagrįstai išmokėtos sumos sugrąžinamos Komisijai. Laiku negrąžinus išmokų, pagal Finansiniame reglamente nustatytas sąlygas skaičiuojami delspinigiai.
   15 straipsnis
   Vertinimas
   1.   Bus vykdoma reguliari Programos stebėsena siekiant kontroliuoti pagal šią Programą vykdomos veiklos įgyvendinimą.
   2.   Komisija užtikrina reguliarų, nepriklausomą, išorinį Programos vertinimą.
   3.   Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:

               a)

               ne vėliau kaip 2011 m. kovo 31 d. – pasiektų rezultatų ir kokybinių bei kiekybinių šios Programos įgyvendinimo aspektų tarpinį įvertinimo pranešimą bei finansuotų projektų ir priemonių sąrašą;

               b)

               ne vėliau kaip 2012 m. gegužės 31 d. – komunikatą apie Programos tęsimą;

               c)

               ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. – Programos įgyvendinimo ir rezultatų ex post įvertinimo pranešimą.

         16 straipsnis
   Projektų skelbimas
   Komisija kasmet skelbia pagal šią Programą finansuotų projektų sąrašą ir trumpus kiekvieno projekto aprašus.
   17 straipsnis
   Pereinamojo laikotarpio priemonės
   Sprendimas Nr. 803/2004/EB yra panaikinamas. Pagal tą sprendimą pradėtus veiksmus iki jų užbaigimo toliau reglamentuoja minėtas sprendimas.
   18 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre, 2007 m. birželio 20 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. GLOSER

      (1)  OL C 69, 2006 3 21, p. 1.

      (2)  OL C 192, 2006 8 16, p. 25.

      (3)  2006 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2007 m. kovo 5 d. Tarybos bendroji pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2007 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

      (4)  OL C 364, 2000 12 18, p. 1.

      (5)  OL C 59, 2001 2 23, p. 307.

      (6)  OL C 77 E, 2002 3 28, p. 126.

      (7)  OL C 287 E, 2006 11 24, p. 75.

      (8)  OL C 288 E, 2006 11 25, p. 66.

      (9)  OL L 34, 2000 2 9, p. 1.

      (10)  OL L 143, 2004 4 30, p. 1.

      (11)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (12)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1995/2006 (OL L 390, 2006 12 30, p. 1).

      (13)  OL L 357, 2002 12 31, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 478/2007 (OL L 111, 2007 4 28, p. 13).

      (14)  OL L 312, 1995 12 23, p. 1.

      (15)  OL L 292, 1996 11 15, p. 2.

      (16)  OL L 136, 1999 5 31, p. 1.

      (17)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).


title: 2012/418/ES: 2011 m. gruodžio 21 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Irako Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino tam tikrų šio susitarimo nuostatų taikymo

text:
31.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 204/18

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. gruodžio 21 d.
   dėl Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Irako Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino tam tikrų šio susitarimo nuostatų taikymo
   (2012/418/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 79 straipsnio 3 dalį, 91 straipsnį, 100 straipsnį, 192 straipsnio 1 dalį, 194 straipsnį, 207 straipsnį ir 209 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. kovo 23 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis su Irako Respublika dėl Prekybos ir bendradarbiavimo susitarimo;

               (2)

               Komisijai pasiūlius, 2009 m. spalio 27 d. Taryba suteikė leidimą keisti derybų su Irako Respublika įgaliojimus, kad būtų sustiprintas susitarimo statusas, jo pavadinime terminą „prekyba“ pakeičiant terminu „bendradrabiavimas“ ir įsteigiant ministrų lygmeniu veikiančią Bendradarbiavimo tarybą;

               (3)

               Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Irako Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (toliau – susitarimas) turėtų būti pasirašytas. Tam tikros šio susitarimo dalys turėtų būti taikomos laikinai, kol bus užbaigtos jo sudarymo procedūros;

               (4)

               į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo Trečiosios dalies V antraštinės dalies taikymo sritį patenkančios susitarimo nuostatos Jungtinei Karalystei ir Arijai privalomos ne kaip Europos Sąjungos valstybėms narėms, o kaip atskiroms Susitariančiosioms Šalims, nebent Europos Sąjunga kartu su Jungtine Karalyste ir (arba) Airija praneštų Irakui, kad Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai jos privalomos kaip Europos Sąjungos valstybėms narėms pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėtą Protokolą Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės. Jei pagal Protokolo Nr. 21 4a straipsnį Jungtinei Karalystei ir (arba) Airijai šios nuostatos nustoja būti privalomos kaip Europos Sąjungos valstybėms narėms, Europos Sąjunga kartu su Jungtine Karalyste ir (arba) Airija nedelsdamos praneša Irakui apie bet kokį savo pozicijos pasikeitimą; tokiu atveju Susitarimo nuostatos išlieka joms privalomos kaip atskiroms Susitariančiosioms Šalims. Tai taikoma ir Danijai pagal prie tų Sutarčių pridedamą Protokolą Nr. 22 dėl Danijos pozicijos,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos bei jos valstybių narių ir Irako Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo pasirašymas su sąlyga, kad bus sudarytas minėtas susitarimas.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Sąjungos vardu.
   3 straipsnis
   Kol bus baigtos reikiamos jo įsigaliojimo procedūros, susitarimo 2 straipsnis ir II, III bei V antraštinės dalys taikomi laikinai pagal susitarimo 117 straipsnį tiktai tiek kiek klausimai priklauso Sąjungos kompetencijai nuo pirmosios trečio mėnesio, einančio po dienos, kai Sąjunga ir Irakas vienas kitam pranešė, kad laikinam taikymui reikalingos procedūros yra baigtos, dienos.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 21 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. DOWGIELEWICZ


title: 2011/371/ES: 2011 m. birželio 20 d. Tarybos sprendimas dėl Regionų komiteto Austrijai atstovaujančio pakaitinio nario skyrimo

text:
25.6.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 166/27

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 20 d.
   dėl Regionų komiteto Austrijai atstovaujančio pakaitinio nario skyrimo
   (2011/371/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
   atsižvelgdama į Austrijos Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2009 m. gruodžio 22 d. ir 2010 m. sausio 18 d. Taryba priėmė sprendimus 2009/1014/ES (1) ir 2010/29/ES (2) dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2010 m. sausio 26 d. iki 2015 m. sausio 25 d.

               (2)

               Pasibaigus Johanna MIKL LEITNER kadencijai tapo laisva Regionų komiteto pakaitinio nario vieta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Likusiam kadencijos laikui – iki 2015 m. sausio 25 d., į Regionų komitetą pakaitine nare skiriama:

               —

               Barbara SCHWARZ, Amt der NÖ Landesregierung.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 20 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OL L 348, 2009 12 29, p. 22.

      (2)  OL L 12, 2010 1 19, p. 11.