title: 2006/369/EB: 2005 m. lapkričio 8 d.  Tarybos sprendimas, dėl Europos bendrijos ir Bulgarijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo ir laikino taikymo

text:
24.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 136/21

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. lapkričio 8 d.
   dėl Europos bendrijos ir Bulgarijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo ir laikino taikymo
   (2006/369/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos pirmu sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimu.

               (2)

               Komisija Bendrijos vardu vedė derybas su Bulgarijos Respublika dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų, laikydamasi mechanizmų ir nurodymų, pateikiamų Tarybos sprendimo, įgaliojančio Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimu, priede.

               (3)

               Atsižvelgiant į tai, kad Susitarimas, dėl kurio susitarė Komisija, gali būti sudarytas vėliau, jis turėtų būti pasirašytas ir laikinai taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Bulgarijos Respublikos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymas, atsižvelgiant į Tarybos sprendimą dėl minėto Susitarimo sudarymo.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį ar asmenis, kuriam (-iems) suteikiami įgaliojimai Bendrijos vardu pasirašyti Susitarimą, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.
   3 straipsnis
   Iki Susitarimo įsigaliojimo jis laikinai taikomas nuo pirmojo mėnesio po to, kai Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui skirtų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos.
   4 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas pateikti Susitarimo 8 straipsnio 2 dalyje numatytą pranešimą.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         G. BROWN

    ---documentbreak---

               24.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 136/22

         Europos bendrijos ir Bulgarijos Respublikos
   SUSITARIMAS
   dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų
   EUROPOS BENDRIJA
   ir
   BULGARIJOS RESPUBLIKA (toliau – Bulgarija),
   (toliau – Šalys),
   PAŽYMĖDAMOS, kad kelių Europos bendrijos valstybių narių ir Bulgarijos sudarytuose dvišaliuose susitarimuose dėl oro susisiekimo paslaugų yra nuostatų, prieštaraujančių Bendrijos teisei,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija turi išskirtinę kompetenciją dėl kelių aspektų, kurie gali būti įtraukti į Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalius susitarimus dėl oro susisiekimo paslaugų,
   PAŽYMĖDAMOS, kad pagal Europos bendrijos teisę Bendrijos oro vežėjai, įsisteigę valstybėje narėje, turi teisę nediskriminuojami naudotis oro maršrutais tarp Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių,
   ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, numatančius galimybę tokių trečiųjų šalių nacionaliniams subjektams įsigyti nuosavybės teises į oro vežėjų, turinčių pagal Europos bendrijos teisę išduotas licencijas, bendroves,
   PRIPAŽINDAMOS, kad Europos bendrijos valstybių narių ir Bulgarijos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatos, prieštaraujančios Europos bendrijos teisei, turi būti visiškai suderintos su Bendrijos teise, kad būtų sukurtas tvirtas teisinis pagrindas oro susisiekimo paslaugoms tarp Europos bendrijos ir Bulgarijos, ir užtikrintas tokių oro susisiekimo paslaugų tęstinumas,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija, dalyvaudama šiose derybose, nesiekia didinti oro eismo tarp Europos bendrijos ir Bulgarijos bendro masto, daryti poveikį Bendrijos oro vežėjų ir Bulgarijos oro vežėjų pusiausvyrai, arba derėtis dėl galiojančių dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatų, susijusių su skrydžių teisėmis, pakeitimų,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   Šiame Susitarime valstybės narės – tai Europos bendrijos valstybės narės.
   2.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, nacionalinius subjektus, yra suprantama kaip nuoroda į Europos bendrijos valstybių narių nacionalinius subjektus.
   3.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, oro vežėjus ar aviakompanijas, yra suprantama kaip nuoroda į tos valstybės narės paskirtus oro vežėjus ar aviakompanijas.
   2 straipsnis
   Valstybės narės paskyrimas
   1.   Šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos pakeičia II priedo a ir b punktuose išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjo paskyrimo, Bulgarijos jam suteiktų licencijų ar leidimų bei, atitinkamai, atsisakymo išduoti licencijas ar leidimus oro vežėjui, jų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo. Šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatos pakeičia II priedo a ir b punktuose išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjo paskyrimo, Bulgarijos jam suteiktų licencijų ar leidimų bei, atitinkamai, atsisakymo išduoti licencijas ar leidimus oro vežėjui, jų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo.
   2.   Gavusi valstybės narės paskyrimo dokumentą, Bulgarija kuo greičiau suteikia atitinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas yra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje ir turi galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti pagal Europos bendrijos teisę;

               ii)

               už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę, ir paskyrimo dokumente yra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; ir

               iii)

               oro vežėją tiesiogiai valdo arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir toliau valdys valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų valstybių nacionaliniai subjektai, ir jį nuolat veiksmingai kontroliuoja tos valstybės ir (arba) tie nacionaliniai subjektai.

         3.   Bulgarija gali atsisakyti išduoti, atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti valstybės narės paskirto vežėjo licencijas ar leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas nėra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje arba neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti pagal Bendrijos teisę;

               ii)

               už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės, ir paskyrimo dokumente nėra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; ar

               iii)

               oro vežėjo tiesiogiai ar per jo kontrolinį akcijų paketą nevaldo ir veiksmingai nekontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai arba III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tų valstybių nacionaliniai subjektai.

         Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Bulgarija nediskriminuoja Bendrijos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.
   4.   Gavusi Bulgarijos paskyrimą, valstybė narė kuo greičiau suteikia tinkamas licencijas ir leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas turi galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti, išduotą pagal Bulgarijos teisę;

               ii)

               Bulgarija, kuri yra atsakinga už vežėjo pažymėjimo išdavimą, vykdo ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę; ir

               iii)

               oro vežėją tiesiogiai valdo arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo ir toliau valdys Bulgarija ir (arba) jos fizinis ar juridinis asmuo, ir jį nuolat veiksmingai kontroliuoja Bulgarija ir (arba) jos fizinis ar juridinis asmuo.

         5.   Valstybė narė gali atsisakyti išduoti, atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti Bulgarijos paskirto oro vežėjo licencijas ar leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti, išduotos pagal Bulgarijos teisę;

               ii)

               Bulgarija, kuri yra atsakinga už vežėjo pažymėjimo išdavimą, nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės; ar

               iii)

               oro vežėjas tiesiogiai ar per jo kontrolinį akcijų paketą nevaldo ir veiksmingai nekontroliuoja Bulgarija ir (arba) jos fizinis ar juridinis asmuo.

         3 straipsnis
   Su veiklos kontrole susijusios teisės
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo c punkte išvardytus straipsnius.
   2.   Jeigu valstybė narė paskyrė oro vežėją, kurio kontrolę vykdo ir užtikrina kita valstybė narė, Bulgarijos teisės pagal oro vežėją paskyrusios valstybės narės ir Bulgarijos susitarimo saugą reglamentuojančias nuostatas taikomos ir tada, kai ta kita valstybė narė priima, įgyvendina ar užtikrina saugos standartus ir išduoda tam oro vežėjui licenciją oro susisiekimui vykdyti.
   4 straipsnis
   Aviacinio kuro apmokestinimas
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo d punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.
   2.   Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, nė viena II priedo d punkte išvardytų susitarimų nuostata nekliudo valstybėms narėms nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už kurą, jų teritorijoje tiekiamą naudoti Bulgarijos paskirto oro vežėjo orlaivyje, kai toks oro vežėjas vykdo skrydžius iš vieno valstybės narės teritorijos punkto į kitą tos pačios arba kitos valstybės narės teritorijos punktą.
   5 straipsnis
   Vežimo Europos bendrijoje tarifai
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo e punkte išvardytus straipsnius.
   2.   Tarifai, kuriuos taiko oro vežėjas (-ai), Bulgarijos paskirtas (-i) pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo e punkte nurodyta nuostata dėl vežimo vien Europos bendrijos teritorijoje, nustatomi pagal Europos bendrijos teisę.
   6 straipsnis
   Susitarimo priedai
   Šio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.
   7 straipsnis
   Peržiūra ar keitimas
   Šalys bet kuriuo metu abipusiu susitarimu gali peržiūrėti ar iš dalies pakeisti šį Susitarimą.
   8 straipsnis
   Įsigaliojimas ir laikinas taikymas
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja, kai Šalys raštu praneša viena kitai apie atitinkamų jų vidaus procedūrų, kurios yra būtinos šiam Susitarimui įsigalioti, užbaigimą.
   2.   Nepaisant 1 dalies, Šalys susitaria laikinai taikyti šį Susitarimą nuo kito mėnesio po to, kai Šalys praneša viena kitai apie šiuo tikslu būtinų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos.
   3.   Valstybių narių ir Bulgarijos susitarimai ir kitos priemonės, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną dar nėra įsigalioję ir nėra laikinai taikomi, išvardyti I priedo b punkte. Šis Susitarimas taikomas visiems tokiems susitarimams ir priemonėms, kai jie įsigalioja ar pradedami laikinai taikyti.
   9 straipsnis
   Nutraukimas
   1.   Jeigu I priede nurodytas susitarimas yra nutraukiamas, tuo pat metu netenka galios visos šio Susitarimo nuostatos, susijusios su atitinkamu I priede nurodytu susitarimu.
   2.   Jeigu yra nutraukiami visi I priede išvardyti susitarimai, tuo pat metu netenka galios šis Susitarimas.
   TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šį Susitarimą.

      Sudaryta du tūkstančiai šeštų metų gegužės penktą dieną Zalcburge dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, italų, ispanų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir bulgarų kalbomis.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За европейската общност

         Por la República de Bulgaria
         Za Bulharskou republiku
         For Republikken Bulgarien
         Für die Republik Bulgarien
         Bulgaaria Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Βουλγαρίας
         For the Republic of Bulgaria
         Pour la République de Bulgarie
         Per la Repubblica di Bulgaria
         Bulgārijas Republikas vārdā
         Bulgarijos Respublikos vardu
         Λ Bolgár Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Bulgarija
         Voor de Republiek Bulgarije
         W imieniu Republiki Bułgarii
         Pela República da Bulgária
         Za Bulharskú republiku
         Za Republiko Bolgarijo
         Bulgarian tasavallan puolesta
         För Republiken Bulgarien
         За Република България

   I PRIEDAS
   Šio Susitarimo 1 straipsnyje nurodytų susitarimų sąrašas

               a)

               Bulgarijos ir Europos bendrijos valstybių narių susitarimai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną yra sudaryti, pasirašyti ir (arba) laikinai taikomi

                           —

                           Austrijos Federacinės Vyriausybės ir Bulgarijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1997 m. lapkričio 4 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Austrijos susitarimas.
                           1996 m. birželio 28 d. Vienoje sudarytas Susitarimo memorandumas yra susitarimo dalis.

                           —

                           Belgijos Karalystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1957 m. gegužės 14 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Belgijos susitarimas.

                           —

                           Kipro Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos susitarimas dėl reguliaraus komercinio oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1965 m. gegužės 8 d. Nikosijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Kipro susitarimas.

                           —

                           Čekoslovakijos Socialistinės Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1967 m. rugsėjo 25 d. Sofijoje, dėl kurio Čekijos Respublika paskelbė esanti susaistyta šiomis nuostatomis, toliau II priede – Bulgarijos ir Čekijos susitarimas.

                           —

                           Danijos Karalystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl civilinio oro transporto, pasirašytas 1958 m. gegužės 24 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Danijos susitarimas.
                           Paskutiniai papildymai padaryti pasikeičiant laiškais 1958 m. d. gegužės 24 d.

                           —

                           Suomijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1970 m. kovo 19 d. Helsinkyje, toliau II priede – Bulgarijos ir Suomijos susitarimas.

                           —

                           Prancūzijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1965 m. rugpjūčio 4 d. Paryžiuje, toliau II priede – Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimas.
                           Papildytas pasikeičiant laiškais 1965 m. d. rugpjūčio 4 d. Daliniai pakeitimai padaryti pasikeičiant laiškais 1969 m. birželio 12 d. ir liepos 10 d.
                           Paskutiniai daliniai pakeitimai padaryti Susitarimo memorandumu, sudarytu 2000 m. sausio 26 d. Sofijoje.

                           —

                           Vokietijos Federacinės Respublikos ir Bulgarijos Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1993 m. birželio 11 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Vokietijos susitarimas.
                           Papildymai padaryti Susitarimo memorandumu, sudarytu 2001 m. spalio 1 d. Sofijoje.
                           2002 m. rugpjūčio 15 d. ir 2004 m. balandžio 20 d. notos yra susitarimo dalis.

                           —

                           Graikijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 2002 m. lapkričio 1 d. Atėnuose, toliau II priede – Bulgarijos ir Graikijos susitarimas.
                           2000 m. vasario 23 d. Atėnuose sudarytas Susitarimo memorandumas yra susitarimo dalis.

                           —

                           Vengrijos Liaudies Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1969 m. rugpjūčio 29 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Vengrijos susitarimas.

                           —

                           Airijos Vyriausybės ir Bulgarijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1995 m. liepos 27 d. Dubline, toliau II priede – Bulgarijos ir Airijos susitarimas.

                           —

                           Italijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl civilinio oro transporto, pasirašytas 1974 m. gegužės 27 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Italijos susitarimas.
                           1974 m. balandžio 4 d. Romoje sudarytas Suderintas protokolas yra susitarimo dalis.
                           Paskutiniai daliniai pakeitimai padaryti Susitarimo memorandumu, sudarytu 1997 m. liepos 25 d. Romoje.

                           —

                           Latvijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1999 m. gegužės 19 d. Varšuvoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Latvijos susitarimas.

                           —

                           Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1965 m. gegužės 8 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Liuksemburgo susitarimas.

                           —

                           Maltos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1982 m. liepos 23 d. Varnoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Maltos susitarimas.
                           1982 m. balandžio 12 d. Maltoje sudarytas Susitarimo memorandumas yra susitarimo dalis.

                           —

                           Nyderlandų Karalystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1958 m. vasario 7 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Nyderlandų susitarimas.
                           Paskutiniai papildymai padaryti Susitarimo memorandumu, sudarytu 2002 rugpjūčio 6 d. Hagoje.

                           —

                           Lenkijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1949 m. gegužės 16 d. Varšuvoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Lenkijos susitarimas.

                           —

                           Portugalijos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1975 m. spalio 22 d. Lisabonoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Portugalijos susitarimas.

                           —

                           Slovakijos Respublikos Vyriausybės ir Bulgarijos Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1995 m. gruodžio 8 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Slovakijos susitarimas.

                           —

                           Ispanijos Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1971 m. lapkričio 6 d. Sofijoje, toliau II – priede Bulgarijos ir Ispanijos susitarimas.
                           Paskutiniai daliniai pakeitimai padaryti Suderintu protokolu, sudarytu 1978 m. spalio 21 d. Sofijoje.

                           —

                           Švedijos Karalystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl civilinio oro transporto, pasirašytas 1957 m. balandžio 17 d. Sofijoje, toliau II priede – Bulgarijos ir Švedijos susitarimas.

                           —

                           Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Bulgarijos Liaudies Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų jų atitinkamose teritorijose ir už jų ribų, pasirašytas 1970 m. gegužės 28 d. Londone, toliau II priede – Bulgarijos ir JK susitarimas.
                           Pakeitimai padaryti pasikeičiant notomis 1973 m. rugpjūčio 23 d.
                           1998 m. sausio 15 d. Londone sudarytas Susitarimo memorandumas yra susitarimo dalis.

               b)

               Parafuoti ar pasirašyti Bulgarijos ir Europos bendrijos valstybių narių susitarimai ir kitos priemonės dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie šio susitarimo pasirašymo dieną dar neįsigaliojo ir laikinai nėra taikomi.

         II PRIEDAS
   Šio Susitarimo I priede išvardytų ir 2–5 straipsniuose nurodytų susitarimų straipsnių sąrašas

               a)

               Valstybės narės paskyrimas:

                           —

                           Bulgarijos ir Austrijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Belgijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Kipro susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Čekijos Respublikos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Danijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Suomijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vokietijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Graikijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vengrijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Airijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Italijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Latvijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Liuksemburgo susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Maltos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Nyderlandų susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Lenkijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Portugalijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Slovakijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Ispanijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Švedijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir JK susitarimo 3 straipsnis.

               b)

               Atsisakymas išduoti licencijas ar leidimus, jų atšaukimas, laikinas galiojimo sustabdymas arba apribojimas:

                           —

                           Bulgarijos ir Austrijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Belgijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Kipro susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Danijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Suomijos susitarimo 3 ir 4 straipsniai,

                           —

                           Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vokietijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Graikijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vengrijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Airijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Italijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Latvijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Liuksemburgo susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Maltos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Nyderlandų susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Lenkijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Portugalijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Slovakijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Ispanijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Švedijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir JK susitarimo 4 straipsnis.

               c)

               Veiklos kontrolė:

                           —

                           Bulgarijos ir Graikijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vokietijos susitarimo 11a straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimo 12a straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Italijos susitarimo 9b straipsnis.

               d)

               Aviacinio kuro apmokestinimas:

                           —

                           Bulgarijos ir Austrijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Belgijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Kipro susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Čekijos Respublikos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Danijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Suomijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vokietijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Graikijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vengrijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Airijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Italijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Latvijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Liuksemburgo susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Maltos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Nyderlandų susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Lenkijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Portugalijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Slovakijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Ispanijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Švedijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir JK susitarimo 5 straipsnis.

               e)

               Vežimo Europos bendrijoje tarifai:

                           —

                           Bulgarijos ir Austrijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Belgijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Kipro susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Čekijos Respublikos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Danijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Suomijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Prancūzijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vokietijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Graikijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Vengrijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Airijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Italijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Latvijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Liuksemburgo susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Maltos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Nyderlandų susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Lenkijos susitarimo priedo 4 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Portugalijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Slovakijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Ispanijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir Švedijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Bulgarijos ir JK susitarimo 9 straipsnis.

         III PRIEDAS
   Šio Susitarimo 2 straipsnyje nurodytų kitų valstybių sąrašas

               a)

               Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               b)

               Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               c)

               Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               d)

               Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto).


title: 1996 m. rugsėjo 16 d. Tarybos sprendimas dėl tam tikrų susitarimų tarp Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių (Kirgizstano, Lietuvos, Tadžikistano, Turkmėnistano) dėl prekybos tekstilės produktais laikino taikymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31996D0594

Oficialusis leidinys L 263 , 16/10/1996 p. 0035 - 0035

		Tarybos sprendimas1996 m. rugsėjo 16 d.dėl tam tikrų susitarimų tarp Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių (Kirgizstano, Lietuvos, Tadžikistano, Turkmėnistano) dėl prekybos tekstilės produktais laikino taikymo(96/594/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį kartu su 228 straipsnio 2 dalies pirmu sakiniu,atsižvelgdamas į Komisijos pasiūlymą,kadangi su Kirgizija, Lietuva, Tadžikistanu ir Turkmėnistanu buvo vedamos derybos dėl dvišalių sutarčių dėl prekybos tekstilės produktais, toliau – pagrindinės sutartys, ir jos buvo laikinai taikomos remiantis 1993 m. gruodžio 20 d. Tarybos sprendimu 94/277/EB [1],kadangi 1994 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu 94/978/EB [2] buvo patvirtinta ir 1995 m. sausio 1 d. įsigaliojo pagrindinė sutartis su Lietuva;kadangi Komisija vedė Bendrijos vardu derybas dėl dvišalių sutarčių pasikeičiant raštais, iš dalies pakeičiančių pagrindines sutartis su aukščiau minėtomis šalimis, kad būtų atsižvelgta į Austrijos, Suomijos ir Švedijos įstojimą į Europos Sąjungą; kadangi šios sudarytos sutartys turėtų būti laikinai taikomos, jei tik jas abipusiškai laikinai taikys aptariamos šalys, nuo 1995 m. sausio 1 d. iki tol, kol bus užbaigtos jų įsigaliojimui reikalingos procedūros,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisEuropos bendrijos ir tam tikrų šio sprendimo priede išvardytų trečiųjų šalių dvišalės sutartys sudarytos pasikeičiant raštais, iš dalies pakeičiančios esamas dvišales sutartis, susitarimus ir protokolus dėl prekybos tekstilės produktais su tam tikromis trečiosiomis šalimis, siekiant atsižvelgti į Austrijos Respublikos, Suomijos Respublikos ir Švedijos Karalystės įstojimą į Europos Sąjungą, laikinai taikomos, jei tik jas abipusiškai laikinai taikys šalys partnerės, nuo 1995 m. sausio 1 d. tol, kol jos bus oficialiai įsigalios.2 straipsnisParafuotų sutarčių tekstai pridedami prie šio sprendimo.Priimta Briuselyje, 1996 m. rugsėjo 16 d.Tarybos varduPirmininkasI. Yates[1] OL L 123, 1994 5 17, p. 1.[2] OL L 375, 1994 12 31, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASŠalių sąrašasKirgizstanasLietuvaTadžikistanasTurkmėnistanas--------------------------------------------------


title: 2015 m. kovo 4 d. Europos Centrinio Banko sprendimas (ES) 2015/774 dėl viešojo sektoriaus vertybinių popierių pirkimo antrinėse rinkose programos (ECB/2015/10)

text:
14.5.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 121/20

         EUROPOS CENTRINIO BANKO SPRENDIMAS (ES) 2015/774
   2015 m. kovo 4 d.
   dėl viešojo sektoriaus vertybinių popierių pirkimo antrinėse rinkose programos (ECB/2015/10)
   EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 127 straipsnio 2 dalies pirmą įtrauką,
   atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 12 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą kartu su 3 straipsnio 1 dalies pirma įtrauka ir 18 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto (toliau – ECBS statutas) 18 straipsnio 1 dalį, kad pasiektų ECBS tikslus, Europos Centrinis Bankas (ECB) kartu su valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionaliniais centriniais bankais (toliau – NCB) gali veikti finansų rinkose, be kita ko, pirkdami ir parduodami antrinę rinką turinčias priemones;

               (2)

               2014 m. rugsėjo 4 d. Valdančioji taryba nusprendė inicijuoti trečiąją padengtų obligacijų pirkimo programą (toliau – POPP3) ir turtu užtikrintų vertybinių popierių pirkimo programą (TUVPPP). Kaip ir tikslinėmis ilgesnės trukmės refinansavimo operacijomis, pradėtomis vykdyti 2014 m. rugsėjo mėnesį, šiomis turto pirkimo programomis, suderinamomis su pagrindiniu ECB tikslu – palaikyti kainų stabilumą, siekiama toliau gerinti pinigų politikos perdavimo mechanizmą, skatinti kredito teikimą euro zonos ekonomikai, palengvinti skolinimosi sąlygas namų ūkiams ir įmonėms ir padėti grįžti prie infliacijos lygio, artimesnio 2 %;

               (3)

               2015 m. sausio 22 d. Valdančioji taryba nusprendė, kad turto pirkimai turi būti išplėsti, įtraukiant viešojo sektoriaus vertybinių popierių pirkimo antrinėse rinkose programą (toliau – VSVVPP). Pagal VSVVPP NCB, proporcingai savo atitinkamoms dalims ECB kapitalo rakte, ir ECB antrinėse rinkose iš tinkamų sandorių šalių gali pagal vienakrypčius sandorius pirkti tinkamus antrinę rinką turinčius skolos vertybinius popierius. Šis sprendimas buvo priimtas bendros pinigų politikos kontekste, atsižvelgiant į keletą veiksnių, kurie žymiai padidino neigiamą riziką vidutinės trukmės kainų pokyčių prognozei, taip trukdydami pasiekti ECB pagrindinį tikslą – palaikyti kainų stabilumą. Šie veiksniai apima mažesnį nei tikėtasi priimtų pinigų politikos priemonių poveikį, daugelio faktinės ir prognozuojamos infliacijos euro zonoje veiksnių – tiek svarbiausių priemonių, tiek ir priemonių, atėmus kintančių komponentų, pavyzdžiui, energijos ir maisto, poveikį – mažėjimą link istoriškai žemo lygio ir padidėjusį galimą žymaus naftos kainų nuosmukio poveikį darbo užmokesčio ir kainų nustatymui;

               (4)

               VSVVPP yra proporcinga priemonė kainų pokyčių prognozės rizikai sumažinti, kadangi ji dar labiau supaprastins pinigų politikos ir finansines sąlygas, įskaitant euro zonos ne finansų bendrovių ir namų ūkių skolinimosi sąlygas, tokiu būdu skatindama vartojimą ir investicijų išlaidas euro zonoje ir galiausiai prisidėdama prie infliacijos lygio grąžinimo iki mažesnio kaip 2 %, bet jam artimo lygio vidutiniu laikotarpiu. Aplinkoje, kurioje pagrindinės ECB palūkanų normos yra ties jų žemesniąja riba, o privataus sektoriaus turtui skirtos pirkimo programos vertinamos kaip suteikusios išmatuojamą, tačiau nepakankamą postūmį dominuojančiai neigiamai rizikai kainų stabilumui valdyti, būtina prie Eurosistemos pinigų politikos priemonių pridėti VSVVPP – priemonę, pasižyminčią dideliu poveikio realiai ekonomikai potencialu. Dėl jos poveikio portfelio pusiausvyros atkūrimui, gana didelės VSVVPP pirkimų apimtys prisidės siekiant svarbaus pinigų politikos tikslo – paskatinti finansinius tarpininkus padidinti likvidumo teikimą tarpbankinei rinkai ir kredito teikimą euro zonos ekonomikai;

               (5)

               VSVVPP įtvirtinta nemažai saugiklių, kuriais siekiama užtikrinti, kad numatyti pirkimai būtų proporcingi jos tikslams, ir kad jos sąrangoje būtų tinkamai atsižvelgiama į susijusią finansinę riziką, kuri būtų ribojama rizikos valdymu. Siekiant užtikrinti sklandų tinkamų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių rinkų veikimą ir išvengti trukdymų tinkamai restruktūrizuoti skolą, Eurosistemos centrinių bankų vykdomiems tokių vertybinių popierių pirkimams bus taikomos tam tikros ribos;

               (6)

               VSVVPP visiškai suderinama su Eurosistemos centrinių bankų įsipareigojimais pagal Sutartis, įskaitant piniginio finansavimo draudimą, ir netrikdo Eurosistemos veikimo vadovaujantis atviros rinkos ekonomikos esant laisvai konkurencijai principu;

               (7)

               VSVVPP, TUVPPP ir POPP3 apimties kontekste kas mėnesį rinkai suteiktas likvidumas iš visų pirkimų sudarys 60 milijardų eurų. Pirkimus ketinama vykdyti iki 2016 m. rugsėjo mėnesio pabaigos; bet kokiu atveju jie bus vykdomi tol, kol, Valdančiosios tarybos vertinimu, infliacijos tendencija taps tvari ir atitiks Valdančiosios tarybos tikslą užtikrinti, kad vidutiniu laikotarpiu infliacija būtų mažesnio kaip 2 %, bet jam artimo lygio;

               (8)

               siekdama užtikrinti VSVVPP veiksmingumą, Eurosistema patikslina, kad ji sutinka su tokiu pat (pari passu) kaip privačių investuotojų traktavimu antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių, kuriuos Eurosistema gali pirkti pagal VSVVPP, atžvilgiu, kaip nustatyta tokių priemonių sąlygose;

               (9)

               Eurosistemos vykdomi tinkamų antrinę rinką turinčių skolos priemonių pirkimai pagal VSVVPP turėtų būti įgyvendinami decentralizuotai, tinkamai atsižvelgiant į rinkos kainų formavimąsi ir rinkos veikimo aplinkybes, ir koordinuojami ECB, taip apsaugant Eurosistemos pinigų politikos vieningumą,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   VSVVPP sukūrimas ir apimtis
   Eurosistema sukuria VSVVPP, pagal kurią Eurosistemos centriniai bankai antrinėse rinkose iš tinkamų kitų sandorių šalių, kaip apibrėžta 7 straipsnyje, tam tikromis sąlygomis perka tinkamus antrinę rinką turinčius skolos vertybinius popierius, kaip apibrėžta 3 straipsnyje.
   2 straipsnis
   Apibrėžtys
   Šiame sprendime taikomos šios apibrėžtys:
   1.   Eurosistemos centrinis bankas– ECB ir valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionaliniai centriniai bankai (toliau – NCB);
   2.   pripažinta agentūra– subjektas, kurį Eurosistema klasifikuoja kaip pripažintą agentūrą VSVVPP tikslais;
   3.   tarptautinė organizacija– subjektas, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 (1) 118 straipsnyje, ir kurį Eurosistema klasifikuoja kaip tarptautinę organizaciją VSVVPP tikslais;
   4.   daugiašalis plėtros bankas– subjektas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 117 straipsnio 2 dalyje, ir kurį Eurosistema klasifikuoja kaip daugiašalį plėtros banką VSVVPP tikslais;
   5.   teigiamas peržiūros rezultatas– vėlesnis iš šių dviejų sprendimų: Europos stabilumo mechanizmo Direktorių valdybos sprendimas ir, jei Tarptautinis valiutos fondas kartu finansuoja finansinės pagalbos programą – Tarptautinio valiutos fondo Vykdančiosios valdybos sprendimas patvirtinti kitą išmokėjimą pagal tą programą, suprantant, kad abu sprendimai yra būtini pirkimams pagal VSVVPP atnaujinti.
   2–4 punktuose nurodytų subjektų sąrašas skelbiamas ECB interneto svetainėje.
   3 straipsnis
   Antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių tinkamumo kriterijai
   1.   Atsižvelgiant į šiame straipsnyje nustatytus reikalavimus, eurais išreikšti antrinę rinką turintys skolos vertybiniai popieriai, kuriuos išleido valstybių narių, kurių valiuta yra euro, centrinės Vyriausybės, euro zonoje esančios pripažintos agentūros, euro zonoje esančios tarptautinės organizacijos ir euro zonoje esantys daugiašaliai plėtros bankai, yra tinkami Eurosistemos centrinių bankų pirkimams pagal VSVVPP. Išimtiniais atvejais, kai numatyto pirkimo kiekio negalima pasiekti, Valdančioji taryba gali nuspręsti pirkti antrinę rinką turinčius skolos vertybinius popierius, kuriuos išleido kiti euro zonoje esantys subjektai, pagal 4 dalyje nustatytas sąlygas.
   2.   Kad būtų tinkami pirkimams pagal VSVVPP, antrinę rinką turintys skolos vertybiniai popieriai turi atitikti antrinę rinką turinčio turto tinkamumo Eurosistemos kredito operacijoms kriterijus pagal Gairių ECB/2011/14 (2) I priedą. Jiems taikomi šie reikalavimai:

               a)

               antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių emitentas arba garantas turi bent kredito kokybės 3 žingsnio kredito kokybės įvertinimą pagal Eurosistemos suderintą reitingų skalę, išreikštą bent vienu viešu kredito reitingu, kurį suteikė Eurosistemos kredito vertinimo sistemoje pripažinta išorinė kredito vertinimo institucija (IKVI);

               b)

               jei yra keli IKVI emitento arba IKVI garanto reitingai, taikoma pirmojo geriausiojo taisyklė, t. y. taikomas geriausias IKVI emitento arba garanto reitingas. Jei atitiktis kredito kokybės reikalavimams yra nustatyta remiantis IKVI garanto reitingu, garantija turi atitikti priimtinos garantijos požymius, kaip nustatyta Gairių ECB/2011/14 I priedo 6.3.2 skirsnio c punkto i–iv papunkčiuose;

               c)

               jei pripažintos IKVI suteiktas emitento arba garanto kredito vertinimas neatitinka bent kredito kokybės 3 žingsnio Eurosistemos suderintoje reitingų skalėje, antrinę rinką turintys skolos vertybiniai popieriai yra tinkami tik tuomet, jei juos išleido arba visapusiškai garantavo euro zonos valstybių narių centrinės Vyriausybės pagal finansinės pagalbos programą, ir kurių atžvilgiu Valdančioji taryba sustabdė Eurosistemos kredito kokybės minimalios ribos taikymą pagal Gairių ECB/2014/31 (3) 8 straipsnį;

               d)

               jei vykdomai finansinės pagalbos programai taikoma peržiūra, tinkamumas pirkimams pagal VSVVPP yra sustabdomas ir atnaujinamas tik esant teigiamiems įvertinimo rezultatams.

         3.   Kad būtų tinkami pirkimams pagal VSVVPP, skolos vertybiniai popieriai, kaip apibrėžta 1–2 dalyse, turi turėti ne mažesnį kaip 2 metų likusį terminą ir ne didesnį kaip 30 metų likusį terminą tuo metu, kai atitinkamas Eurosistemos centrinis bankas juos perka. Siekiant užtikrinti sklandų įgyvendinimą, antrinę rinką turinčios skolos priemonės, kurių likęs terminas 30 metų ir 364 dienos, yra tinkamos pagal VSVVPP. Jeigu numatyto pirkti centrinių Vyriausybių ir pripažintų agentūrų išleistų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių kiekio negalima pasiekti, nacionaliniai centriniai bankai taip pat atlieka pakaitalų – tarptautinių organizacijų ir daugiašalių plėtros bankų išleistų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių – pirkimus.
   4.   Išimtiniais atvejais, jei numatyto pirkti antrinę rinką turinčių skolos priemonių, kurias išleido centrinės Vyriausybės arba pripažintos agentūros, esančios Eurosistemos centrinių bankų jurisdikcijoje, kiekio negalima pasiekti, Eurosistemos centriniai bankai gali pasiūlyti Valdančiajai tarybai kaip pakaitalus pirkti jų jurisdikcijoje esančių viešųjų ne finansų bendrovių išleistus antrinę rinką turinčius skolos vertybinius popierius. Pasiūlytos viešosios ne finansų bendrovės turi atitikti bent šiuos abu kriterijus:

               —

               būti ne finansų bendrovė, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 549/2013 (4);

               —

               būti viešojo sektoriaus subjektas, tai yra subjektas, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 3603/93 (5) 3 straipsnyje.

         Gavus Valdančiosios tarybos pritarimą, eurais išreikštos antrinę rinką turinčios skolos priemonės, išleistos tokių euro zonoje esančių viešųjų ne finansų bendrovių, kurios atitinka i) antrinę rinką turinčio turto kaip įkaito Eurosistemos kredito operacijoms tinkamumo kriterijus pagal Gairių ECB/2011/14 I priedo 6.2.1 skirsnį ir ii) 2 ir 3 dalių reikalavimus, yra tinkamos pirkimams pagal VSVVPP kaip pakaitalai.
   5.   Leidžiama pirkti nominalias antrinę rinką turinčias skolos priemones, kurių pelno marža iki termino pabaigos yra neigiama (arba kurių pelno marža yra blogiausia iš galimų), bet didesnė už indėlių galimybės normą.
   4 straipsnis
   Pirkimų vykdymo apribojimai
   1.   Siekiant leisti susiformuoti tinkamų vertybinių popierių rinkos kainai, tam tikru Valdančiosios tarybos nustatytu laikotarpiu („ribojimo laikotarpis“) neleidžiama pirkti naujai išleistų vertybinių popierių arba pagal tęstinę emisiją išleistų vertybinių popierių (angl. k. tapped security) ir antrinę rinką turinčių skolos priemonių, kurių likęs terminas sukanka panašiu metu kaip ir antrinę rinką turinčių skolos priemonių, kurios bus išleistos, terminas (prieš jį ir po jo). Sindikuotiems vertybiniams popieriams ribojimo laikotarpis taikomas prieš išleidimą, dedant visas įmanomas pastangas.
   2.   Jei kiekvienos finansinės pagalbos programos peržiūros rezultatas yra teigiamas, skolos vertybinių popierių, kuriuos išleido arba visapusiškai garantavo euro zonos valstybių narių, kurioms taikoma finansinės pagalbos programa, centrinės Vyriausybės, pirkimų pagal VSVVPP laikotarpis paprastai yra ne ilgesnis kaip du mėnesiai, išskyrus atvejus, kai dėl susidariusių išimtinių aplinkybių pirkimai turi būti sustabdyti anksčiau arba pirkimai turi būti tęsiami ir praėjus šiam laikotarpiui, iki kitos peržiūros pradžios.
   5 straipsnis
   Pirkimų ribos
   1.   Atsižvelgiant į 3 straipsnį, antrinę rinką turintiems skolos vertybiniams popieriams, atitinkantiems 3 straipsnyje nustatytus kriterijus, konsolidavus turimus vertybinius popierius visuose Eurosistemos centrinių bankų portfeliuose, pagal VSVVPP taikoma emisijos dalies riba kiekvienam tarptautiniam vertybinių popierių identifikavimo numeriui. Iš pradžių, pirmiems šešiems pirkimų mėnesiams, riba bus 25 %, o vėliau Valdančioji taryba ją peržiūrės.
   2.   3 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytiems skolos vertybiniams popieriams bus taikoma kitokia emisijos dalies riba.
   3.   Pagal VSVVPP visų tinkamų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių terminams, kaip nustatyta 3 straipsnyje, taikoma 33 % emitento likusių vertybinių popierių agreguota riba, konsolidavus turimus vertybinius popierius visuose Eurosistemos centrinių bankų portfeliuose.
   6 straipsnis
   Portfelių paskirstymas
   1.   Iš visos pagal VSVVPP tinkamų nupirktų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių vertės 12 % yra perkama tinkamų tarptautinių organizacijų ir daugiašalių plėtros bankų išleistų vertybinių popierių ir 88 % yra perkami tinkamų centrinių Vyriausybių ir pripažintų agentūrų išleistų vertybinių popierių. Valdančioji taryba gali peržiūrėti šį paskirstymą. Tinkamų tarptautinių organizacijų ir daugiašalių plėtros bankų išleistų skolos vertybinių popierių pirkimus vykdo tik NCB.
   2.   Iš visos pagal VSVVPP tinkamų antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių pirkimų rinkos vertės 92 % yra nacionalinių centrinių bankų dalis, o likusius 8 % perka ECB. Skirtingoms jurisdikcijoms pirkimai paskirstomi pagal ECB kapitalo pasirašymo raktą, kaip nurodyta ECBS statuto 29 straipsnyje.
   3.   Antrinę rinką turinčių skolos vertybinių popierių, kurie perkami pagal VSVVPP, paskirstymui Eurosistemos centriniai bankai taiko specializacijos schemą. Valdančioji taryba leidžia ad hoc nukrypimus nuo specializacijos schemos, jeigu dėl objektyvių priežasčių šios schemos laikytis neįmanoma arba tokie nukrypimai būtini siekiant bendrų pinigų politikos tikslų pagal VSVVPP. Visų pirma, kiekvienas NCB perka savo paties jurisdikcijos emitentų tinkamus vertybinius popierius. Tinkamų tarptautinių organizacijų ir daugiašalių plėtros bankų išleistus vertybinius popierius gali pirkti visi NCB. ECB perka visų jurisdikcijų centrinių Vyriausybių ir pripažintų agentūrų išleistus vertybinius popierius.
   7 straipsnis
   Tinkamos kitos sandorių šalys
   VSVVPP tinkamos kitos sandorių šalys yra:

               a)

               subjektai, kurie atitinka tinkamumo dalyvauti Eurosistemos pinigų politikos operacijose kriterijus pagal Gairių ECB/2011/14 I priedo 2.1 skirsnį, ir

               b)

               visos kitos sandorių šalys, kurias Eurosistemos centriniai bankai naudoja savo eurais išreikštų investicinių portfelių investavimui.

         8 straipsnis
   Skaidrumas
   1.   Eurosistema kas savaitę skelbia vertybinių popierių, laikomų pagal VSVVPP, suvestinę balansinę vertę konsoliduotos savaitinės finansinės ataskaitos komentare.
   2.   Eurosistema kas mėnesį skelbia jos turimų VSVVPP vertybinių popierių vidutinį svertinį likusį terminą pagal emitento rezidavimo vietą, iš kitų emitentų išskirdama tarptautines organizacijas ir daugiašalius plėtros bankus.
   3.   Pagal VSVVPP laikomų vertybinių popierių balansinė vertė kas savaitę skelbiama ECB interneto svetainėje, atvirosios rinkos operacijų skiltyje.
   9 straipsnis
   Vertybinių popierių skolinimas
   Siekdama užtikrinti VSVVPP efektyvumą, Eurosistema sudaro galimybę pagal VSVVPP nupirktus vertybinius popierius skolinti, įskaitant atpirkimo sandorius.
   10 straipsnis
   Baigiamoji nuostata
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo ECB interneto svetainėje. Jis taikomas nuo 2015 m. kovo 9 d.

      Priimta Nikosijoje 2015 m. kovo 4 d.

            ECB Pirmininkas

         Mario DRAGHI

      (1)  2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).

      (2)  2011 m. rugsėjo 20 d. Gairės ECB/2011/14 dėl Eurosistemos pinigų politikos priemonių ir procedūrų (OL L 331, 2011 12 14, p. 1).

      (3)  2014 m. liepos 9 d. Gairės ECB/2014/31 dėl papildomų laikinų priemonių, susijusių su Eurosistemos refinansavimo operacijomis ir įkaito tinkamumu, ir kuriomis iš dalies keičiamos Gairės ECB/2007/9 (OL L 240, 2014 8 13, p. 28).

      (4)  2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (OL L 174, 2013 6 26, p. 1).

      (5)  1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3603/93, nustatantis apibrėžimus, susijusius su Sutarties 104 ir 104b (1) straipsniuose numatytų draudimų taikymu (OL L 332, 1993 12 31, p. 1).


title: 2013 m. kovo 18 d. Tarybos sprendimas 2013/133/BUSP, kuriuo skiriamas Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis Sahelyje

text:
19.3.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 75/29

         TARYBOS SPRENDIMAS 2013/133/BUSP
   2013 m. kovo 18 d.
   kuriuo skiriamas Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis Sahelyje
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               reikalingas Sąjungos regioninis atsakas į sudėtingas ir tarpusavyje susijusias problemas Sahelio regione;

               (2)

               Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON turėtų būti paskirtas Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau – ES specialusis įgaliotinis) Sahelyje laikotarpiui iki 2014 m. vasario 28 d.;

               (3)

               ES specialusis įgaliotinis vykdys savo įgaliojimus tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti pasiekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytus Sąjungos išorės veiksmų tikslus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
   1.   Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON skiriamas ES specialiuoju įgaliotiniu Sahelyje iki 2014 m. vasario 28 d. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas gali būti pratęstas arba nutrauktas anksčiau, jei Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) pasiūlymu taip nuspręs Taryba.
   2.   ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymo tikslais Sahelio regionas apibrėžiamas kaip apimantis ES strategijos saugumo ir vystymosi Sahelio regione srityje (toliau – strategija) svarbiausią objektą, t. y. Malį, Mauritaniją ir Nigerį. Spręsdamas klausimus, kurie svarbūs platesniam regionui, ES specialusis įgaliotinis prireikus bendradarbiauja su kitomis šalimis ir regioniniais ar tarptautiniais subjektais už Sahelio ribų.
   3.   Atsižvelgiant į tai, kad dėl tarpusavyje susijusių problemų, su kuriomis susiduria regionas, reikia laikytis regioninio požiūrio, ES specialusis įgaliotinis Sahelyje dirba glaudžiai konsultuodamasis su kitais atitinkamais ES specialiaisiais įgaliotiniais, įskaitant ES specialųjį įgaliotinį pietinėms Viduržemio jūros regiono šalims, ES specialųjį įgaliotinį žmogaus teisių klausimais ir ES specialųjį įgaliotinį Afrikos Sąjungoje.
   2 straipsni
   Politikos tikslai
   1.   ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai grindžiami Sąjungos politikos tikslu, susijusiu su Sahelio regionu, kuriuo siekiama aktyviai prisidėti prie veiksmų regioniniu ir tarptautiniu lygiu siekiant ilgalaikės taikos, saugumo ir vystymosi regione. ES specialusis įgaliotinis taip pat siekia gerinti įvairialypio Sąjungos dalyvavimo Sahelio regione kokybę, stiprinti jo intensyvumą ir poveikį.
   2.   ES specialusis įgaliotinis padeda parengti ir įgyvendinti Sąjungos požiūrį, apimantį visus Sąjungos veiksmų aspektus, visų pirma politinėje, saugumo ir vystymosi srityse, įskaitant strategiją, ir padeda koordinuoti visas atitinkamas Sąjungos veiksmų priemones.
   3.   Iš pradžių prioritetas teikiamas Maliui ir jame vykstančio konflikto regioniniams aspektams.
   4.   Malio atžvilgiu Sąjungos politikos tikslais siekiama skatinti, suderintai ir veiksmingai naudojant visas jos priemones, kad Malis ir jo gyventojai grįžtų į taikos, susitaikymo, saugumo ir vystymosi kelią.
   3 straipsnis
   Įgaliojimai
   1.   Kad būtų pasiekti Sąjungos politikos tikslai, susiję su Sahelio regionu, ES specialusis įgaliotinis įgaliojamas:

               a)

               aktyviai prisidėti prie visa apimančio Sąjungos požiūrio į regiono krizę įgyvendinimo, koordinavimo ir tolesnio plėtojimo remiantis jos strategija, siekiant didinti Sąjungos veiklos Sahelio regione, visų pirma Malyje, bendrą nuoseklumą bei veiksmingumą;

               b)

               bendradarbiauti su visais atitinkamais suinteresuotaisiais regiono subjektais, Vyriausybėmis, regioninės valdžios institucijomis, regioninėmis ir tarptautinėmis organizacijomis, pilietine visuomene ir diasporomis, siekiant įgyvendinti Sąjungos tikslus ir prisidėti prie to, kad būtų geriau suvokiamas Sąjungos vaidmuo Sahelio regione;

               c)

               atstovauti Sąjungai atitinkamuose regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose, įskaitant Tolesnės veiklos ir paramos Maliui grupėje, ir užtikrinti Sąjungos paramos krizių valdymui ir konfliktų prevencijai matomumą, įskaitant Europos Sąjungos karinę misiją siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) ir Europos Sąjungos BSGP misiją Nigeryje (EUCAP Sahel Niger);

               d)

               glaudžiai bendradarbiauti su Jungtinėmis Tautomis (JT), visų pirma su Generalinio sekretoriaus specialiuoju pasiuntiniu Sahelyje, ir Generalinio sekretoriaus specialiuoju atstovu Vakarų Afrikai, Afrikos Sąjunga (AS), visų pirma AS vyriausiuoju įgaliotiniu Maliui ir Saheliui, Vakarų Afrikos valstybių ekonomine bendrija (VAVEB) ir kitais pagrindiniais nacionaliniais, regioniniais ir tarptautiniais suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant kitus specialiuosius pasiuntinius Sahelyje;

               e)

               atidžiai stebėti regioninį ir tarpvalstybinį krizės aspektą, įskaitant terorizmą, organizuotą nusikalstamumą, ginklų kontrabandą, prekybą žmonėmis, prekybą narkotikais, pabėgėlių ir migrantų srautus bei susijusius finansinius srautus; glaudžiai bendradarbiaujant su ES kovos su terorizmu koordinatoriumi, prisidėti prie tolesnio ES kovos su terorizmu strategijos įgyvendinimo;

               f)

               palaikyti reguliarius aukšto lygio politinius ryšius su regiono šalimis, susiduriančiomis su terorizmu ir tarptautiniu nusikalstamumu, kad būtų užtikrintas nuoseklus ir išsamus požiūris ir esminis Sąjungos vaidmuo tarptautiniu lygiu kovojant su terorizmu ir tarptautiniu nusikalstamumu. Tai apima Sąjungos aktyvią paramą regioniniam saugumo sektoriaus pajėgumų vystymui ir užtikrinimą, kad būtų tinkamai kovojama su pagrindinėmis terorizmo ir tarptautinio nusikalstamumo Sahelio regione priežastimis;

               g)

               atidžiai stebėti humanitarinių krizių regione politines ir saugumo pasekmes;

               h)

               Malio atžvilgiu prisidėti prie regioninių ir tarptautinių pastangų sudaryti palankesnes sąlygas krizei Malyje išspręsti, visų pirma priimti ir įgyvendinti politinės transformacijos veiksmų planą, laisvų ir skaidrių rinkimų procesą ir patikimą bei visą apimantį nacionalinį dialogą;

               i)

               skatinti institucijų stiprinimą, saugumo sektoriaus reformą ir ilgalaikės taikos sudarymą bei susitaikymą Malyje;

               j)

               bendradarbiauti su ES specialiuoju įgaliotiniu žmogaus teisių klausimais, siekiant propaguoti pagarbą žmogaus teisėms ir tarptautinei humanitarinei teisei, ir reguliariai bendrauti su atitinkamomis Malio ir kitų regiono šalių valdžios institucijomis, Tarptautinio baudžiamojo teismo prokuratūra, Vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biuru ir žmogaus teisių gynėjais bei stebėtojais regione. Prisidėti prie Sąjungos žmogaus teisių politikos, įskaitant ES gaires dėl žmogaus teisių, ir tarptautinės humanitarinės teisės, visų pirma ES gairių dėl vaikų ir ginkluotų konfliktų bei ES gairių dėl smurto prieš moteris ir kovos su visų formų moterų diskriminacija, Atnaujintų Europos Sąjungos gairių dėl skatinimo laikytis Tarptautinės humanitarinės teisės, Peržiūrėtų gairių dėl civilių gyventojų apsaugos vykdant BSGP misijas ir operacijas ir prie Sąjungos politikos, susijusios su JT Saugumo Tarybos rezoliucija (JT ST rezoliucija) 1325 (2000) dėl moterų, taikos ir saugumo, įgyvendinimo, be kita ko, vykdant stebėseną ir teikiant ataskaitas dėl pokyčių, taip pat formuluojant rekomendacijas šiuo klausimu;

               k)

               vykdyti tolesnę veiklą ir teikti ataskaitas dėl atitinkamų JT ST rezoliucijų, visų pirma rezoliucijų 2056 (2012), 2071 (2012) ir 2085 (2012), laikymosi.

         2.   Siekdamas įvykdyti savo įgaliojimus, ES specialusis įgaliotinis, inter alia:

               a)

               teikia patarimus ir ataskaitas dėl Sąjungos pozicijų regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose, kai reikia, apibrėžimo, kad būtų aktyviai propaguojamas ir stiprinamas visapusiškas Sąjungos požiūris į krizę Sahelio regione;

               b)

               apžvelgia visą Sąjungos veiklą ir glaudžiai bendradarbiauja su visomis atitinkamomis Sąjungos delegacijomis.

         4 straipsnis
   Įgaliojimų vykdymas
   1.   ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už įgaliojimų vykdymą; jo veiklą prižiūri vyriausiasis įgaliotinis.
   2.   Politinis ir saugumo komitetas (toliau – PSK) palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu, o su Taryba ES specialusis įgaliotinis bendrauja pirmiausia per šį komitetą. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal įgaliojimus, nedarydamas poveikio vyriausiojo įgaliotinio atsakomybei.
   3.   ES specialusis įgaliotinis savo veiklą glaudžiai koordinuoja su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau – EIVT).
   5 straipsnis
   Finansavimas
   1.   Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu iki 2014 m. vasario 28 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 1 350 000 EUR.
   2.   Išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
   3.   Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis atsiskaito Komisijai.
   6 straipsnis
   Darbuotojų grupės sudarymas ir sudėtis
   1.   ES specialusis įgaliotinis sudaro savo darbuotojų grupę, neviršydamas įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos ir saugumo srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis nedelsdamas praneša Tarybai ir Komisijai apie darbuotojų grupės sudėtį.
   2.   Valstybės narės, Sąjungos institucijos ir EIVT gali pasiūlyti komandiruoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Atlyginimą darbuotojams, kurie komandiruoti ES specialiajam įgaliotiniui, moka atitinkama valstybė narė, atitinkama Sąjungos institucija arba EIVT. Valstybių narių į Sąjungos institucijas arba EIVT komandiruoti ekspertai taip pat gali būti priskirti ES specialiajam įgaliotiniui. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti vienos iš valstybių narių pilietybę.
   3.   Visi komandiruoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs siunčiančiajai valstybei narei, Sąjungos institucijai ar EIVT ir vykdo savo pareigas bei veikia vadovaudamiesi ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymo interesais.
   4.   ES specialiojo įgaliotinio darbuotojai dislokuojami kartu su atitinkamais EIVT departamentais arba Sąjungos delegacijomis, kad būtų užtikrintas atitinkamos jų veiklos suderinamumas ir nuoseklumas.
   7 straipsnis
   ES specialiojo įgaliotinio ir darbuotojų privilegijos ir imunitetai
   Dėl privilegijų, imunitetų ir kitų garantijų, būtinų ES specialiojo įgaliotinio misijai užbaigti ir sklandžiai vykdyti, taip pat būtinų jo darbuotojams, atitinkamai susitariama su priimančiosiomis šalimis. Valstybės narės ir EIVT tuo tikslu suteikia visą būtiną paramą.
   8 straipsnis
   ES įslaptintos informacijos saugumas
   ES specialusis įgaliotinis ir ES specialiojo įgaliotinio darbuotojų grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų 2011 m. kovo 31 d. Tarybos sprendimu 2011/292/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (1).
   9 straipsnis
   Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
   1.   Valstybės narės, Komisija, EIVT ir Tarybos Generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su visa reikiama informacija.
   2.   Prireikus Sąjungos delegacijos ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
   10 straipsnis
   Saugumas
   ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas savo įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį savo geografinėje atsakomybės srityje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių viso tiesiogiai jam pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:

               a)

               sudarydamas misijai skirtą saugumo planą, įskaitant misijai skirtas fizines, organizacines ir procedūrines saugumo priemones, kuriuo reglamentuojamas saugaus personalo atvykimo į misijos teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymas, taip pat saugumo incidentų valdymas ir misijos nenumatytų atvejų planas bei evakuacijos planas;

               b)

               užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti personalo nariai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl misijos teritorijoje esančių sąlygų;

               c)

               užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į misijos teritoriją būtų organizuotas visų darbuotojų grupės narių, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į rizikos lygį toje teritorijoje;

               d)

               užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai bei Komisijai raštu būtų teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios pažangos ataskaitos ir įgaliojimų vykdymo ataskaitos dalį.

         11 straipsnis
   Ataskaitų teikimas
   1.   ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. Be to, ES specialusis įgaliotinis prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos ataskaitos raštu platinamos per sistemą COREU. Vyriausiajam įgaliotiniui ar PSK rekomendavus, ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai.
   2.   Derindamas su Sąjungos delegacijomis regione, ES specialusis įgaliotinis teikia ataskaitas apie geriausius Sąjungos iniciatyvų įgyvendinimo būdus, pavyzdžiui, apie Sąjungos indėlį į reformas, įskaitant atitinkamų Sąjungos vykdomų vystymo projektų politinius aspektus.
   12 straipsnis
   Veiksmų derinimas su kitais Sąjungos subjektais
   1.   Laikydamasis strategijos ES specialusis įgaliotinis prisideda prie Sąjungos politinių ir diplomatinių veiksmų vieningumo, nuoseklumo bei veiksmingumo ir padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės ir valstybių narių veiksmai būtų naudojami suderintai siekiant Sąjungos politikos tikslų.
   2.   ES specialiojo įgaliotinio veikla derinama su Sąjungos delegacijų ir Komisijos veikla bei kitų regione veikiančių ES specialiųjų įgaliotinių veikla. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja regione esančias valstybių narių atstovybes ir Sąjungos delegacijas.
   3.   Vietos lygiu glaudus ryšys palaikomas su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių atstovybių vadovais. ES specialusis įgaliotinis, glaudžiai bendradarbiaudamas su atitinkamomis Sąjungos delegacijomis, EUCAP Sahel Niger misijos vadovui ir EUTM Mali misijos vadui teikia politines gaires vietos lygiu. ES specialusis įgaliotinis, EUTM Mali misijos vadas ir EUCAP Sahel Niger civilinis operacijų vadas prireikus konsultuojasi tarpusavyje.
   13 straipsnis
   Peržiūra
   Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. ES specialusis įgaliotinis anksčiau nei 2013 m. rugpjūčio mėn. pabaigoje pateikia vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai ir Komisijai pažangos ataskaitą, o įgaliojimų termino pabaigoje – išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. COVENEY

      (1)  OL L 141, 2011 5 27, p. 17.


title: 2009/507/EB,Euratomas: 2009 m. birželio 30 d. Tarybos sprendimas dėl naujo Europos Bendrijų Komisijos nario skyrimo

text:
2.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 172/34

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. birželio 30 d.
   dėl naujo Europos Bendrijų Komisijos nario skyrimo
   (2009/507/EB, Euratomas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 215 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 128 straipsnio antrą pastraipą,
   kadangi:
   2009 m. birželio 25 d. laišku Dalia GRYBAUSKAITĖ pranešė atsistatydinanti iš Komisijos narės pareigų. Reikėtų ją pakeisti likusiam kadencijos laikui,
   NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Algirdas Gediminas ŠEMETA skiriamas Komisijos nariu laikotarpiui nuo 2009 m. liepos 1 d. iki 2009 m. spalio 31 d.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2009 m. liepos 1 d.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2009 m. birželio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. KOHOUT


title: 2005/321/EB: 2005 m. balandžio 14 d. Tarybos sprendimas, dėl konsultacijų su Gvinėjos Respublika procedūros užbaigimo pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį

text:
23.4.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 104/33

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2005 m. balandžio 14 d.
   dėl konsultacijų su Gvinėjos Respublika procedūros užbaigimo pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį
   (2005/321/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą AKR-EB partnerystės susitarimą (1), ypač į jo 96 straipsnį,
   atsižvelgdama į vidaus susitarimą dėl reikalingų priimti priemonių ir taikytinų procedūrų, skirtų AKR-EB partnerystės susitarimui taikyti (2), ypač į jo 3 straipsnį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Buvo pažeistos esminės Kotonu susitarimo nuostatos, numatytos jo 9 straipsnyje.

               (2)

               Pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį 2004 m. liepos 20 d. buvo pradėtos konsultacijos su AKR šalimis ir Gvinėjos Respublika, kurių metu Gvinėjos valdžios institucijos prisiėmė konkrečius įsipareigojimus pašalinti Europos Sąjungos nurodytas problemas ir įsipareigojo juos įvykdyti per trijų mėnesių išsamaus dialogo laikotarpį.

               (3)

               Šiam laikotarpiui pasibaigus paaiškėjo, kad kai kurie pirmiau minėti įsipareigojimai paskatino imtis konkrečių iniciatyvų, o kai kurie iš jų buvo įvykdyti. Tačiau nemažai svarbių priemonių, susijusių su esminėmis Kotonu susitarimo nuostatomis, dar reikia įvykdyti,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Pagal Kotonu susitarimo 96 straipsnį su Gvinėjos Respublika pradėtos konsultacijos yra baigtos.
   2 straipsnis
   Kotonu susitarimo 96 straipsnio 2 dalies c punkte numatytos atitinkamos priemonės yra tokios, kaip apibrėžta priede pateiktame laiške.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Šis sprendimas galioja iki 2008 m. balandžio 14 d. Jis reguliariai peržiūrimas ne rečiau kaip kartą per 6 mėnesius.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. balandžio 14 d.

            Tarybos vardu

         L. FRIEDEN

            Pirmininkas

      (1)  OL L 317, 2000 12 15, p. 3.

      (2)  OL L 317, 2000 12 15, p. 376.

      PRIEDAS
      Gerbiamasis Ministre,
      Europos Sąjunga Kotonu susitarimo 9 straipsnio nuostatas laiko ypač svarbiomis. Pagarba žmogaus teisėms, demokratijos ir teisinės valstybės principams, kuriais grindžiama AKR–EB partnerystė, yra esminės minėto susitarimo nuostatos, taigi ir mūsų santykių pagrindas.
      Šiame kontekste Europos Sąjunga yra susirūpinusi dėl demokratijos ir teisinės valstybės principų nepaisymo, ypač nuo to laiko, kai 2001 m. buvo surengtas konstitucinis referendumas, 2002 m. – parlamento rinkimai, o 2003 m. – prezidento rinkimai. Europos Sąjunga taip pat yra susirūpinusi tuo, kad nepakankamai gerbiamos žmogaus teisės ir pagrindinės laisvės, trūksta gero administracinio, politinio, ekonominio ir finansinio valdymo.
      Ji nusprendė, kad dėl politinės padėties Gvinėjoje pažeidžiamos esminės Kotonu susitarimo 9 straipsnyje išdėstytos nuostatos. Atsižvelgdama į tą straipsnį ir į tai, kad Gvinėjoje vykdoma politinė blokada, 2004 m. kovo 31 d. ji nusprendė pagal Susitarimo 96 straipsnį pradėti konsultacijas, kad nuodugniau ištirtų susidariusią padėtį ir, prireikus, ją ištaisytų.
      Šios konsultacijos vyko 2004 m. liepos 20 d. Briuselyje. Jų metu buvo aptarta daug svarbių klausimų, ir Jūs galėjote išsakyti savo požiūrį ir pateikti padėties Jūsų šalyje analizę. Jūs taip pat pristatėte memorandumą, kuriame buvo pateiktas veiksmų planas stiprinti demokratiją, pagarbą žmogaus teisėms, teisinę valstybę bei gerą valdymą.
      Po šio pranešimo pristatymo į Konakrį atvyko jungtinė Europos Sąjungai pirmininkaujančios valstybės narės ir Komisijos stebėjimo misija, kuri, bendradarbiaudama su ES valstybių narių atstovais vietoje, atliko įsipareigojimų vykdymo įvertinimą.
      Europos Sąjunga konstatuoja, kad Gvinėjos valdžios institucijos parodė, kad jos yra labai suinteresuotos tęsti ir gilinti diskusijas bei palengvinti Europos Sąjungos stebėjimo misijos darbą. Ji taip pat konstatuoja, kad, vykdydami kai kuriuos įsipareigojimus, Jūs ėmėtės teigiamų iniciatyvų. Pirmiausia paminėtinos šios iniciatyvos:

                  Jūsų Vyriausybė išreiškė norą iš naujo pradėti politinį dialogą su politikos veikėjais, siekdama pakeisti rinkimų taisykles. Oficiali dialogo pradžios ceremonija įvyko 2004 m. rugpjūčio 31 d., o dialogui palengvinti buvo įkurta partijų bendradarbiavimo tarnyba.

                  Vyriausybė patvirtino sprendimą 2005 m. birželio mėn. organizuoti vietos valdžios rinkimus, taip pat savo ketinimus sustiprinti decentralizacijos procesą. Šiuo metu yra rengiami įvairių teisės aktų projektai.

                  Vyriausybė patvirtino sprendimą organizuoti parlamento rinkimus Konstitucijoje nustatytu laiku, t. y. 2007 m. birželio mėn. Be to, Vyriausybė yra pasirengusi aptarti galimybę šiuos rinkimus surengti anksčiau.

                  Vyriausybė taip pat patvirtino žiniasklaidos liberalizavimo planą, įsigaliosiantį 2005 m. birželio mėn.

                  Vyriausybė pagaliau patvirtino sektorines reformas makroekonominio valdymo srityje ir jų įgyvendinimo tvarkaraštį.

            Nekyla abejonių, kad šios iniciatyvos prisidės stiprinant Jūsų šalyje pagarbą žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms. Vis dėlto dauguma šių įsipareigojimų bus vykdoma per ilgą laikotarpį ir bus būtina sekti kai kurių šių įsipareigojimų vykdymą ateityje, visų pirma siekiant užtikrinti demokratijos stiprinimą. Šiame kontekste Europos Sąjunga pirmiausia tikisi konkrečių priemonių, kurios nurodytos Jūsų pranešime apie 2004 m. rugsėjo 30 d. memorandumo įgyvendinimą ir kurių svarbiausi elementai yra išvardyti toliau, įgyvendinimo:

                  1)

                  Nacionalinio dialogo vykdymas siekiant peržiūrėti rinkimų taisykles ir procedūras, laikantis Afrikos Sąjungos 2002 m. Durbane priimtos Deklaracijos dėl demokratinių rinkimų Afrikoje principų (1) nuostatų, kad užtikrinti skaidrų bei demokratišką rinkimų procesą.

                  2)

                  Įsipareigojimo laikytis įstatymų, numatančių pareigą gerbti žmogaus teises ir pagrindines laisves, pirmiausia leidžiančių politinėms partijoms įgyvendinti savo teises ir prerogatyvas organizuojant susirinkimus, mitingus ir naudojantis valstybiniu radiju bei televizija, vykdymas ir stiprinimas.

                  3)

                  Elektroninių žiniasklaidos priemonių liberalizavimas pagal 2004 m. spalio mėn. Europos Sąjungos stebėjimo misijai pateiktą tvarkaraštį, leidžiant steigti privačias elektronines žiniasklaidos priemones prieš vietos valdžios rinkimus.

                  4)

                  Balsavimo vietos valdžios ir parlamento rinkimuose organizavimas pagal pakeistas rinkimų taisykles.

                  5)

                  Decentralizacijos proceso vykdymas.

                  6)

                  Makroekonominį valdymą stiprinančios veiklos ir sektorinių reformų vykdymas.

            Po konsultacijų, atsižvelgiant į šiame etape įvykdytus įsipareigojimus ir svarbius veiksmus, kuriuos dar reikia atlikti, buvo nuspręsta priimti šias atitinkamas priemones, kaip apibrėžta Kotonu susitarimo 96 straipsnio 2 dalies c punkte:

                  1)

                  Bendradarbiavimas vykdomas finansuojant iš likusių 6-ojo, 7-ojo ir 8-ojo Europos plėtros fondo lėšų, siekiant sudaryti sąlygas vykdyti šių konsultacijų metu Gvinėjos prisiimtus įsipareigojimus, visų pirma dėl decentralizacijos proceso, žiniasklaidos priemonių liberalizavimo ir gero ekonominio valdymo.

                  2)

                  Bendradarbiavimas taip pat vykdomas finansuojant iš 9-ojo Europos plėtros fondo B paketo, siekiant sudaryti sąlygas vykdyti programas, tiesiogiai skirtas nepalankiausiomis sąlygomis gyvenančių žmonių arba regiono politinės krizės aukų gyvenimo sąlygoms gerinti.

                  3)

                  Taip pat gali būti remiamos programos, kuriomis siekiama stiprinti pilietinę visuomenę (įskaitant neorganizuotą), pagarbą demokratijai, žmogaus teisėms ir geram valdymui, taip pat kurti ar stiprinti nepriklausomas žiniasklaidos priemones.

                  4)

                  Įnašai regioniniams projektams bus nagrinėjami kiekvienam atvejui atskirai.

                  5)

                  Bus vykdoma humanitarinio pobūdžio veikla, prekybinis bendradarbiavimas ir preferencinis režimas su prekyba susijusiose srityse.

                  6)

                  Parama pasirengti rinkimams galės būti teikiama finansuojant iš likusių 6-ojo, 7-ojo ir 8-ojo Europos plėtros fondo lėšų arba 9-ojo Europos plėtros fondo B paketo tada, kai bus nustatytos rinkimų taisyklės, užtikrinančios skaidrų ir demokratišką rinkimų procesą, grindžiamą Deklaracija dėl demokratinių rinkimų Afrikoje principų.

                  7)

                  Europos Komisijos sprendimu 9-ojo Europos plėtros fondo A paketas sumažinamas 65 milijonų EUR suma, atsižvelgus į tarpines įgyvendinimo peržiūras. Bendradarbiavimo strategija ir Nacionalinė orientacinė programa bus parengtos atsižvelgiant į padėtį šalyje ir šias naujas finansines perspektyvas. Šie dokumentai bus pasirašomi ir įgyvendinami tada, kai bus konstatuota pakankama pažanga vykdant Gvinėjos prisiimtus įsipareigojimus, pirmiausia organizuojant ir vykdant laisvus bei skaidrius vietos valdžios ir parlamento rinkimus. Europos Sąjunga pirmiausia taikys šiuos kriterijus:

                              a)

                              kad būtų įvykę laisvi ir skaidrūs vietos valdžios rinkimai ir kad tinkamai išrinkti vietos bendruomenių atstovai būtų pradėję eiti savo pareigas;

                              b)

                              kad politinio dialogo su opozicijos jėgomis metu būtų nustatytos rinkimų taisyklės ir procedūros parlamento rinkimams (įskaitant rinkimų datą), pagrįstos Deklaracija dėl demokratinių rinkimų Afrikoje principų.

            Ketinama rengti reguliarias peržiūras, kuriose dalyvautų Europos Sąjungai pirmininkaujanti valstybė narė ir Europos Komisija, ir pirmoji iš jų įvyks ne vėliau kaip po šešių mėnesių.
      Europos Sąjunga ir toliau stebės padėtį Gvinėjoje trisdešimt šešių mėnesių nuo šios dienos laikotarpiu. Su Jūsų Vyriausybe bus palaikomas intensyvus politinis dialogas, kaip numatyta Kotonu susitarimo 8 straipsnyje, siekiant stiprinti demokratiją ir teisinę valstybę, pirmiausia organizuojant parlamento rinkimus, bei pagarbą žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms.
      Jei Gvinėjos valdžios institucijų prisiimti įsipareigojimai bus vykdomi greičiau arba, priešingai, jų vykdymas bus nutrauktas, Europos Sąjunga pasilieka teisę keisti atitinkamas priemones.
      Reiškiame Jums, Gerbiamasis Ministre, savo didžią pagarbą.

               Tarybos vardu

               Komisijos vardu

         (1)  AVO/AS deklaracija dėl demokratinių rinkimų Afrikoje principų, AHG/Decl. 1 (XXXVIII).