title: 2015 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2015/1691 dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2013 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
2015 9 30

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/356

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2015/1691
      2015 m. balandžio 29 d.
      dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2013 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2013 finansinių metų galutines metines finansines ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros 2013 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Agentūros atsakymais (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2013 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (2),

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarybos 2015 m. vasario 17 d. rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad Agentūra įvykdė 2013 finansinių metų biudžetą (05304/2015 – C8–0054/2015),

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (4), ypač į jo 208 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2004 m. spalio 26 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2007/2004, įsteigiantį Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrą (5), ypač į jo 30 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (6),

                  —

                  atsižvelgdamas į 2013 m. rugsėjo 30 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1271/2013 dėl finansinio pagrindų reglamento, taikomo įstaigoms, nurodytoms Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 208 straipsnyje (7), ypač į jo 108 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir į V priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A8–0094/2015),

         1.

            patvirtina Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros vykdomajam direktoriui, kad Agentūros 2013 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

         2.

            išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

         3.

            paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

               Pirmininkas

            Martin SCHULZ

               Generalinis sekretorius

            Klaus WELLE

         (1)  OL C 442, 2014 12 10, p. 308.

         (2)  Žr. 1 išnašą.

         (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (4)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

         (5)  OL L 349, 2004 11 25, p. 1.

         (6)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         (7)  OL L 328, 2013 12 7, p. 42.


title: 2008 m. liepos 29 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas BiH/13/2008, iš dalies keičiantis Sprendimą BiH/1/2004 dėl trečiųjų valstybių įnašo į Europos Sąjungos karinę operaciją Bosnijoje ir Hercegovinoje priėmimo ir Sprendimą BiH/3/2004 dėl prie Europos Sąjungos karinės operacijos Bosnijoje ir Hercegovinoje prisidedančių valstybių komiteto įsteigimo

text:
4.9.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 237/90

      POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS BiH/13/2008
   2008 m. liepos 29 d.
   iš dalies keičiantis Sprendimą BiH/1/2004 dėl trečiųjų valstybių įnašo į Europos Sąjungos karinę operaciją Bosnijoje ir Hercegovinoje priėmimo ir Sprendimą BiH/3/2004 dėl prie Europos Sąjungos karinės operacijos Bosnijoje ir Hercegovinoje prisidedančių valstybių komiteto įsteigimo
   (2008/712/BUSP)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 25 straipsnio trečią pastraipą,
   kadangi:

               (1)

               Politinis ir saugumo komitetas 2004 m. rugsėjo 21 d. priėmė Sprendimą BiH/1/2004 (1), o 2004 m. rugsėjo 29 d. – Sprendimą BiH/3/2004 (2).

               (2)

               Hondūrą, Gvatemalą, Salvadorą ir Dominikos Respubliką pakvietus dalyvauti operacijoje ALTHEA, Centrinės Amerikos ginkluotųjų pajėgų konferencijos Aukščiausiosios tarybos pirmininkas 2008 m. balandžio 2 d. laišku šių 4 šalių vardu perdavė pasiūlymą prisidėti.

               (3)

               ES operacijos vadui ir Europos Sąjungos kariniam komitetui pateikus rekomendacijas dėl jų dalyvavimo, Hondūro, Gvatemalos, Salvadoro ir Dominikos Respublikos įnašai turėtų būti priimti.

               (4)

               Kanadai, Marokui, Naujajai Zelandijai ir Norvegijai nutraukus įnašų teikimą, o Bulgarijai bei Rumunijai įstojus į Europos Sąjungą, sprendimų BIH/1/2004 ir BIH/3/2004 priedai turi būti vėl patikslinti.

               (5)

               Pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties pridėto Protokolo dėl Danijos pozicijos 6 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Europos Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja finansuojant šią operaciją.

               (6)

               2002 m. gruodžio 12–13 d. Kopenhagos Europos Vadovų Taryba priėmė deklaraciją, nustatančią, kad „Berlin plus“ susitarimai ir reikalavimas juos įgyvendinti bus taikomi tik toms ES valstybėms narėms, kurios yra NATO narės arba „Partnerystės taikos labui“ šalys, ir kurios dėl to yra sudariusios dvišalius saugumo susitarimus su NATO,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Sprendimo BiH/1/2004 priedas pakeičiamas taip:

         „PRIEDAS
         1 STRAIPSNYJE NURODYTŲ TREČIŲJŲ VALSTYBIŲ SĄRAŠAS

                     —

                     Albanija

                     —

                     Argentina

                     —

                     Čilė

                     —

                     Dominikos Respublika

                     —

                     Salvadoras

                     —

                     Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija

                     —

                     Gvatemala

                     —

                     Hondūras

                     —

                     Šveicarija

                     —

                     Turkija“.

   2 straipsnis
   Sprendimo BiH/3/2004 priedas pakeičiamas taip:

         „PRIEDAS
         3 STRAIPSNIO 1 DALYJE NURODYTŲ TREČIŲJŲ VALSTYBIŲ SĄRAŠAS

                     —

                     Albanija

                     —

                     Argentina

                     —

                     Čilė

                     —

                     Dominikos Respublika

                     —

                     Salvadoras

                     —

                     Buvusioji Jugoslavijos Respublika Makedonija

                     —

                     Gvatemala

                     —

                     Hondūras

                     —

                     Šveicarija

                     —

                     Turkija“.

   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. liepos 29 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkė

         C. ROGER

      (1)  OL L 324, 2004 10 27, p. 20.

      (2)  OL L 325, 2004 10 28, p. 64.


title: 2015 m. spalio 26 d. Komisijos sprendimas, kuriuo pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1850, kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės, 3 straipsnį pripažįstamas Nunavuto aplinkos departamentas

text:
27.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 355/4

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2015 m. spalio 26 d.
   kuriuo pagal Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1850, kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės, 3 straipsnį pripažįstamas Nunavuto aplinkos departamentas
   (2015/C 355/04)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2015 m. spalio 13 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2015/1850, kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės (1), ypač į jo 3 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos reglamente (ES) Nr. 737/2010 (2) nustatyta, kokiomis sąlygomis Sąjungos rinkai leidžiama pateikti produktus iš ruonių, kuriuos sumedžioja inuitų arba kitos čiabuvių bendruomenės ir kurie sumedžioti siekiant valdyti jūrų išteklius;

               (2)

               teikiant tokius produktus rinkai turi būti pateikta pripažintos įstaigos išduota pažyma, kuria patvirtinama, kad laikomasi Reglamente (ES) Nr. 737/2010 nustatytų sąlygų;

               (3)

               2015 m. liepos 30 d. Komisija priėmė sprendimą (3), kuriuo pagal Reglamento (ES) Nr. 737/2010 6 straipsnį pripažino Nunavuto aplinkos departamentą;

               (4)

               Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) 2015/1775 (4) iš dalies pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 (5) 3 straipsnis, kuriame nustatoma, kokiomis sąlygomis Sąjungos rinkai leidžiama pateikti produktus iš ruonių, kuriuos sumedžioja inuitų arba kitos čiabuvių bendruomenės;

               (5)

               Reglamente (ES) 2015/1775 nustatyta, kad Reglamentas (ES) Nr. 737/2010 panaikinamas nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1850 įsigaliojimo dienos;

               (6)

               2015 m. spalio 12 d. Komisija gavo 2015 m. spalio 9 d. Nunavuto aplinkos departamento prašymą kartu su patvirtinamaisiais dokumentais, atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1007/2009 3 straipsnio pakeitimus, jį dar kartą patvirtinti pripažinta įstaiga;

               (7)

               Komisija, atlikusi pateiktų patvirtinamųjų dokumentų vertinimą, per kurį siekta nustatyti, ar atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1007/2009 3 straipsnio pakeitimus tenkinami Įgyvendinimo reglamente (ES) 2015/1850 nustatyti įstaigų pripažinimo reikalavimai, įsitikino, kad Nunavuto aplinkos departamentas tenkina Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1850 3 straipsnio 1 dalies b ir e punktų reikalavimus;

               (8)

               todėl Nunavuto aplinkos departamentui turėtų būti suteiktas prašomas pripažinimas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Nunavuto aplinkos departamentas pripažįstamas pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) 2015/1850 3 straipsnį.
   2 straipsnis
   Aplinkos generalinio direktorato generaliniam direktoriui nurodyta užtikrinti, kad apie šį sprendimą būtų pranešta pareiškėjui ir kad šio sprendimo turinys būtų nedelsiant paskelbtas Komisijos svetainėje.

      Priimta Briuselyje 2015 m. spalio 26 d.

            Komisijos vardu

         Karmenu VELLA

            Komisijos narys

      (1)  OL L 271, 2015 10 16, p. 1.

      (2)  2010 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 737/2010, kuriuo nustatomos išsamios Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių įgyvendinimo taisyklės (OL L 216, 2010 8 17, p. 1).

      (3)  http://ec.europa.eu/environment/biodiversity/animal_welfare/seals/pdf/c_2015_5253_en.pdf

      (4)  2015 m. spalio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2015/1775, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių ir panaikinamas Komisijos reglamentas (ES) Nr. 737/2010 (OL L 262, 2015 10 7, p. 1).

      (5)  2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1007/2009 dėl prekybos produktais iš ruonių (OL L 286, 2009 10 31, p. 36).


title: 2015 m. spalio 19 d. Komisijos sprendimas, kuriuo įsteigiama Padirbtų monetų tyrimo ekspertų grupė, nagrinėsianti Komisijos politikos ir teisės aktų, susijusių su euro monetų apsauga nuo padirbinėjimo, klausimus

text:
20.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 347/4

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2015 m. spalio 19 d.
   kuriuo įsteigiama Padirbtų monetų tyrimo ekspertų grupė, nagrinėsianti Komisijos politikos ir teisės aktų, susijusių su euro monetų apsauga nuo padirbinėjimo, klausimus
   (2015/C 347/05)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos sprendime (ES) 2015/512 (1) numatyta, kad Ekonomikos ir finansų reikalų generalinis direktoratas (toliau – Generalinis direktoratas) atsakingas už uždavinius, susijusius su Komisijos teisinių ir reguliavimo iniciatyvų, kuriomis siekiama užtikrinti euro apsaugą nuo padirbinėjimo, rengimu ir parama toje srityje teikiant mokymo paslaugas ir techninę pagalbą. Kad galėtų koordinuoti veiksmus, reikalingus euro monetų apsaugai nuo padirbinėjimo, Komisijai reikia pasitelkti patariamojo organo specialistų profesinę patirtį (2);

               (2)

               todėl būtina įsteigti euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo ekspertų grupę ir apibrėžti jos užduotis bei struktūrą;

               (3)

               grupė turėtų padėti Komisijai rengti teisės aktus arba nustatyti politiką ir teikti žinias rengiant įgyvendinimo priemones, skirtas euro monetų apsaugai nuo padirbinėjimo. Grupė taip pat turėtų bendradarbiauti su valdžios institucijomis, dalyvaujančiomis euro apsaugos nuo padirbinėjimo veikloje;

               (4)

               grupę turėtų sudaryti valstybių narių institucijų, Europos Centrinio Banko (ECB) ir Europolo ekspertai;

               (5)

               turėtų būti nustatytos grupės nariams taikomos informacijos atskleidimo taisyklės;

               (6)

               asmens duomenys turėtų būti tvarkomi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 45/2001 (3). Tikslinga nustatyti šio sprendimo taikymo laikotarpį. Vėliau Komisija apsvarstys, ar jį reikėtų pratęsti,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   Šiuo sprendimu įsteigiama Komisijos padirbtų monetų tyrimo ekspertų grupė (toliau – PMTEG).
   2 straipsnis
   Tikslas
   PMTEG tikslai yra šie:

               a)

               padėti Komisijai rengti pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, taip pat deleguotuosius aktus ar politikos iniciatyvas, skirtas euro monetų apsaugai nuo padirbinėjimo;

               b)

               užmegzti pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1338/2001 (4) 5 straipsnio 1 dalį įsteigtų nacionalinių monetų analizės centrų (MNAC) vadovų, Komisijos, Europos techninio ir mokslinio centro (5), Europos Centrinio Banko (ECB) ir Europolo bendradarbiavimą politikos iniciatyvų ir veiksmų, kuriais siekiama sukurti veiksmingą kovos su padirbinėjimu strategiją, klausimais;

               c)

               teikti patarimus ir žinias Komisijai, siekiant įgyvendinti Sąjungos teisės aktus, programas ir politiką, visų pirma su Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1210/2010 (6) susijusiais klausimais;

               d)

               dalytis patirtimi ir nustatyti geriausią euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo praktiką;

               e)

               gerinti valdžios institucijų, kurios dalyvauja euro apsaugos nuo padirbinėjimo veikloje, informuotumą apie būsimus pavojus, stebėti kovos su padirbinėjimu politikos strategijos veiksmingų represinių priemonių įgyvendinimą;

               f)

               remti mokymo iniciatyvas euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo tematika;

               g)

               remti ir plėtoti tyrimus ar techninę pagalbą, kuriais siekiama sudaryti geresnes padirbinėjimo nustatymo veiklos sąlygas;

               h)

               rengti diskusijas padirbtų euro monetų techninių specifikacijų ir apsaugos priemonių, būtinų euro monetoms nuo padirbinėjimo apsaugoti, klausimais.

         3 straipsnis
   Konsultacijos
   Komisija gali konsultuotis su PMTEG visais euro monetų apsaugos nuo padirbinėjimo klausimais.
   4 straipsnis
   Narystė ir paskyrimas
   1.   Darbo grupės nariai yra valstybių narių MNAC, ECB ir Europolas.
   2.   Nariai informuoja Komisiją apie savo paskirtus atstovus ir pavaduojančius atstovus.
   3.   Asmens duomenys renkami, tvarkomi ir skelbiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
   5 straipsnis
   Darbo tvarka
   1.   Kompetentinga Komisijos tarnyba skiria darbo grupės pirmininką.
   2.   Kompetentingai Komisijos tarnybai sutikus, PMTEG gali įsteigti pogrupius specifiniams klausimams nagrinėti pagal grupės nustatytus įgaliojimus.
   3.   Komisijos atstovas prireikus gali kviesti grupės arba pogrupio darbe dalyvauti PMTEG nepriklausančius ekspertus, turinčius specialiųjų žinių kuriuo nors į darbotvarkę įtrauktu klausimu. Be to, Komisijos atstovas asmenims, organizacijoms (kaip apibrėžta ekspertų grupių horizontaliųjų taisyklių 8 taisyklės 3 dalyje (7)) ir šalims kandidatėms gali suteikti stebėtojo statusą.
   4.   PMTEG nariai ir jų atstovai, taip pat kviestiniai ekspertai ir stebėtojai laikosi Sutartyse ir jų įgyvendinimo taisyklėse nustatytų įpareigojimų saugoti profesinę paslaptį, taip pat Komisijos saugumo taisyklių, susijusių su ES įslaptintos informacijos apsauga, nustatytų Komisijos sprendimuose (ES, Euratomas) 2015/443 (8) ir (ES, Euratomas) 2015/444 (9). Jei šių įpareigojimų nesilaikoma, Komisija gali imtis visų tinkamų priemonių.
   5.   PMTEG posėdžiai rengiami Komisijos patalpose, išskyrus pogrupių posėdžius, kurie gali būti rengiami ne Komisijos patalpose. Komisija teikia sekretoriato paslaugas.
   6.   Savo darbo tvarkos taisykles PMTEG tvirtina remdamasis standartinėmis ekspertų grupių darbo tvarkos taisyklėmis.
   7.   Komisija skelbia visus svarbius dokumentus, susijusius su PMTEG vykdoma veikla, įskaitant darbotvarkes, protokolus ir dalyvių pateiktą informaciją, t. y. įtraukia juos į Komisijos ekspertų grupių ir kitų panašių subjektų registrą arba tame registre pateikia nuorodą į specialią interneto svetainę, kurioje pateikti minėtieji dokumentai. Atitinkami dokumentai neskelbiami, jeigu paviešinus dokumentą būtų pakenkta viešajam arba privačiajam interesui pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 (10) 4 straipsnį.
   6 straipsnis
   Posėdžių išlaidos
   1.   Asmenims, dalyvaujantiems PMTEG ir jos pogrupių veikloje, už jų teikiamas paslaugas neatlyginama.
   2.   PMTEG veikloje dalyvaujančių asmenų patirtas kelionės išlaidas atlygina Komisija pagal galiojančias Komisijos nuostatas. Pogrupių nariams kelionės ir pragyvenimo išlaidos atlyginamos vadovaujantis tomis pačiomis nuostatomis.
   3.   2 dalyje nurodytos išlaidos kompensuojamos neviršijant pagal metinę išteklių skyrimo procedūrą skirtų asignavimų.
   7 straipsnis
   Taikymas
   Šis sprendimas taikomas nuo jo priėmimo dienos iki 2025 m. gruodžio 31 d.

      Priimta Briuselyje 2015 m. spalio 19 d.

            Komisijos vardu

         Pierre MOSCOVICI

            Komisijos narys

      (1)  2015 m. kovo 25 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/512, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 1999/352/EB, EAPB, Euratomas dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) įsteigimo (OL L 81, 2015 3 26, p. 4).

      (2)  Remiantis 2004 m. spalio 29 d. Komisijos sprendimo 2005/37/EB, įsteigiančio Europos techninį ir mokslinį centrą (ETMC), 4 straipsniu, Komisija turi koordinuoti veiksmus, reikalingus euro monetų apsaugai nuo padirbinėjimo, rengdama reguliarius padirbtų monetų tyrimo ekspertų susitikimus (OL L 19, 2005 1 21, p. 73).

      (3)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).

      (4)  2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1338/2001, nustatantis priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo (OL L 181, 2001 7 4, p. 6).

      (5)  2003 m. gruodžio 8 d. Tarybos sprendimas 2003/861/EB dėl analizės ir bendradarbiavimo dėl padirbtų euro monetų (OL L 325, 2003 12 12, p. 44).

      (6)  2010 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1210/2010 dėl euro monetų autentiškumo tikrinimo ir apyvartai netinkamų euro monetų tvarkymo (OL L 339, 2010 12 22, p. 1).

      (7)  C(2010) 7649 final.

      (8)  2015 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas (ES, Euratomas) 2015/443 dėl saugumo Komisijoje (OL L 72, 2015 3 17, p. 41).

      (9)  2015 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas (ES, Euratomas) 2015/444 dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 72, 2015 3 17, p. 53).

      (10)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001 5 31, p. 45).


title: 2011/594/ES: 2011 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
27.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 250/201

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2011 m. gegužės 10 d.
   dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2011/594/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutines metines ataskaitas,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),
   atsižvelgdamas į Tarybos 2011 m. vasario 15 d. rekomendaciją (05892/2011 – C7–0052/2011),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 276 straipsnį ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 1994 m. liepos 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2062/94 dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros įsteigimo (3), ypač į jo 14 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (4) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A7–0104/2011),

               1.

               patvirtina Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros direktoriui, kad Agentūros 2009 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Jerzy BUZEK

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 338, 2010 12 14, p. 46.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 216, 1994 8 20, p. 1.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 250/202

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   2011 m. gegužės 10 d.
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
   EUROPOS PARLAMENTAS,
   atsižvelgdamas į Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutines metines ataskaitas,
   atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros 2009 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),
   atsižvelgdamas į Tarybos 2011 m. vasario 15 d. rekomendaciją (05892/2011 – C7–0052/2011),
   atsižvelgdamas į EB sutarties 276 straipsnį ir į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 1994 m. liepos 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2062/94 dėl Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros įsteigimo (3), ypač į jo 14 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (4) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,
   atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir į VI priedą,
   atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir į Užimtumo ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (A7–0104/2011),

               A.

               kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog 2009 finansinių metų metinės ataskaitos yra patikimos ir pagal jas vykdytos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos;

               B.

               kadangi 2010 m. gegužės 5 d. Parlamentas patvirtino Europos darbuotojų saugos ir sveikatos agentūros direktoriui, kad Agentūros 2008 finansinių metų biudžetas įvykdytas (5), ir savo prie biudžeto įvykdymo patvirtinimo pridėtoje rezoliucijoje, inter alia, atkreipė dėmesį į:

                           —

                           tai, kad Agentūra į kitus metus perkėlė 3 400 000 EUR asignavimų (44 % veiklos išlaidų), iš kurių apie 1 000 000 EUR sudarė įsipareigojimai, kurie buvo susiję tik su 2009 finansiniais metais,

                           —

                           Audito Rūmų pastabą dėl viešųjų pirkimų procedūros trūkumo (išlaidos pagal bendrąją viešųjų pirkimų sutartį viršijo maksimalią nustatytą ribą);

               C.

               kadangi Agentūros 2009 m. biudžetas buvo 15 100 000 EUR, kuris, palyginti su 2008 m. biudžetu, padidėjo 0,6 %;

      Veikla

               1.

               ragina Agentūrą lentelėje, kuri turi būti pridėta prie kitos Audito Rūmų ataskaitos, pateikti operacijų, atliktų metais, kurių biudžeto įvykdymas tvirtinamas, palyginimą su ankstesnių finansinių metų operacijomis, kad biudžeto įvykdymą tvirtinanti institucija galėtų veiksmingiau įvertinti Agentūros veiklą skirtingais metais;

               2.

               palankiai vertina Agentūros iniciatyvą iki 2020 m. parengti technologinių naujovių ekologiškose darbo vietose poveikio saugai ir sveikatai prognozes; taip pat pažymi, kad buvo renkami duomenys apie dirbančių moterų saugą ir sveikatą;

      Agentūros valdymas

               3.

               mano, Agentūros valdymo išlaidos sudaro 1,35 % biudžeto, nes Agentūros valdyba turi 84 narius ir joje dirba 64 darbuotojai (2008 finansinių metų duomenys); primena, kad tai atitinka Reglamentą (EB) Nr. 2062/94, pagal kurį ji buvo įsteigta ir kuriame siekiama užtikrinti trišalį dalyvavimą į valdybą įtraukiant socialinius partnerius; pažymi, kad faktinę ir kasdienę Agentūros veiklą užtikrina 11 narių biuras, kurį skiria valdyba;

      Asignavimų perkėlimas į kitą laikotarpį

               4.

               yra susirūpinęs dėl to, kad Audito Rūmai pakartotinai nustatė, kad 2009 m. 3 500 000 EUR veiklos (III antraštinė dalis) asignavimų (47 % įsipareigojimų) perkelta į 2010 m. biudžetinius metus; pabrėžia, kad ši padėtis rodo, jog vėluojama įgyvendinti Agentūros veiksmus ir tai pažeidžia biudžeto metinio periodiškumo principą; pripažįsta, kad tokia padėtis susidarė iš dalies dėl to, kad svarbūs projektai trunka daugelį metų; vis dėlto pripažįsta, kad 2010 m. pradžioje Agentūra įdiegė atsiskaitymo kas mėnesį sistemą, kad galėtų stebėti, kaip įgyvendinama metinėje veiklos programoje numatyta veikla, ir atitinkamus biudžeto aspektus;

               5.

               ragina Agentūrą sumažinti padidėjusį panaikinamų asignavimų lygį ir informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių buvo imtasi; palankiai vertina Agentūros pasižadėjimą ypač didelį dėmesį skirti metų pabaigoje vis dar nepanaudotiems asignavimams, siekiant numatyti galimybę panaikinti nereikalingas lėšas ir jas panaudoti tolesniems finansiniams ir teisiniams įsipareigojimams vykdyti;

      Vidaus auditas

               6.

               palankiai vertina Agentūros iniciatyvą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai pateikti Vidaus audito tarnybos (VAT) metinę Agentūros vidaus audito ataskaitą; mano, kad tai rodo skaidrumą ir yra geriausios praktikos, kurios turėtų taikyti ir visos kitos agentūros, pavyzdys;

               7.

               džiaugiasi didele Agentūros pažanga šioje srityje; pripažįsta, kad visos labai svarbios VAT rekomendacijos Agentūrai buvo tinkamai įgyvendintos ir baigtos, išskyrus rekomendaciją dėl apskaitos sistemų patvirtinimo, kuri dėl jos dalinio įgyvendinimo buvo priskirta svarbioms rekomendacijoms; taigi ragina Agentūros apskaitos pareigūną apibrėžti apskaitos sistemos patvirtinimo metodologiją; remia didesnio bendradarbiavimo egzistuojančiame agentūrų apskaitos pareigūnų tinkle idėją, kad būtų apibrėžti bendri reikalavimai ir parengta bendra agentūrų apskaitos sistemų patvirtinimo metodika;

               8.

               ragina Agentūrą peržiūrėti kontrolinius sąrašus, kad būtų suderintos skirtingų finansinių sandorių charakteristikos, ir pateikti juos visiems darbuotojams;

               9.

               taip pat ragina Agentūrą pabaigti ir (arba) atnaujinti savo dokumentų rengimo procedūras; ypač ragina Agentūrą parengti išsamų pagrindinių procesų, kurie turi būti suderinti su privalomomis procedūromis, sąrašą ir šį sąrašą nuolat atnaujinti;

      Agentūrų tinklo koordinatoriaus vaidmuo

               10.

               palankiai vertina vykdant 2009 m. biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą Agentūros atliktą veiksmingą Agentūrų tinklo koordinatoriaus vaidmenį;

               11.

               pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos 2011 m. gegužės 10 d. rezoliucijoje (6) dėl ES agentūrų veiklos, finansų valdymo ir kontrolės.

      (1)  OL C 338, 2010 12 14, p. 46.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 216, 1994 8 20, p. 1.

      (4)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (5)  OL L 252, 2010 9 25, p. 187.

      (6)  Priimti tekstai, P7_TA(2011)0163 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 269).


title: 2014 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimas, kuriuo atnaujinamas Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas

text:
5.7.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 211/3

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2014 m. liepos 2 d.
   kuriuo atnaujinamas Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas
   (2014/C 211/04)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2011 m. lapkričio 29 d. Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimą dėl pinigų, ypač į jo 11 straipsnio 3 dalį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų (toliau –Susitarimas dėl pinigų) 11 straipsnio 2 dalį reikalaujama, kad Monako Kunigaikštystė taikytų tokias pačias kaip Prancūzijos Respublikoje nustatytas taisykles, skirtas A priede išvardytiems su kredito įstaigų veikla bei rizikos ribojimu pagrįstu jų reguliavimu ir mokėjimo bei vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų sisteminės rizikos prevencija susijusiems Europos teisės aktams į nacionalinę teisę perkelti;

               (2)

               A priedas atnaujinamas pagal Susitarimo dėl pinigų 11 straipsnio 3 dalį, kurioje numatyta, kad Komisija kasmet turi atnaujinti A priedą, jei susiję teisės aktai buvo iš dalies pakeisti, taip pat kiekvieną kartą Europos Sąjungai priėmus naują teisės aktą;

               (3)

               neseniai priimta keturiolika teisės aktų, susijusių su kredito įstaigų veikla bei rizikos ribojimu pagrįstu jų reguliavimu ir mokėjimo bei vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų sisteminės rizikos prevencija, todėl juos reikėtų pridėti prie priedo:

                           1)

                           2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB; tačiau Direktyvos 2013/36/ES V antraštinės dalies nuostatos neturėtų būti pridedamos prie priedo, kadangi įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas principai Monako Kunigaikštystei netaikomi;

                           2)

                           2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/89/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 98/78/EB, 2002/87/EB, 2006/48/EB ir 2009/138/EB nuostatos dėl finansų konglomeratui priklausančių finansų subjektų papildomos priežiūros;

                           3)

                           2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012;

                           4)

                           2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (Tekstas svarbus EEE);

                           5)

                           2013 m. liepos 12 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1003/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl mokesčių, kuriuos Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija taiko sandorių duomenų saugykloms;

                           6)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 148/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų papildomas nuostatomis dėl būtiniausių duomenų, kuriuos reikia pateikti sandorių duomenų saugykloms, techninių reguliavimo standartų;

                           7)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 149/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl netiesioginės tarpuskaitos susitarimų, tarpuskaitos prievolės, viešo registro, galimybės naudotis prekybos vietos paslaugomis, ne finansų sandorio šalių ir ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, rizikos mažinimo būdų techninių reguliavimo standartų;

                           8)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 150/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų yra papildomas nuostatomis dėl techninių reguliavimo standartų, kuriuose išsamiai nustatomi sandorių duomenų saugyklos registracijos paraiškoje pateiktini duomenys;

                           9)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 151/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų yra papildomas nuostatomis dėl techninių reguliavimo standartų, kuriais patikslinami sandorių duomenų saugyklų skelbtini ir teiktini duomenys ir nustatomi veiklos standartai, susiję su sandorių duomenų saugyklų duomenų apibendrinimu, palyginimu ir prieiga;

                           10)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 152/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio techninių reguliavimo standartų;

                           11)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 153/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio techninių reguliavimo standartų;

                           12)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1247/2012, kuriuo nustatomi pranešimų apie sandorius, teikiamų sandorių duomenų saugykloms pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formato ir dažnumo techniniai įgyvendinimo standartai;

                           13)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1248/2012, kuriuo nustatomi sandorių duomenų saugyklų registracijos paraiškų, teikiamų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formos techniniai įgyvendinimo standartai;

                           14)

                           2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1249/2012, kuriuo nustatomi įrašų, kuriuos turi saugoti pagrindinės sandorio šalys pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formato techniniai įgyvendinimo standartai;

               (4)

               du teisės aktai iš priedo turėtų būti išbraukti, nes jie panaikinti 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (1):

                           1)

                           2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (nauja redakcija);

                           2)

                           2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (nauja redakcija);

               (5)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/110/EB (2) III antraštinės dalies taikymo išimtis turėtų būti panaikinta, kadangi Monako Kunigaikštystei taikomos elektroninių pinigų emisijos ir susigrąžinimo galimybės nuostatos;

               (6)

               todėl Susitarimo dėl pinigų A priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   Vienintelis straipsnis
   Europos Sąjungos ir Monako Kunigaikštystės susitarimo dėl pinigų A priedas pakeičiamas šio sprendimo priedu.

      Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 2 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 176, 2013 6 27, p. 338.

      (2)  OL L 267, 2009 10 10, p. 7.

      PRIEDAS

         Bankų ir finansų srities teisės aktai

      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/36/ES dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl riziką ribojančios kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2002/87/EB ir panaikinamos direktyvos 2006/48/EB bei 2006/49/EB (OL L 176, 2013 6 27, p. 338), išskyrus jos V antraštinę dalį.
      1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyva 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės – dėl kredito įstaigoms taikomų nuostatų (OL L 372, 1986 12 31, p. 1).

         su pakeitimais, padarytais:

      2001 m. rugsėjo 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/65/EB, iš dalies keičiančia direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB ir 86/635/EEB, dėl vertinimo taisyklių rengiant tam tikrų bendrovių, taip pat bankų ir kitų finansų įstaigų metinę ir konsoliduotą atskaitomybę (OL L 283, 2001 10 27, p. 28);
      2003 m. birželio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/51/EB, iš dalies keičiančia direktyvas 78/660/EEB, 83/349/EEB, 86/635/EEB ir 91/674/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių, bankų ir kitų finansų įstaigų bei draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 178, 2003 7 17, p. 16);
      2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/46/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių, 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės, 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės ir 91/674/EEB dėl draudimo įmonių metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (OL L 224, 2006 8 16, p. 1).
      1989 m. vasario 13 d. Tarybos direktyva 89/117/EEB dėl valstybėje narėje įsteigtų kredito ir finansų įstaigų, kurių pagrindinės buveinės yra kitoje valstybėje narėje, filialų prievolių, susijusių su metinės finansinės atskaitomybės dokumentų skelbimu (OL L 44, 1989 2 16, p. 40).
      1994 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų (OL L 135, 1994 5 31, p. 5)

         su pakeitimais, padarytais:

      2005 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 85/611/EEB, 91/675/EEB, 92/49/EEB bei 93/6/EEB, taip pat Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 94/19/EB, 98/78/EB, 2000/12/EB, 2001/34/EB, 2002/83/EB ir 2002/87/EB, siekiant sukurti naują finansinių paslaugų komitetų organizacinę struktūrą (OL L 79, 2005 3 24, p. 9);
      2009 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/14/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 94/19/EB dėl indėlių garantijų sistemų nuostatas dėl kompensacijų lygio ir išmokėjimo termino (OL L 68, 2009 3 13, p. 3).
      1998 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose (OL L 166, 1998 6 11, p. 45).

         su pakeitimais, padarytais:

      2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/44/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose ir Direktyvos 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito nuostatas dėl susietųjų sistemų ir kredito reikalavimų (OL L 146, 2009 6 10, p. 37);
      2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų (OL L 331, 2010 12 15, p. 120).
      2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo (OL L 125, 2001 5 5, p. 15).
      2002 m. birželio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito (OL L 168, 2002 6 27, p. 43).

         su pakeitimais, padarytais:

      2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/44/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 98/26/EB dėl atsiskaitymų baigtinumo mokėjimų ir vertybinių popierių atsiskaitymų sistemose ir Direktyvos 2002/47/EB dėl susitarimų dėl finansinio įkaito nuostatas dėl susietųjų sistemų ir kredito reikalavimų (OL L 146, 2009 6 10, p. 37).
      2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros, ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 98/78/EB ir 2000/12/EB (OL L 35, 2003 2 11, p. 1).

         su pakeitimais, padarytais:

      2005 m. kovo 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/1/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 85/611/EEB, 91/675/EEB, 92/49/EEB bei 93/6/EEB, taip pat Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 94/19/EB, 98/78/EB, 2000/12/EB, 2001/34/EB, 2002/83/EB ir 2002/87/EB, siekiant sukurti naują finansinių paslaugų komitetų organizacinę struktūrą (OL L 79, 2005 3 24, p. 9);
      2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/25/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais (OL L 81, 2008 3 20, p. 40);
      2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų (OL L 331, 2010 12 15, p. 120);
      2011 m. lapkričio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/89/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 98/78/EB, 2002/87/EB, 2006/48/EB ir 2009/138/EB nuostatos dėl finansų konglomeratui priklausančių finansų subjektų papildomos priežiūros (OL L 326, 2011 12 8, p. 113).
      2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičianti Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinanti Tarybos direktyvą 93/22/EEB: su kredito įstaigomis susijusios nuostatos, išskyrus 15, 31–33 straipsnius ir III antraštinę dalį (OL L 145, 2004 4 30, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 45, 2005 2 16, p. 18).

         su pakeitimais, padarytais:

      2006 m. balandžio 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/31/EB, iš dalies keičiančia Direktyvą 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų dėl tam tikrų galutinių terminų (OL L 114, 2006 4 27, p. 60);
      2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/44/EB, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvą 92/49/EEB ir direktyvas 2002/83/EB, 2004/39/EB, 2005/68/EB ir 2006/48/EB dėl riziką ribojančio vertinimo tvarkos taisyklių ir vertinimo kriterijų, taikomų akcijų paketų įsigijimui ir didinimui finansų sektoriuje (OL L 247, 2007 9 21, p. 1);
      2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/10/EB, iš dalies keičiančia Direktyvos 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų nuostatas, susijusias su Komisijai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais (O L 76, 2008 3 19, p. 33);
      2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/78/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 98/26/EB, 2002/87/EB, 2003/6/EB, 2003/41/EB, 2003/71/EB, 2004/39/EB, 2004/109/EB, 2005/60/EB, 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2009/65/EB dėl Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos), Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimų (OL L 331, 2010 12 15, p. 120);

         su papildymais, padarytais:

      2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1287/2006, įgyvendinančiu Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/39/EB dėl investicinėms įmonėms taikomų apskaitos dokumentų tvarkymo reikalavimų, informacijos apie sandorius pateikimo, rinkos skaidrumo, leidimų prekiauti finansinėmis priemonėmis ir toje direktyvoje apibrėžtų sąlygų (OL L 241, 2006 9 2, p. 1);
      2006 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos direktyva 2006/73/EB, kuria įgyvendinama Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/39/EB dėl investicinių įmonių organizacinių reikalavimų ir veiklos sąlygų bei toje direktyvoje apibrėžti terminai (OL L 241, 2006 9 2, p. 26).
      2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/110/EB dėl elektroninių pinigų įstaigų steigimosi, veiklos ir riziką ribojančios priežiūros, iš dalies keičianti Direktyvas 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinanti Direktyvą 2000/46/EB (OL L 267, 2009 10 10 p. 7).
      2007 m. lapkričio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2007/64/EB dėl mokėjimo paslaugų vidaus rinkoje, iš dalies keičianti direktyvas 97/7/EB, 2002/65/EB, 2005/60/EB ir 2006/48/EB ir panaikinanti Direktyvą 97/5/EB – dėl direktyvos 2007/64/EB I ir II antraštinių dalių nuostatų (OL L 319, 2007 12 5, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 187, 2009 7 18, p. 5).

         su pakeitimais, padarytais:

      2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/111/EB, iš dalies keičiančia direktyvų 2006/48/EB, 2006/49/EB ir 2007/64/EB nuostatas dėl centrinių įstaigų kontroliuojamų bankų, tam tikrų nuosavų lėšų straipsnių, didelių pozicijų, priežiūros priemonių ir krizių valdymo (OL L 302, 2009 11 17, p. 97).
      2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) ir iš dalies keičiamas Sprendimas 716/2009/EB bei panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (OL L 331, 2010 12 15, p. 12).
      2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (OL L 176, 2013 6 27, p. 1).
      2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų. Tekstas svarbus EEE (OL L 201, 2012 7 27, p. 1).

         su papildymais, padarytais:

      2013 m. liepos 12 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 1003/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl mokesčių, kuriuos Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija taiko sandorių duomenų saugykloms (OL L 279, 2013 10 19, p. 4);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 148/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų papildomas nuostatomis dėl būtiniausių duomenų, kuriuos reikia pateikti sandorių duomenų saugykloms, techninių reguliavimo standartų (OL L 52, 2013 2 23, p. 1);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 149/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl netiesioginės tarpuskaitos susitarimų, tarpuskaitos prievolės, viešo registro, galimybės naudotis prekybos vietos paslaugomis, ne finansų sandorio šalių ir ne biržos išvestinių finansinių priemonių sutarčių, kurių tarpuskaitos pagrindinė sandorio šalis neatlieka, rizikos mažinimo būdų techninių reguliavimo standartų (OL L 52, 2013 2 23, p. 11);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 150/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų yra papildomas nuostatomis dėl techninių reguliavimo standartų, kuriuose išsamiai nustatomi sandorių duomenų saugyklos registracijos paraiškoje pateiktini duomenys (OL L 52, 2013 2 23, p. 25);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 151/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų yra papildomas nuostatomis dėl techninių reguliavimo standartų, kuriais patikslinami sandorių duomenų saugyklų skelbtini ir teiktini duomenys ir nustatomi veiklos standartai, susiję su sandorių duomenų saugyklų duomenų apibendrinimu, palyginimu ir prieiga (OL L 52, 2013 2 23, p. 33);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 152/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio techninių reguliavimo standartų (OL L 52, 2013 2 23, p. 37);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 153/2013, kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio techninių reguliavimo standartų (OL L 52, 2013 2 23, p. 41).;
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1247/2012, kuriuo nustatomi pranešimų apie sandorius, teikiamų sandorių duomenų saugykloms pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formato ir dažnumo techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 352, 2012 12 21, p. 20);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1248/2012, kuriuo nustatomi sandorių duomenų saugyklų registracijos paraiškų, teikiamų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formos techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 352, 2012 12 21, p. 30);
      2012 m. gruodžio 19 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1249/2012, kuriuo nustatomi įrašų, kuriuos turi saugoti pagrindinės sandorio šalys pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų, formato techniniai įgyvendinimo standartai (OL L 352, 2012 12 21, p. 32).


title: 2004/830/EB: 2004 spalio 18 d. Komisijos sprendimas, nutraukiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 2164/98, nustatančio galutinį kompensacinį muitą tam tikriems plataus spektro Indijos kilmės antibiotikams, greitesnę peržiūrą

text:
4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 359/55

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2004 spalio 18 d.
   nutraukiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 2164/98, nustatančio galutinį kompensacinį muitą tam tikriems plataus spektro Indijos kilmės antibiotikams, greitesnę peržiūrą
   (2004/830/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1997 m. spalio 6 d. Tarybos Reglamentą (EB) Nr. 2026/97 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (pagrindinis reglamentas), ypač į jo 20 straipsnį,
   pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
   kadangi:
   A.   ANKSTESNĖ TVARKA

               (1)

               Reglamentu (EB) Nr. 2164/98 (2) Taryba nustatė galutinį kompensacinį muitą tam tikriems importuojamiems Indijos kilmės plataus spektro antibiotikams, konkrečiai amoksicilino trihidratui, ampicilino trihidratui ir cefaleksinui, nesudozuotam, nesuformuotam ir nesupakuotam į mažmeninei prekybai skirtas pakuotes (aptariamasis produktas), klasifikuojamiems pagal KN kodus ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 ir ex 2941 90 00. Priemonė buvo įgyvendinta kaip ad valorem muitas, kurio dydis svyravo nuo 0% iki 12% atskiriems eksportuotojams, nebendradarbiaujantiems eksportuotojams taikant 14,6% liekamąją muito normą.

         B.   DABARTINĖ TVARKA
   1.   Prašymas atlikti peržiūrą

               (2)

               Nustačius galutines priemones, Komisija iš nagrinėjamos prekės Indijos gamintojo Nestor Pharmaceuticals Limited (pareiškėjo) gavo prašymą inicijuoti greitesnę priešlaikinę Reglamento (EB) Nr. 2164/98 peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 20 straipsnį. Pareiškėjas tvirtino, kad jis nebuvo susijęs su jokiais nagrinėjamosios prekės eksportuotojais Indijoje. Be to, jis tvirtino, kad pradinio tyrimo laikotarpiu (nuo 1996 m. birželio 1 d. iki 1997 m. birželio 30 d.) jis neeksportavo nagrinėjamosios prekės, tačiau pradėjo eksportuoti minėtajam laikotarpiui pasibaigus. Remdamasis pirmiau pateiktais argumentais, pareiškėjas pareikalavo, kad nustačius prekės subsidijavimo įrodymus, jo atžvilgiu būtų nustatyti individualūs muito tarifai.

         2.   Greitesnės peržiūros inicijavimas

               (3)

               Komisija išnagrinėjo pareiškėjo pateiktus įrodymus ir nusprendė, kad jų pakanka pagrįstai inicijuoti peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 20 straipsnį. Po konsultacijų su Patariamuoju komitetu, suteikusi aptariamai Bendrijos pramonei galimybę pateikti savo pastabas, ir paskelbusi atitinkamą pranešimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (3), Komisija dėl pirmiau minėtojo pareiškėjo pradėjo greitesnę Tarybos reglamento (EB) Nr. 2164/98 peržiūrą.

         3.   Aptariamasis produktas

               (4)

               Vykdant šią peržiūrą aptariamasis produktas yra tas pats, kuris yra nagrinėjamas Tarybos Reglamente (EB) Nr. 2164/98.

         4.   Tyrimo laikotarpis

               (5)

               Subsidijavimo tyrimas apėmė laikotarpį nuo 2002 m. balandžio 1 d. iki 2002 m. kovo 31 d. (peržiūros tyrimo laikotarpis).

         5.   Susijusios šalys

               (6)

               Komisija oficialiai pranešė pareiškėjui ir Indijos vyriausybei (IV) apie pradėtą tyrimą. Be to, ji suteikė kitoms susijusioms šalims galimybę raštu pareikšti savo požiūrį ir pateikti prašymą surengti klausymą. Tačiau tokių prašymų Komisija negavo.

               (7)

               Komisija nusiuntė klausimyną svarstomoms įmonėms ir iki nustatytos dienos gavo išsamius atsakymus. Komisija surado ir patikrino visą jos manymu tyrimui atlikti reikalingą informaciją ir atliko patikrinamuosius vizitus pareiškėjo patalpose Nju Delyje ir Hyderabade.

         C.   PERŽIŪROS APIMTIS

               (8)

               Kadangi tyrimo metu nebuvo gauta jokių pareiškėjo prašymų peržiūrėti išvadas dėl žalos padarymo, ši peržiūra apsiribojo tik subsidijavimo analize.

               (9)

               Komisija patikrino tas pačias subsidijavimo schemas, kurios buvo tiriamos pirminiame tyrime. Ji taip pat išnagrinėjo, ar pareiškėjas naudojosi kokiomis nors kitomis subsidijų schemomis, arba nagrinėjamos prekės atžvilgiu negavo ad hoc subsidijų.

         D.   TYRIMO REZULTATAI
   1.   Nauja eksportuotojo kvalifikacija

               (10)

               Pareiškėjas sugebėjo įrodyti, kad neturėjo jokių tiesioginių ar netiesioginių ryšių nei su vienu Indijos eksportuotoju, kuriam taikytos nagrinėjamos prekės atžvilgiu galiojančios kompensuojamosios priemonės.

               (11)

               Tyrimu patvirtinta, kad per pirminio tyrimo laikotarpį, t. y. nuo 1996 m. liepos 1 d. iki 1997 m. birželio 30 d., pareiškėjas nagrinėjamųjų prekių į Bendriją neeksportavo ir kad jis pradėjo eksportuoti į Bendriją prekę tik šiam laikotarpiui pasibaigus.
               Be to, pirminio tyrimo laikotarpiu pareiškėjas nebuvo tikrinamas dėl kitų dalykų, išskyrus atsisakymą bendradarbiauti su Komisija.
               Taigi, yra tvirtinama, kad pareiškėjas turėtų būti laikomas nauju eksportuotoju. Todėl pagal pagrindinio Reglamento 20 straipsnį Komisija įvertino, ar šiam pareiškėjui neturėtų būti taikomas atskiras kompensuojamojo muito tarifas.

         2.   Subsidijavimas

               (12)

               Remiantis pareiškėjo atsakyme į Komisijos klausimyną pateikta informacija ir vėliau tyrimo metu surinkta informacija, buvo tirtos šios schemos:

                           —

                           Muito tarifo sumažinimo leidimo schema,

                           —

                           Atleidimo nuo pajamų mokesčio schema,

                           —

                           Leidimo-paso schema,

                           —

                           Gamybos priemonių eksporto skatinimo schema,

                           —

                           Eksporto perdirbimo zonos arba į eksportą orientuotos bendrovės,

                           —

                           Pagreitinto licencijos eksportui išdavimo schema.

         2.1   Pirmiau nagrinėtos ir bendrovės taikytos schemos
   2.1.1   Muito tarifo sumažinimo leidimo schema (DEPBS)

               (13)

               Buvo nustatyta, kad pareiškėjas po prekių eksporto yra gavęs nuolaidas pagal DEPBS schemą. Išsamus schemos aprašymas yra pateiktas Eksporto ir importo politikos dokumento 2002–2007 (EXIM-politika 02-07) 4.3. dalyje ir jį papildančio Taisyklių vadovo 2002–2007 (HOP I 02-07) (4) I tome. EXIM-politika 02-07 remiasi 1992 m. Užsienio prekybos (Plėtra ir reguliavimas) teisės aktu (1992 m. Nr. 22).

               (14)

               Šia schema turi teise pasinaudoti bet kuris gamintojas-eksportuotojas arba prekybininkas-eksportuotojas. Jis gali kreiptis dėl DEPBS kreditų, kurie yra apskaičiuojami kaip pagal šią schemą eksportuojamų prekių vertės procentinė dalis. Indijos kompetentingos institucijos yra nustačiusios tokius DEPBS tarifus daugumai prekių, įskaitant nagrinėjamąją prekę. Tokie tarifai yra nustatomi pagal standartines pirkimo ir pardavimo normas (SION), atsižvelgiant į numatomą importuojamų žaliavų dalį eksportuojamoje prekėje, ir tokiam numatoma importui taikomus muito mokesčius, nesvarbu, ar toks muito mokestis buvo faktiškai sumokėtas, ar ne.

               (15)

               Kad galėtų pasinaudoti šia schema, bendrovė turi vykdyti eksporto veiklą. Tam tikru eksporto operacijos momentu eksportuotojas privalo pateikti Indijos institucijoms deklaraciją, kurioje būtų nurodyta, kad eksportas vykdomas pagal DEPBS. Kad prekės būtų eksportuojamos, prekių pakrovimo metu Indijos muitinės institucijos išduoda eksporto gabenimo važtaraštį. Šiame dokumente, inter alia, yra nurodoma, koks MTSLS kreditas bus suteikiamas tam eksporto sandoriui. Tuo momentu eksportuotojas žino, kokia nuolaida jis galės pasinaudoti. Kai tik muitinės institucijos išduoda eksporto važtaraštį, IV jau nebeturi įgaliojimų spręsti dėl DEPBS kredito suteikimo. Nuolaidai apskaičiuoti taikomas toks DEPBS tarifas, kuris galiojo eksporto deklaracijos išrašymo momentu. Todėl nuolaidos dydžio retrospektyviai pakeisti negalima.

               (16)

               Taip pat buvo nustatyta, kad pagal Indijos apskaitos standartus, įvykdžius eksporto įsipareigojimus, DEPBS kreditai apskaitos dokumentuose gali būti apskaitomi kaupiamuoju principu kaip pajamos.

               (17)

               Tokie kreditai vėliau gali būti panaudoti sumokėti muito mokesčius už bet kurias be apribojimų importuojamas prekes, išskyrus gamybos priemones. Pagal tokius kreditus importuojamos prekės gali būti parduodamos vietos rinkoje (taikant pardavimo mokesčius) arba kitaip panaudojamos.
               DEPBS kreditai yra laisvai perduodami ir galioja 12 mėn. nuo jų išdavimo.

               (18)

               Paraiškos gauti DEPBS kreditus gali būti teikiamos daugiausia dėl 25 eksporto sandorių, o jeigu teikiamos elektroniniu būdu, – dėl neriboto sandorių skaičiaus. De facto nėra nustatyti jokie galutiniai tokių paraiškų teikimo terminai, kadangi HOP I 02-07 4.47 dalyje nurodyti laikotarpiai visada yra skaičiuojami nuo paskutinio konkrečioje paraiškoje dėl DEPBS kreditų nurodyto eksporto sandorio.

               (19)

               Nuo pirminio tyrimo pagrindinės DEPBS charakteristikos nepasikeitė. Pagal įstatymą schema yra nuo eksporto veiklos priklausanti subsidija. Todėl pirminio tyrimo metu buvo nustatyta, kad schema laikytina specifine ir pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalies a punktą, kompensuotina.

               (20)

               Pirminio tyrimo metu DEPBS subsidijos dydis buvo apskaičiuotas remiantis patikimiausia turima informacija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį ir pro rata temporis DEPBS tarifas buvo laikomas atitinkamu subsidijos tarifu. Kadangi pareiškėjas bendradarbiavo, ir tai buvo laikoma aplinkybių pasikeitimu pagal pagrindinio reglamento 22 straipsnio 4 dalį, tokia metodologija neturėtų būti taikoma pareiškėjui nepalankia linkme.

               (21)

               Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnį kompensuotinos subsidijos dydis yra apskaičiuojamas subsidijos gavėjui suteiktos naudos išraiška, nustačius, kad tokios naudos suteikta subsidijavimo tyrimo laikotarpiu. Šia prasme laikoma, kad nauda subsidijos gavėjui yra suteikiama eksporto operacijos vykdymo momentu. Tuo momentu IV privalo atsisakyti muito mokesčių, kurie yra jos fiskalinis indėlis, apibrėžtas pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Kaip minėta pirmiau esančiame konstatuojamosios dalies 15 punkte, kai tik muitinės institucijos išduoda eksporto važtaraštį, kuriame, inter alia, nurodoma konkrečiam eksporto sandoriui suteikiamas DEPBS kreditas, IV jau nebeturi įgaliojimų spręsti, suteikti ar nesuteikti subsidiją, ar nustatyti subsidijos dydžio. Taip pat, kaip minėta tame pačiame punkte, bet koks DEPBS tarifo pasikeitimas, įvykęs laikotarpiu nuo faktinės eksporto operacijos iki DEPBS licencijos išdavimo momento retrospektyviai neturi įtakos suteikiamos nuolaidos dydžiui. Taip pat, kaip buvo minėta pirmiau esančiame 16 punkte, pagal Indijos apskaitos standartus DEPBS kreditai gali būti apskaitomi kaupimo principu kaip eksporto sandorio metu gaunamos pajamos. Galiausiai, kadangi bendrovė žino, kad ji gaus subsidiją pagal DEPBS, o iš tikrųjų gauna nuolaidas ir pagal kitas schemas, konkurencingumo prasme, bendrovės padėtis jau yra geresnė, kadangi ji gali pasinaudoti subsidijomis pasiūlydama žemesnes kainas.

               (22)

               Tačiau kompensuojamasis muitas taikomas siekiant užkirsti kelią nesąžiningai prekybai pasinaudojant neteisėtai įgytu konkurenciniu pranašumu. Atsižvelgiant į tai, laikoma tikslinga pagal DEPBS gautą naudą laikyti visų kreditų, vykdant visas eksporto operacijas per tyrimo laikotarpį, suma. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą, subsidijai gauti patiriami mokesčiai yra atskaitomi.

               (23)

               Pareiškėjas tvirtino, kad vykdant šį tyrimą subsidijos dydžiui apskaičiuoti atsižvelgiama tik į DEPBS kreditus, gautus eksportuojant nagrinėjamą produktą. Tačiau taikant DEPBS, nėra jokių apribojimų, kurie apribotų galimybes naudoti DEPBS kreditus importuojant importo muitu neapmokestinamas žaliavas, reikalingas konkrečiai prekei pagaminti. Atvirkščiai, DEPBS kreditai yra laisvai perduodami, gali būti netgi parduodami ir gali būti panaudojami importuojant bet kokias be apribojimų importuojamas prekes (nagrinėjamajai prekei pagaminti naudojamos žaliavos taip pat priklauso šiai kategorijai), išskyrus gamybos priemones. Todėl nagrinėjamai prekei gali būti suteikiamos nuolaidos pagal visus DEPBS kreditus.

               (24)

               Toliau buvo tvirtinama, kad apskaičiuojant subsidijos dydį, pardavimo mokestis, mokamas perduodant DEPBS kreditus, turi būti atskaitomas kaip išlaidos. Tačiau pardavimo mokestis nėra išlaidos, kurias būtina sumokėti siekiant patenkinti subsidijos gavimo sąlygas arba gauti subsidiją pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą. Pardavimo mokestis yra išlaidos, patiriamos priėmus grynai komercinį sprendimą perduoti jau gautą DEPBS kreditą jį parduodant, o ne pasinaudoti tokiu pardavimo mokesčiu neapmokestinamu kreditu muito mokesčiui už vėlesnį prekių importą kompensuoti. Tačiau prašymo gauti DEPBS kreditus mokesčiai yra laikomi būtinomis išlaidomis, ir dėl to yra atskaitomi.

               (25)

               Bendras subsidijos dydis (nominali vertė) buvo paskirstyta visiems eksporto pardavimams per peržiūros tyrimo laikotarpį (vardiklis) pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį, kadangi subsidija suteikta nesiejant jos su pagamintų, eksportuotų ar pervežtų prekių kiekiais. Todėl šiam pareiškėjui pagal šią schemą skirtos subsidijos tarifas buvo 3,3 %.

         2.1.2   Atleidimo nuo pelno mokesčio schema (PMNS)

               (26)

               Buvo nustatyta, kad pareiškėjas pasinaudojo daliniu atleidimu nuo pajamų mokesčio pelnui, gautam už eksportuojamas prekes per peržiūros tyrimo laikotarpį. Teisinis tokio atleidimo pagrindas yra išdėstytas 1961 m. Pajamų mokesčio Įstatymo 80 HHC dalyje.

               (27)

               1961 m. Pajamų mokesčio įstatymo 80HHC dalis buvo paskelbta negaliojančia vertinamiems 2005–2006 m. (t. y. finansiniams metams, kurie prasideda 2004 m. balandžio 1 d. ir baigiasi 2005 m. kovo 31 d.) ir vėlesniam laikotarpiui. Tai reiškia, kad po 2004 m. kovo 31 d. pagal šią schemą pareiškėjui negali būti skiriamos jokios nuolaidos. Todėl pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalį, ši schema nėra kompensuotina.

         2.2.   Pirmiau nagrinėtos, tačiau bendrovių nenaudotos schemos
   2.2.1   Leidimo-paso schema (LPS)

               (28)

               Buvo nustatyta, kad pareiškėjas nesinaudojo leidimo-paso schema, kuris 1997 m. balandžio 1 d. buvo panaikinta ir pakeista DEPBS.

         2.2.2   Gamybos priemonių eksporto rėmimo schema (GPERS)

               (29)

               Buvo nustatyta, kad pareiškėjas neimportavo jokių gamybos priemonių pagal GPERS, todėl šia schema ir nesinaudojo.

         2.2.3   Eksporto perdirbimo zonų (EPZ) arba į eksportą orientuotos bendrovės (EOB)

               (30)

               Buvo nustatyta, kad pareiškėjo veiklos vieta nebuvo EP zonoje, ir kad bendrovė netaikė EOB schemos, todėl šiomis schemomis ir nesinaudojo.

         2.3.   Kitos pareiškėjo naudotos schemos nagrinėjamosios prekės atžvilgiu ir laikomos kompensuotinomis: Išankstinio leidimo fiziniam eksportui schema (ILS fiziniam eksportui)

               (31)

               Buvo nustatyta, kad peržiūros tyrimo laikotarpiu pareiškėjas naudojosi šia schema. Išsamus schemos parašymas yra pateiktas EXIM-politikos 02-07 4.1.1–4.1.7. dalyse ir HOP I tomo 02-07 4.1–4.30 skyriuose.

               (32)

               Šia schema gali pasinaudoti gamintojai-eksportuotojai ir prekybininkai-eksportuotojai „susiję“ su remiančiais gamintojais.

               (33)

               ILS fiziniam eksportui schema leidžia be muito importuoti žaliavas, kurios yra fiziškai naudojamos eksportuojamų prekių gamybai. Kad Indijos institucijos galėtų vykdyti patikrinimus, eksportuotojas privalo užtikrinti „teisingą ir tinkamą pagal leidimą importuojamų prekių naudojimo apskaitą“ tam tikru nurodytu formatu (HOP I 02-07 4.30 skyrius ir priedas), t. y. tvarkyti vartojimo registrą. Indijos vyriausybė nustato ir leidžiamą importo apimtį ir eksporto įpareigojimus pagal vertę ir pagal apimtis, ir šie duomenys yra nurodomi leidime. Be to, importo ir eksporto momentu Vyriausybės pareigūnai privalo registruoti atitinkamus sandorius leidime. Pagal šią schemą leidžiamas importo apimtis nustato IV pagal standartines normas, t. y., SION, kurios, kaip manoma, nurodo patį tinkamiausią būdą užtikrinti, kad būtų pagamintas reikiamas eksportuojamų prekių kiekis. SION yra parengti daugumai prekių, įskaitant nagrinėjamąją prekę, ir yra paskelbti HOP II 02-07. Importuojamos žaliavinės medžiagos negali būti perduodamos, ir privalo būti panaudojamos galutinei eksportuojamai prekei pagaminti. Eksporto įpareigojami turi būti įvykdomi per tam tikrą nustatytą laikotarpį (18 mėn. su galimybe pratęsti terminą du kartus po 6 mėn.).

               (34)

               Peržiūros tyrimo metu buvo nustatyta, kad pagal šią schemą ir pagal SION nustatytą leidžiamą kiekį pareiškėjas be muito importavo žaliavų daugiau, nei jam reikėjo pagaminti apibrėžtam eksportuojamų priekių kiekiui. Tai reiškia, kad nagrinėjamos prekės atžvilgiu SION nebuvo pakankamai tikslus. Be to, pareiškėjo vartojimo registro duomenys neatitiko faktinio suvartojimo duomenų. Savo registre pareiškėjas neteisingai registravo vartojimo duomenis pagal didesnes galimybes suteikiantį IV nustatytą SION, nors de facto jis suvartojo mažiau žaliavos apibrėžtam eksportuojamų prekių kiekiui pagaminti. Nei pareiškėjas, nei IV negalėjo įrodyti, kad dėl atleidimo nuo importo mokesčio jis nebuvo perdėtai sumažintas.

               (35)

               Atleidimas nuo importo muito yra subsidija pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį ir 2 straipsnio 2 dalį, t. y. IV, kuri suteikė naudos pareiškėjui, fiskalinis indėlis. Be to, pagal įstatymą ILS fiziniam eksportui priklauso nuo eksporto veiklos, todėl laikomas specifine priemone ir kompensuotina pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalies a punktą.

               (36)

               Ši schema negali būti laikoma leidžiama muito mokesčio grąžinimo sistema arba pakaitine muitų grąžinimo sistema pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį. Ji neatitinka griežtų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (apibrėžimas ir muitų grąžinimo taisyklės) ir III priede (apibrėžimas ir pakaitinio grąžinimo taisyklės). IV nesugebėjo taikyti sistemos ar tvarkos, kuriomis patvirtinama, kokios sąnaudos yra naudojamos eksportuojamiems produktams gaminti ir kokiais kiekiais (pagrindinio reglamento II priedo II 4 dalis ir, taikant pakaitinę importo muitų grąžinimo sistemą, III priedo II 2 dalis). Nagrinėjamajai prekei nustatyti SION buvo nepakankamai tikslūs ir negali būti laikomi faktinio suvartojimo patikrinimo sistema. Veiksminga kontrolė, remiantis tiksliai tvarkomu vartojimo registru, taip pat nebuvo vykdoma. Be to, IV neatliko tolimesnio tyrimo pagal faktiškai sunaudotas sąnaudas, nors dažniausiai tokį tyrimą reikėtų atlikti tais atvejais, kai nėra taikoma veiksminga patikrinimo sistema (pagrindinio reglamento II priedo II 5 dalis ir III II 3 dalis), ji taip pat nesugebėjo įrodyti, kad mokestis nebuvo perdėtai sumažintas.

               (37)

               Pateikdamas savo paaiškinimus pareiškėjas tvirtino, kad ILS fiziniam eksportui faktiškai veikė kaip leidžiama mokesčio grąžinimo schema arba pakaitinė mokesčio grąžinimo schema. Jis teigė, nors ir nepateikdamas jokių naujų faktinių įrodymų ir nepagrįsdamas savo teiginių, kad IV užtikrinimo patikrinimo sistemą, atitinkančią pagrindinio reglamento reikalavimus. Tuo tikslu pareiškėjas nurodė tokius IV naudojamus patikrinimo instrumentus: tariamai tikslus nagrinėjamai prekei nustatytas SION, kiekybinė informacija apie sąnaudas ir pagamintas prekes importo-eksporto dokumentuose (eksporto važtaraštis, importo važtaraštis), muitinės importo ir eksporto registras pagal ILS fiziniam eksportui, faktinio suvartojimo registras (žr. pirmiau esantį konstatuojamosios dalies 33 punktą), atleidimo nuo eksporto mokesčio pažymėjimas (Duty Entitlement Export Certification book (DEECB)), papildomi Indijos institucijų taikomi patikrinimo mechanizmai, įgyvendinami vykdant akcizo mokesčio administravimą (t. y. užtikrinimas, kad nebūtų neteisėtai prašoma akcizo mokesčiui žaliavoms skiriamo kredito (CENVAT-kreditai) pagal ILS be muito importuojamoms prekėms). Be to, pareiškėjas įrodinėjo, kad Komisija turėtų kiekybiškai įvertinti SION netikslumą. Be to, pareiškėjas tvirtino, kad pagrindinio reglamento reikalavimams įvykdyti nėra būtina taikyti tikrinimo sistemos, kuri įvertintų ryšį tarp importuojamų medžiagų ir pagaminamų prekių pagal kiekvieną siuntą atskirai. Galiausiai, pareikštas teigė, kad Komisija yra susaistyta ankstesnių tyrimų rezultatų netaikyti kompensuojamųjų muitų IL schemai.

               (38)

               Pirmiau esančiame 37 konstatuojamosios dalies punkte apibendrinta pareiškėjo pozicija nekeičia Komisijos išvadų dėl ILS fiziniam eksportui. Pareiškėjas negalėjo paneigti, kad šiuo konkrečiu atveju ne de jure, o de facto IV nesugebėjo įgyvendinti veiksmingos faktinio suvartojimo patikrinimo sistemos. Remiantis faktiniais pareiškėjo pateiktais faktinio suvartojimo duomenimis, tyrimo metu buvo nustatyta, kad nagrinėjamai prekei nustatytas SION nėra pakankamai tikslus (žr. pirmiau 34 punktą). Pareiškėjas tai žinojo, ir tai nurodė patikrinimo grupei. Nustatyti SION netikrumo mastą nėra Komisijos užduotis, Komisija, remdamasi pakankamais įrodymais, siekia tik paneigti tariamą standartinių normų tikslumą. Be to, pareiškėjas nepateikė jokių įrodymų, kad jis vedė apskaitą arba kitokius dokumentus, pagal kuriuos IV galėtų atlikti patikrinimą dėl faktinio suvartojimo pagal ILS, t. y. ne tik standartinį patikrinimą. Taigi, norėdama patikrinti eksportuojamų prekių gamybai naudojamus kiekius, IV privalėjo remtis savo nustatytomis netiksliomis standartinėmis normomis. Komisijos nuomone, to nepakanka patenkinti veiksmingos patikrinimo sistemos reikalavimus pagal pagrindinio reglamento II ir III priedus.

               (39)

               Pareiškėjas negalėjo pagrįsti, kad CENVAT kreditų kontrolė administruojant akcizus suteiktų kokios nors informacijos apie ryšį tarp sąnaudų ir eksportui pagaminamos prekės. Todėl, Komisijos nuomone, tokia kontrolė negali būti laikoma veiksminga patikrinimo sistema pagal pagrindinio reglamento II ir III priedus. Be to, DEECB buvo panaikintas EXIM-politikos 02-07, ir dėl to, priešingai, nei tvirtino pareiškėjas, nebegali būti laikoma patikrinimo instrumentu. Be to, nebuvo pateikta įrodymų, kad pareiškėjas DEECB registravo suvartojimo duomenis. Nebuvo pateikta jokių kitų įrodymų, kad IV naudojo kokią nors kitą veiksmingą sistemą pakankamai tiksliai nustatyti ryšius tarp importuojamų sąnaudų ir eksportui pagaminamų prekių, išskyrus tai, kad buvo remiamasi labai plačias normas nustatančiais standartais. Šiame kontekste būtina pažymėti, kad atitikimas EXIM-politikos 02-07 apibrėžtiems standartams, kaip minėta pirmiau esančiame 33 konstatuojamosios dalies punkte, gali būti užtikrinamas tik jeigu patikrinimo sistema taikoma kiekvienai siuntai atskirai. Be to, tik toks standartas įgalina kontroliuojančias institucijas patikrinti, ar laikomasi griežtų mokesčio grąžinimo arba pakaitinio mokesčių grąžinimo sistemos taisyklių. Čia reikėtų prisiminti, kad pagal pagrindinio reglamento I priedo i punktą, pakaitinę muitų grąžinimo sistemą leidžiama taikyti tik išimtiniais atvejais, ir, inter alia, tik per dviejų metų laikotarpį nuo pakaitinių medžiagų importo ir eksporto.

               (40)

               Galiausiai, Komisija nėra susaistyta jokiu precedentu dėl ILS fiziniam eksportui. Schema niekada nebuvo nagrinėjama remiantis faktais, kuriuos galima būtų palyginti su gautais šio tyrimo metu, ypač atsižvelgiant į nagrinėjamajai prekei nustatyti SION netikslumą.

               (41)

               Todėl, atsižvelgiant į tai, kad nėra taikomos mokesčių grąžinimo arba pakaitinio muito mokesčio grąžinimo sistemos, ir į tai, kad nebuvo taikoma veiksminga patikrinimo sistema, kompensuotina nauda yra bendro importo muito paprastai taikomo importuojant prekes, sumažinimas.

               (42)

               Subsidijos dydis buvo apskaičiuotas pagal negautus importo muito mokesčius (pagrindinis muito mokestis ir specialus papildomas muito mokestis) nuo nagrinėjamos prekės medžiagų, importuojamų pagal ILS fiziniam eksportui per tyrimo laikotarpį, atskaičius mokesčius, sumokėtus siekiant gauti subsidiją pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą (nominali vertė). Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši suma buvo paskirstyta visai eksporto apyvartai (vardiklis), kadangi subsidija buvo skirta nesiejant jos su pagamintų, eksportuotojų ar pervežtų prekių kiekiu. Šiuo pagrindu apskaičiuota, kad subsidija buvo 22 %.

         3.   Bendras kompensuotinų subsidijų dydis

               (43)

               Atsižvelgiant į galutinius nustatytus faktus, susijusius su anksčiau nurodytomis įvairiomis schemomis, pareiškėjui skiriamų kompensuotinų subsidijų dydis yra toks:

                           (%)

                           DEPBS

                           ILS

                           Iš viso

                           Nestor Pharmaceuticals Ltd.

                           3,3

                           22

                           25,3

               (44)

               Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalį kompensuojantis muitas turi būti mažesnis nei bendras kompensuotinų subsidijų kiekis, jei tokio mažesnio muito pakaks atitaisyti žalą Bendrijos pramonei. Pirminio tyrimo metu buvo nustatyta, kad vidutinis žalos panaikinimo lygis yra 14,6%. Pareiškėjas nepateikė jokio prašymo peržiūrėti išvadas dėl žalos. Todėl pirmiau nustatytas žalos panaikinimo lygis apriboja pagal šią peržiūrą nustatomą kompensuojančio muito dydį.

         E.   PRIEŠLAIKINĖS PERŽIŪROS NUTRAUKIMAS

               (45)

               Remiantis šio peržiūros tyrimo metu nustatytais faktais laikoma, kad pareiškėjo gaminamų ir į Bendriją eksportuojamų nagrinėjamų prekių importui turėtų būti ir toliau taikomas kompensuojamojo muito tarifas, atitinkantis žalos panaikinimo lygį, kuris buvo nustatytas pirminio tyrimo metu.

               (46)

               Atsižvelgiant į tai, kad šis muito tarifas jau yra taikomas visoms bendrovėms, kurios nėra atskirai paminėtos Tarybos reglamento (EB) Nr. 2164/98 1 straipsnio 2 dalyje, to reglamento keisti nereikėtų. Todėl greitesnė peržiūra dėl pareiškėjo turėtų būti nutraukta.

         F.   ATSKLEIDIMAS

               (47)

               Pareiškėjas ir IV buvo informuoti apie pagrindinius faktus ir nustatytas aplinkybes, kuriomis remiantis buvo ketinama siūlyti nutraukti greitesnę peržiūrą. Jiems taip pat buvo suteiktas pakankamas laikas pateikti savo komentarus. IV nepateikė jokių komentarų. Į pareiškėjo pastabas dėl atskleidimo, kurios buvo susiję tik su ILS fiziniam eksportui, buvo atsižvelgta kaip nurodyta pirmiau esančiuose konstatuojamosios dalies 37–40 punktuose,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   Vienintelis straipsnis
   Šiuo greitesnė Tarybos reglamento (EB) Nr. 2164/98 peržiūra dėl Nestor Pharmaceuticals Limited yra nutraukiama.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. spalio 18 d.

            Komisijos vardu

         Pascal LAMY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 288, 1997 10 21, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu Nr. 461/2004 (OL L 77, 2004 3 13, p. 12).

      (2)  OL L 273, 1998 10 9, p. 1.

      (3)  OL C 102, 2003 4 29, p. 6.

      (4)  IV Prekybos ir pramonės ministerijos 2002 m. kovo 31 d. pranešimas Nr. 1/2002-07.


title: 2015 m. vasario 3 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas (BUSP) 2015/173 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia) ES misijos vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas EUTM Somalia/1/2013 (EUTM SOMALIA/1/2015)

text:
5.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 29/14

         POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS (BUSP) 2015/173
   2015 m. vasario 3 d.
   dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia) ES misijos vado skyrimo, kuriuo panaikinamas Sprendimas EUTM Somalia/1/2013 (EUTM SOMALIA/1/2015)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnio trečią pastraipą,
   atsižvelgdamas į 2010 m. vasario 15 d. Tarybos sprendimą 2010/96/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (1), ypač į jo 5 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               vadovaudamasi Sprendimo 2010/96/BUSP 5 straipsnio 1 dalimi, Taryba įgaliojo Politinį ir saugumo komitetą (PSK) pagal Europos Sąjungos sutarties 38 straipsnį priimti atitinkamus sprendimus siekiant vykdyti EUTM Somalia politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą jai, įskaitant sprendimus skirti ES misijos vadą;

               (2)

               2013 m. gruodžio 17 d. PSK priėmė Sprendimą EUTM Somalia/1/2013 (2), kuriuo brigados generolą Massimo MINGIARDI paskyrė EUTM Somalia ES misijos vadu;

               (3)

               2014 m. gruodžio 18 d. Italija pasiūlė nauju EUTM Somalia ES misijos vadu vietoj brigados generolo Massimo MINGIARDI paskirti brigados generolą Antonio MAGGI;

               (4)

               2015 m. sausio 8 d. ES karinis komitetas rekomendavo, kad PSK EUTM Somalia ES misijos vadu vietoj brigados generolo Massimo MINGIARDI paskirtų brigados generolą Antonio MAGGI;

               (5)

               Sprendimas EUTM Somalia/1/2013 turėtų būti panaikintas;

               (6)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusių Sąjungos sprendimų bei veiksmų. Todėl Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Brigados generolas Antonio MAGGI skiriamas Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia) ES misijos vadu nuo 2015 m. kovo 8 d.
   2 straipsnis
   Sprendimas EUTM Somalia/1/2013 panaikinamas.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2015 m. kovo 8 d.

      Priimta Briuselyje 2015 m. vasario 3 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 44, 2010 2 19, p. 16.

      (2)  2013 m. gruodžio 17 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas EUTM Somalia/1/2013 dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia) ES misijos vado skyrimo (OL L 346, 2013 12 20, p. 53).