title: 2016 m. rugsėjo 1 d. Komisijos sprendimas (ES) 2016/2042 dėl pagalbos schemos SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), kurią ketina taikyti Vokietija, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 5551) (Tekstas svarbus EEE )

text:
22.11.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/63

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2016/2042
   2016 m. rugsėjo 1 d.
   dėl pagalbos schemos SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N), kurią ketina taikyti Vokietija, siekdama remti filmų gamybą ir platinimą

         (pranešta dokumentu Nr. C(2016) 5551)

   (Autentiškas tik tekstas vokiečių kalba)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
   pakvietusi trečiąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į tas pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2014 m. kovo 4 d. raštu Vokietija pranešė Komisijai apie pagalbos schemos, kuria siekiama remti filmų gamybą ir platinimą (Filmų rėmimo įstatymas, vok. Filmförderungsgesetz, toliau – FFG), pakeitimą. 2014 m. balandžio 17 d. ir 2014 m. liepos 16 d. raštais Vokietija pateikė Komisijai papildomos informacijos.

               (2)

               2014 m. spalio 17 d. raštu Komisija Vokietiją informavo, kad nusprendė dėl priemonės pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą.

               (3)

               Komisijos sprendimas pradėti procedūrą (toliau – sprendimas pradėti procedūrą) buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (2). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas.

               (4)

               2014 m. gruodžio 11 d. raštu Vokietija pateikė savo pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą.

               (5)

               Be to, Komisija gavo suinteresuotųjų šalių pastabas. Komisija perdavė jas Vokietijai, kad ši galėtų pareikšti nuomonę; Vokietija savo nuomonę pateikė 2015 m. kovo 5 d. raštu.

         2.   IŠSAMUS PRIEMONĖS APIBŪDINIMAS

   2.1.   Schemos apibūdinimas ir turinys

               (6)

               Schemos teisinis pagrindas yra FFG su pakeitimais, padarytais VII pakeitimo įstatymu, kuriame pateikiamos audiovizualinių kūrinių rėmimo, kurį vykdo Vokietijos federalinė kino taryba (toliau – FFA), sąlygos. Komisija schemą patvirtino 2013 m. gruodžio 3 d. bylos SA.36753 sprendimu iki 2016 m. gruodžio 31 d. Numatytas šios schemos pakeitimas, apie kurį pranešta, yra susijęs su finansiniu užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikimo subjektų, neturinčių buveinės ar padalinio Vokietijoje, rėmimu ir tokių paslaugų teikėjų apmokestinimu.

               (7)

               Dabartinė federalinė filmų gamybos, platinimo ir rodymo rėmimo schema finansuojama renkant iš kino ir vaizdo kūrinių pramonės įmonių ir televizijos transliuotojų specialų mokestį. Mokestinė prievolė taikoma kino teatrų veiklos vykdytojams ir vaizdo laikmenų bei užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams. FFA atskaitomo filmų mokesčio dydis priklauso nuo atitinkamos kino filmų rodymo apyvartos. Kino teatrų veiklos vykdytojai mokestį moka pagal kiekvieno kino teatro bilietų kasų apyvartą. Vaizdo laikmenų ir užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai mokestį moka nuo savo grynosios metinės apyvartos, viršijančios 50 000 EUR (3).

               (8)

               Schema yra iš dalies keičiama dėl sparčios technologijų plėtros, ypač filmų platinimo srityje. Privačiuose namų ūkiuose filmai vis dažniau žiūrimi internetu, o fizinių duomenų laikmenų nuomos reikšmė vis mažėja. Atitinkamų paslaugų, šiuo atveju – filmų teikimo žiūrėti privačiame rate, teikėjų įsisteigimo vieta tampa vis mažiau svarbi sėkmingam verslo modeliui. Paslaugų teikėjai savo paslaugas gali teikti iš pasirinktos vietos, taip pat kitoms vietovėms. Nėra jokių didelių transporto išlaidų arba fizinio buvimo išlaidų. Norint vartotojams priimančiojoje valstybėje narėje teikti užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas, nereikia turėti buveinės ar padalinio. Priemonė, kurią Vokietija ketina įgyvendinti priimdama siūlomą pakeitimą, yra susijusi su finansiniu filmų platinimo teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas rėmimu. Iki šiol parama galėjo būti skiriama tik užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, turintiems buveinę ar padalinį Vokietijoje. Ateityje parama galės naudotis užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai, neturintys buveinės ar padalinio Vokietijoje, bet norintys teikti savo interneto paslaugas, skirtas Vokietijoje gyvenantiems klientams, vokiečių kalba.

               (9)

               Be to, FFG 66a straipsnio 2 dalis yra pritaikoma siekiant finansuoti schemą, kad būtų atsižvelgta į šį pakeitimą, taip pat siekiant užtikrinti, kad užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, turintiems buveinę ar padalinį už Vokietijos ribų, pripažinus jų tinkamumą gauti paramą taip pat būtų taikoma mokestinė prievolė. Mokestis renkamas nuo apyvartos, kurią atitinkamos įmonės pasiekia siūlydamos produktus, už kuriuos gali būti teikiama parama, t. y. siūlydamos paslaugas internetu vokiečių kalba klientams Vokietijoje, jei šiai apyvartai įmonės buveinės vietoje nėra taikomas panašus mokestis, kuriuo remiami kino filmai.

               (10)

               Paramos priemonės pritaikymą užsienyje įsisteigusiems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams Vokietija grindžia visų pirma tuo, kad apskritai atsiranda vis daugiau užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, platinančių ir rodančių filmus, antra, tuo, kad stambūs ir tarptautiniu mastu veikiantys užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai Sąjungoje įsteigia tik vieną padalinį, iš kurio paslaugas teikia kelioms arba visoms valstybėms narėms. Išplėtimu siekiama ir išlaikyti FFG sistemą ir koncepciją: Vokietijoje bet kokioje laikmenoje platinami filmai užtikrina pajamas federaliniam fondui, iš kurio lėšų remiami įvairūs kultūriniai tikslai, įskaitant filmų gamybą ir platinimą.

               (11)

               Nagrinėjant lėšų, gautų iš šalyje ir užsienyje įsisteigusių vaizdo įrašų teikėjų mokamų mokesčių, panaudojimą, 30 % šių lėšų skiriama siekiant remti filmų platinimą vaizdo laikmenomis arba užsakomosiomis vaizdo programų paslaugomis; likusi suma kartu su kino teatrų veiklos vykdytojų ir televizijos transliuotojų mokamais mokesčiais kitais kanalais bus skiriama filmų gamybai ir platinimui remti. Asignuotoji 30 % dalis yra vienintelė vaizdo įrašų platinimo rėmimo priemonė.

               (12)

               Priemonė, apie kurią pranešta, turi įsigalioti dieną, kai ją patvirtins Komisija, ir galioti iki 2016 m. gruodžio 31 d. Iš vaizdo laikmenų tiekimo rinkai mokesčio per metus gali būti surinkta apie 13 mln. EUR pajamų.

         2.2.   Pagalbos buvimas

               (13)

               Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, aprašoma priemonė yra valstybės pagalba, apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. Pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškreipia konkurenciją arba gali ją iškreipti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Aprašoma priemonė atitinka visas privalomas sąlygas, kad būtų laikoma pagalba. Finansinė parama filmų platinimui teikiama iš valstybinių išteklių, ji įmonėms suteikia ekonominį pranašumą. Šis pranašumas yra atrankusis ir gali iškraipyti konkurenciją bei prekybą vidaus rinkoje arba kelti tokią grėsmę.

               (14)

               FFG numatyta valstybės parama teikiama iš lėšų, kurios gaunamos iš įvairių FFG nustatytų parafiskalinių mokesčių. Iš mokesčių gautas pajamas FFA, viešosios teisės subjektas, skiria filmų gamybai ir platinimui remti. Taigi priemonė finansuojama iš valstybinių išteklių ir yra priskirtina valstybei.

               (15)

               Pagalbos, numatytos nagrinėjamoje schemoje, gavėjai – filmų gamintojai, scenarijų autoriai, filmų platintojai, kito teatrų veiklos vykdytojai – vykdo ekonominę veiklą, todėl turi būti laikomi įmonėmis. Valstybės parama suteikia pranašumą, kurio įprastomis rinkos sąlygomis valstybės pagalbos gavėjai neturėtų. Be to, schema yra atrankioji, nes valstybės pagalba gali būti suteikiama tik įmonėms, užsiimančioms filmų gamyba, platinimu ir rodymu.

               (16)

               Filmų gamybos ir platinimo rinka yra tarptautinė. Valstybės pagalbos gavėjai tarptautiniu mastu konkuruoja su kitų valstybių narių gamintojais ir platintojais. Vadinasi, ši priemonė, skirta filmų gamybai ir platinimui ir rodymui remti, daro poveikį konkurencijai ir prekybai tarp valstybių narių ir yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

         2.3.   Procedūros inicijavimo priežastys

   2.3.1.   Iš dalies pakeistos pagalbos schemos, skirtos užsakomosioms vaizdo programų paslaugoms, suderinamumas su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu

               (17)

               Planuojama priemonė, t. y. finansinis užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, neturinčių buveinės ar padalinio Vokietijoje, rėmimas ir mokesčių rinkimas iš tokių paslaugų teikėjų, yra schemos, kurią Komisija patvirtino iki 2016 m. gruodžio 31 d., pakeitimas. Valstybės pagalbos vertinimo kriterijai nuo paskutinio schemos patvirtinimo nepasikeitė. Planuojamas pakeitimas susijęs tik su pagalba filmų platinimui teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas ir užsienio paslaugų teikėjų apmokestinimu.

               (18)

               Komisija jau yra paskelbusi, kad pagalba filmų platinimui teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas apskritai yra suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu (4). Tai, kad į nagrinėjamos pagalbos gavėjų ratą įtraukiamos ne Vokietijoje įsisteigusios įmonės, nedaro neigiamo poveikio pagal minėtą straipsnį atliekamo suderinamumo vertinimo rezultatui.

         2.3.2.   Galimi kitų Sąjungos teisės nuostatų pažeidimai

               (19)

               Atlikdama vertinimą Komisija taip pat turi patikrinti, ar pagalbos priemonės finansavimas yra suderinamas su kitomis Sąjungos teisės nuostatomis, ne vien konkurencijos taisyklėmis, jei finansavimas yra neatskiriama pagalbos priemonės sudedamoji dalis. Taip būna atvejais, kai egzistuoja tiesioginis paskirties ryšys tarp mokesčio ir pagalbos: mokestinės pajamos skiriamos pagalbai finansuoti, o mokesčio dydis yra tiesiogiai susijęs su pagalbos dydžiu (5). Jei tokiu atveju mokestis prieštarauja kitoms Sutarties nuostatoms, Komisija negali paskelbti pagalbos schemos, kurioje nustatytas tas mokestis, suderinama su vidaus rinka (6).

               (20)

               Schemoje, apie kurią pranešama, nurodyta, kad 30 % pajamų, gautų iš vaizdo įrašų teikėjų mokamų mokesčių, bus skiriama filmų platinimui finansuoti. Siekiant finansuoti tokio tipo pagalbą paprastai neskiriama jokių kitokių lėšų. Taip atsiranda ryšys tarp finansinės paramos vaizdo įrašų platinimui ir pajamų, gaunamų renkant šios veiklos mokesčius, nes iš mokesčių gautos pajamos yra vienintelis finansavimo šaltinis, skirtas vaizdo įrašų platinimui remti, ir daro tiesioginę įtaką pagalbai skiriamų lėšų kiekiui. Taip yra nustatomas privalomas paskirties ryšys tarp mokesčio ir paramos ir turi būti nustatyta, ar priemonė atitinka ir kitas Sąjungos teisės nuostatas, ne vien konkurencijos taisykles.

               (21)

               Vadinasi, būtina patikrinti, ar mokestinės prievolės išplėtimas užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams už Vokietijos ribų yra suderinamas su SESV 110 straipsniu, pagal kurį jokia valstybė narė negali nustatyti mokesčių kitų valstybių narių prekėms, jei tokių mokesčių ji nėra nenustačiusi panašioms šalyje gaminamoms prekėms. Be to, būtina patikrinti, ar mokestis pažeidžia Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES (7) nuostatas dėl jurisdikcijos kitose valstybėse narėse įsisteigusių užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų atžvilgiu.

         2.3.2.1.   SESV 110 straipsnis

               (22)

               Šiuo požiūriu mokestis būtų nesuderinamas su 110 straipsniu ir būtų draudžiamas, jei juo būtų sudaromos diskriminuojančios sąlygos importuojamam produktui, vadinasi, jei jis iš dalies kompensuotų konkretaus nacionalinio produkto apmokestinimą (8).

               (23)

               Todėl parafiskaliniai mokesčiai, tokie kaip aprašytoje schemoje numatyti mokesčiai, gali būti nesuderinami su SESV 110 straipsniu, jei taikant schemą remiami tik šalies paslaugų teikėjai arba jei šalies paslaugų teikėjai yra skatinami labiau nei konkurentai iš kitų valstybių narių. Tokiu atveju importuojamoms paslaugoms negali būti taikomas koks nors mokestis, nes būtų pažeidžiama SESV. Tačiau jei kitose valstybėse narėse esančių paslaugų teikėjų, kuriems taikoma mokestinė prievolė, teikiamos paslaugos pritaikius schemą yra remiamos taip pat, kaip ir šalyje įsisteigusių paslaugų teikėjų, SESV 110 straipsnis nėra pažeidžiamas.

               (24)

               Net jei šiuo atveju schemoje numatyta, kad užsienio paslaugų teikėjai taip pat gali būti remiami jų nediskriminuojant, vien to neužtenka. Be to, būtina atmesti galimybę, kad dėl paramos sąlygų šalyje įsisteigusiems veiklos vykdytojams struktūriškai iš tikrųjų nebus sudaromos palankesnės sąlygos.

               (25)

               Komisija paragino Vokietiją ir visas suinteresuotąsias šalis pateikti nuomonę ir visą reikalingą informaciją dėl schemos suderinamumo su SESV 110 straipsniu.

         2.3.2.2.   Direktyva 2010/13/ES

               (26)

               Priemone, apie kurią pranešama, kitose valstybėse narėse įsisteigusiems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams nustatomas mokestis, kurio dydis priklauso nuo šių Vokietijos rinkai teikiamų paslaugų apyvartos. Todėl kyla klausimas, ar šiam mokesčiui taikoma Direktyva 2010/13/ES.

               (27)

               Pagal Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnį valstybės narės užtikrina, kad, kai įmanoma, jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų teikiamos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tinkamomis priemonėmis skatintų galimybes kurti Europos kūrinius ir su jais susipažinti. Kaip tokios paramos pavyzdžiai 13 straipsnyje nurodytas finansinis įnašas, kuriuo iš tokių paslaugų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, arba Europos kūrinių dalies nustatymas ir jų garsinimas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų programų kataloge. Kaip nurodyta 19 konstatuojamojoje dalyje, Direktyva 2010/13/ES nedaro poveikio valstybių narių ir jų valdžios institucijų atsakomybei už programų transliavimo organizavimą (įskaitant licencijavimo, administracinio leidimų suteikimo ar apmokestinimo sistemas), finansavimą bei programų turinį.

               (28)

               Pažymėtina, kad Direktyvos 2010/13/ES įsigaliojimo metu užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų, kurių teikėjai neturi buveinės priimančiojoje valstybėje narėje, reikšmė buvo mažesnė. Iki šiol jų rinkos dalis gerokai padidėjo. Užsakomųjų vaizdo programų paslaugų rinkos vertė 2014 m. Europos Sąjungoje siekė 2,501 mlrd. EUR, vadinasi nuo 2010 m. ji padidėjo 272 %. Vokietijoje šios rinkos paslaugų vertė 2014 m. siekė 315,2 mln. EUR, o tai atitinka padidėjimą 172 % nuo 2010 m. (9)

               (29)

               Jei FFG reikėtų laikyti priemone, kuria įgyvendinamas Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnis, Vokietijos jurisdikcija kitose valstybėse narėse įsisteigusių užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų atžvilgiu turėtų būti vertinama atsižvelgiant į direktyvoje pateiktas jurisdikcijos nuostatas. Remiantis Direktyvos 2010/13/ES 2 straipsnio 1 dalimi, 2 dalies a punktu ir 3 dalimi, valstybių narių jurisdikcijai, vadovaujantis direktyvoje pateiktomis konkrečiomis nuostatomis, priklauso žiniasklaidos paslaugos, kurias jų jurisdikcijai yra perdavę jų valstybėje įsisteigę paslaugų teikėjai. Pagal Direktyvos 2010/13/ES 3 straipsnio 1 dalį „valstybės narės užtikrina audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų priėmimo laisvę ir savo teritorijoje neriboja jų perdavimo iš kitų valstybių narių dėl priežasčių, kurios patenka į šia direktyva koordinuojamas sritis“.

               (30)

               Jei Direktyva 2010/13/ES taikoma, valstybė narė, kurioje yra įsisteigęs žiniasklaidos paslaugų teikėjas, privalo užtikrinti, kad būtų laikomasi taisyklių, taikomų jos jurisdikcijai priklausančioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms. Galimos priežastys nukrypti nuo šio principo užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju yra išvardytos Direktyvos 2010/13/ES 3 straipsnio 4 dalies a punkte.

               (31)

               Todėl Komisija savo sprendime pradėti procedūrą pareiškė abejonių dėl esamos valstybės pagalbos FFG pakeitimo, apie kurį pranešta, suderinamumo su vidaus rinka. Ypač buvo abejojama dėl paramos filmų platinimui iš fondo lėšų, kurios, be kita ko, yra gaunamos iš už Vokietijos ribų įsisteigusių užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, suderinamumo su Direktyva 2010/13/ES.

         3.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PATEIKTOS PASTABOS

               (32)

               Komisija gavo 10 suinteresuotųjų šalių pastabas: Nuomones pareiškė Vokietijos visuomeniniai transliuotojai ARD ir ZDF, Verband Privater Rundfunk und Telemedien e.V. (Privačiųjų transliuotojų ir televizinės žiniasklaidos paslaugų teikėjų asociacija, toliau – VPRT), European Digital Media (toliau – EDiMA), Vokietijos kabelinių tinklų transliuotojų asociacija (toliau – ANGA), viešasis filmų fondas Mitteldeutsche Medienförderung GmbH (toliau – MDM), Spitzenorganisation der Deutschen Filmwirtschaft e.V. (Vokietijos kino pramonės organizacija, toliau – SPIO), atstovaujanti savo nariams, užsiimantiems filmų gamyba, kino technika ir filmų platinimu, kino teatrų veiklos vykdytojai (AG Kino ir HDF Kino) ir Vokietijos kino prodiuserių susivienijimas (toliau – Prodiuserių sąjunga). Viena suinteresuotoji šalis paprašė jos tapatybės viešai neatskleisti.

         3.1.   Galimas SESV 110 straipsnio pažeidimas

               (33)

               Viena vertus, suinteresuotoji šalis, kurios tapatybė negali būti atskleista (toliau – įmonė X), nuogąstauja, jog SESV 110 straipsnis yra pažeidžiamas. Nors schemoje numatyta, jog užsienio paslaugų teikėjai taip pat gali būti remiami jų nediskriminuojant, šalyje įsisteigusiems veiklos vykdytojams yra faktiškai sudaromos palankesnės sąlygos.

               (34)

               Tai gali pasireikšti kaip diskriminacija, nes visi dėl skiriamos pagalbos sprendžiančio komiteto nariai bent jau šiuo metu yra vokiečiai. Paramos lėšos esą skiriamos savo nuožiūra taip, kad jos greičiausiai atitenka Vokietijos įmonėms. Be to, įmonė X teigia, kad užsienio paslaugų teikėjai siūlo daugiau užsienio turinio net jei jie orientuojasi į Vokietijos publiką. Kadangi jie siūlo mažiau vokiškų filmų, tik nedidelė dalis jų filmų gali pretenduoti į platinimo pagalbą. Be to, užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai privalo įveikti kalbos barjerą, nes svarbios nuostatos esą pateiktos tik vokiečių kalba, o paraiškos gali būti teikiamos tik vokiškai.

               (35)

               Įmonė X kritikuoja nedidelį vienam filmui skiriamos pagalbos dydį, taip pat tai, kad tokio tipo pagalba skiriama apskritai mažai daliai užsakomųjų vaizdo programų paslaugų, palyginti su vaizdo įrašais, parduodamais DVD ar Blu-ray diskuose. Taip pat skundžiamasi, kad mokestis renkamas nuo visų filmų apyvartos, neatsižvelgiant į tai, ar platinimo pagalba filmams buvo skirta kaip Vokietijos, ar kaip Europos filmams. Be to, šalyje įsisteigusiems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams mokestis esą mažiau aktualus, nes kai kurie iš jų yra vertikaliai integruoti užsakomųjų vaizdo programų ir televizijos bei kabelinių tinklų paslaugų teikėjai, taip pat galintys pasinaudoti gamybos pagalba, kurią teikia Vokietijos filmų rėmimo fondas, kurio įplaukas sudaro užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų įmokos.

               (36)

               Kita vertus, ANGA, kuri taip pat atstovauja užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, įžvelgia šalyje įsisteigusių paslaugų teikėjų diskriminaciją, nes šie paslaugų teikėjai taip pat turi mokėti privalomą mokestį už šalyje siūlomą turinį, o užsienio konkurentai, kurie su jais toje pačioje rinkoje konkuruoja teikdami prie kliento poreikių pritaikytus pasiūlymus, neprivalo nuo savo atitinkamos apyvartos mokėti jokių mokesčių tik todėl, kad jų buveinė yra užsienyje. SPIO, VPRT, Prodiuserių sąjunga ir MDM taip pat teigia, kad dėl mokesčio galiausiai bus diskriminuojami šalies paslaugų teikėjai. Remiantis SPIO duomenimis, didžiausią apyvartą Vokietijoje pasiekia 13 užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, iš kurių 6 įsisteigę užsienyje. Į šią statistiką neįtraukiamas neseniai į rinką patekęs pirmaujantis JAV užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjas, nes jo padalinys yra Nyderlanduose. SPIO vertinimu, svarbiausias apmokestinimo veiksnys turėtų būti ne daugmaž atsitiktinė paslaugų teikėjo vieta. Skaitmeniniame amžiuje paslaugų teikėjui vidaus rinkoje reikia ne daugiau kaip vieno padalinio. Didesnę reikšmę apmokestinant turėtų turėti klausimas, ar paslaugų turėtojas įsigyja Vokietijos rinkai skirtą licenciją, kuri jam suteikia galimybę šioje šalyje vykdyti sandorius su galutiniais vartotojais. Be to, SPIO pateikia savo gautus duomenis, iš kurių matyti, kad užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai siūlydami savo paslaugas Vokietijos kūriniams teikia tokią pačią svarbą kaip ir šalyje įsisteigę paslaugų teikėjai.

         3.2.   Suderinamumas su Direktyva 2010/13/ES

               (37)

               Pagal Direktyvą 2010/13/ES įmonė X ir EDiMA laikosi nuomonės, kad schema, apie kurią pranešta, yra priemonė, skirta prieigai prie Europos kūrinių pagal šios direktyvos 13 straipsnio 1 dalį remti, ir pažeidžia kilmės šalies principą.

               (38)

               Visos likusios suinteresuotosios šalys pritarė Vokietijos pasiūlymui ir laikėsi nuomonės, kad mokestis nepažeidžia Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnio 1 dalies, susijusios su 2 ir 3 straipsniais.

         4.   VOKIETIJOS PASTABOS

               (39)

               Vokietija teigia, jog visos valstybės narės yra suinteresuotos neleisti įmonėms rinktis įmonės buveinės daugiausia dėl mokesčių teisės priežasčių, nes tokiu atveju atsiranda iškraipyta kino srityje dirbančių subjektų konkurencija dėl įsisteigimo vietos. Neįtraukus užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, kurie yra įsisteigę už Vokietijos ribų ir teikia paslaugas Vokietijos klientams, būtų daromas neigiamas poveikis Europos kūrinių populiarinimui.

         4.1.   Galimas SESV 110 straipsnio pažeidimas

               (40)

               Vokietija patvirtina savo įsitikinimą, kad planuojamas mokestis užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams ir praktikoje nesuteiks pranašumo šalyje įsisteigusiems veiklos vykdytojams, palyginti su užsienio veiklos vykdytojais. Įmonės X tvirtinimas, kad paramos lėšos bus skiriamos tik Vokietijos įmonėms, nes jas skiriantį komitetą sudaro vokiečiai, Vokietijos nuomone, yra nepagrįstas. Rėmimo kriterijus yra ne pareiškėjo buveinė, o kultūrinė ir kūrybinė audiovizualinių darbų, kurių platinimo parama nagrinėjama, kokybė. Vokietija pripažįsta, kad užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai siūlo ganėtinai daug vokiškų filmų, kuriems gali būti teikiama parama, ir tai vertina palankiai.

               (41)

               Nepagrįstas esąs ir argumentas, kad užsienio įmonės siūlo didesnę dalį užsienio turinio, vadinasi, mažiau filmų, kuriems gali būti skiriama platinimo parama, nors mokestis renkamas nuo visos apyvartos, gautos iš visų filmų pasiūlos. Visų pirma nėra daromas skirtumas tarp šalyje ir užsienyje įsisteigusių paslaugų teikėjų. Šalyje įsisteigusių paslaugų teikėjų, siūlančių daugiausiai tokius filmus, kuriems negali būti teikiama parama, padėtis būtų tokia pati. Antra, tai nėra netiesioginė diskriminacija, nes užsienio įmonės faktiškai siūlo ne mažiau filmų, kuriems gali būti teikiama parama, nei šalyje įsiteigę jų konkurentai, o net ir daugiau, kaip rodo Europos audiovizualinės observatorijos duomenys, pateikti Komisijos komunikate dėl Europos kino skaitmeniniame amžiuje (10).

               (42)

               Vokietija taip pat atmeta argumentą, kad užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai turi įveikti kalbos barjerą. Mokestinė prievolė taikoma tik tiems paslaugų teikėjams, kurie aktyviai siūlo savo paslaugas vokiečių kalba Vokietijos rinkai; jie šiaip ar taip privalo būti susipažinę su atitinkamomis teisinėmis nuostatomis. Kitais atvejais fondas prireikus paslaugų teikėjams teikia informaciją ir anglų kalba.

               (43)

               Kalbėdama apie, kaip teigiama, nedidelį vienam filmui teikiamos platinimo pagalbos dydį ir apskritai tai, kad tik maža šios pagalbos dalis skiriama platinimui teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas, Vokietija laikosi nuomonės, kad platinimo pagalbos teikimo sąlygos nesiskiria nuo įvairių formų techninės pagalbos teikimo. Niekada negali būti skiriama parama, pvz., bendros techninės infrastruktūros, skirtos filmams įvairiose laikmenose teikti, išlaidoms padengti. Pagalba teikiama konkrečiam kūriniui, kuris gali būti remiamas.

               (44)

               Nagrinėdama argumentą, kad šalyje įsisteigusiems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams mokestis mažiau aktualus, nes kai kurie iš jų yra vertikaliai integruoti užsakomųjų vaizdo programų paslaugų ir televizijos bei kabelinių tinklų paslaugų teikėjai, Vokietija aiškina, jog, pirma, tokių paslaugų teikėjų yra tik keletas, antra, šiame argumente neatsižvelgiama į tai, kad šių įmonių transliavimo padaliniai taip pat turi mokėti įmokas į filmų fondą.

         4.2.   Suderinamumas su Direktyva 2010/13/ES

               (45)

               Vokietija laikosi nuomonės, kad planuojamas mokestis nepatenka į Direktyvos 2010/13/ES taikymo sritį, vadinasi, nepažeidžia jos 13 straipsnio 1 dalies, susijusios su 2 ir 3 straipsniais. Mokestis negali būti laikomas reguliavimo priemone, darančia poveikį žiniasklaidos paslaugoms, jų programoms ir platinimui. Filmų rėmimas nėra suderintas Sąjungos mastu. Mokesčio atskaitymas žiniasklaidos paslaugos naudojimo vietoje arba prašymo ją teikti metu taip pat atitinka principus, kurie nuo 2015 m. sausio 1 d. yra taikomi Sąjungos paslaugų apmokestinimui PVM.

               (46)

               Atsižvelgiant į sparčiai augančią užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų rinkos dalį, Vokietijos paslaugų teikėjams susidarytų nepalanki konkurencinė padėtis, jei jie ir toliau privalėtų mokėti mokestį, kurio nemokėtų jų užsienio konkurentai, vykdantys veiklą šalies rinkoje. Pvz., paslaugos iTunes teikėjas, neturintis padalinio Vokietijoje, jau dabar yra pirmaujantis vokiškų filmų užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjas.

         5.   PRIEMONĖS ĮVERTINIMAS

   5.1.   Pagalbos buvima

               (47)

               Kaip nurodyta šio sprendimo 13–16 konstatuojamosiose dalyse, aprašoma priemonė yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Finansinė parama filmų platinimui teikiama iš valstybinių išteklių, ji įmonėms suteikia ekonominį pranašumą, šis pranašumas yra atrankusis ir gali iškraipyti konkurenciją bei prekybą vidaus rinkoje arba kelti tokią grėsmę.

         5.2.   Iš dalies pakeistos pagalbos schemos, skirtos užsakomosioms vaizdo programų paslaugoms, suderinamumas su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu

               (48)

               Planuojama priemonė, t. y. finansinis užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjų, neturinčių buveinės ar padalinio Vokietijoje, rėmimas ir mokesčių rinkimas iš tokių paslaugų teikėjų, yra schemos, kurią Komisija patvirtino iki 2016 m. gruodžio 31 d., pakeitimas. Valstybės pagalbos vertinimo kriterijai nuo paskutinio schemos patvirtinimo nepasikeitė.

               (49)

               Komisija jau yra paskelbusi, kad pagalba filmų platinimui teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas apskritai yra suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu. (11) Sprendime pradėti procedūrą ji jau pareiškė, kad tai, jog į nagrinėjamos pagalbos gavėjų ratą yra įtraukiamos ne Vokietijoje įsisteigusios įmonės, nedaro neigiamo poveikio pagal minėtą straipsnį atliekamo suderinamumo vertinimo rezultatui.

         5.3.   Galimi kitų Sąjungos teisės nuostatų pažeidimai

   5.3.1.   Atitiktis SESV 110 straipsniui

               (50)

               Naujas mokestis nepažeidžia SESV 110 straipsnio. Užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai praktikoje taip pat gali prašyti suteikti paramą. Kaip teigia Vokietija, schemoje yra numatyta veiksmingų priemonių, kurios suteikia galimybę užsienio užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams lygiai taip pat kaip ir Vokietijoje esantiems konkurentams teikti paraiškas dėl platinimo paramos suteikimo.

               (51)

               Užsienio įmonės lygiai taip pat kaip ir Vokietijoje įsisteigusios įmonės gali gauti informaciją apie galimybę gauti paramą. Bet kuriuo atveju jos apie tai sužino individualiai, kai turi mokėti įmokas į fondą, kurio lėšos skiriamos filmų platinimo paramai. Be to, pagalba suteikiama tik pateikus prašymą, o užsienio įmonių paraiškos nagrinėjamos lygiai taip pat kaip ir Vokietijos įmonių. Atrankos komitetas privalo vertinti filmus, dėl kurių pateikiami prašymai skirti paramą, tik pagal jų kultūrinę kokybę. Todėl veiklos vykdytojo padalinys nėra kriterijus, kurį gali taikyti atrankos komitetas priimdamas sprendimą.

               (52)

               Be to, užsienio paslaugų teikėjai, siūlantys filmus vokiečių kalba, kaip ir jų konkurentai Vokietijoje, gauna ir netiesioginę naudą dėl Vokietijos filmų gamybos rėmimo. Teikiant šią paramą užtikrinama ilgalaikė Vokietijoje remiamų filmų, kuriuos užsienio paslaugų teikėjai gali įtraukti į savo siūlomų filmų repertuarą, pasiūla. Tai patvirtina ir aplinkybė, kad vokiškų filmų dalis jų kataloguose yra panaši į šalyje įsisteigusių paslaugų teikėjų kataloguose esančių vokiškų filmų dalį.

               (53)

               Įmonė X pateikė argumentą, kad šalyje įsisteigusiems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams mokestis mažiau aktualus, nes kai kurie iš jų yra vertikaliai integruoti užsakomųjų vaizdo programų ir televizijos bei kabelinių tinklų paslaugų teikėjai, galintys prašyti ir pagalbos gamybai. Šiame argumente neatsižvelgiama į tai, kad toks integruotų ir neintegruotų įmonių diferencijavimas nėra susijęs su įsisteigimo vieta. Poveikis Vokietijos televizijos ir užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams taip pat esą buvo skirtingas. Be to, ignoruojama tai, kad užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjai kuria filmus, kuriems gali būti teikiama parama.

         5.3.2.   Suderinamumas su Direktyva 2010/13/ES

               (54)

               Kyla klausimas, ar šis mokestis, kuris, kaip numatyta, turi būti renkamas nuo paslaugų, skirtų Vokietijos publikai, patenka į Direktyvos 2010/13/ES taikymo sritį. Šis mokestis mokamas į tam tikrą viešą fondą (FFA), kuris naudojamas įvairiems audiovizualinių kūrinių sektoriaus kultūriniams tikslams remti. 30 % mokesčio pajamų panaudojama filmų platinimui vaizdo laikmenomis ar teikiant užsakomąsias vaizdo programų paslaugas remti. Likusi suma kartu su kino teatrų veiklos vykdytojų ir televizijos transliuotojų mokamais mokesčiais kitais kanalais bus skiriama filmų gamybai ir platinimui remti.

               (55)

               Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnio 1 dalyje numatyta, jog valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų teikiamos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tinkamomis priemonėmis skatintų galimybes kurti Europos kūrinius ir prieigą prie jų. Tai gali būti, pvz., finansinis įnašas į tokias paslaugas, kuriuo būtų skatinamas Europos kūrinių kūrimas.

               (56)

               Dėl aplinkybės, kad nagrinėjamas mokestis skirtas finansuoti valstybės sektoriaus subjektui, kurio užduotis, be kita ko, yra skatinti Europos kūrinių kūrimą ir platinimą, kyla abejonė, ar šis mokestis patenka į Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnio 1 dalies taikymo sritį. Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnio 1 dalyje nenurodyta, ar Europos kūriniai turi būti remiami nedalyvaujant kitoms šalims, išskyrus užsakomųjų žiniasklaidos paslaugų teikėją.

               (57)

               Be to, gali kilti klausimas, ar mokestis, panašus į nagrinėjamą mokestį ir taikomas kurios nors valstybės narės paslaugoms, orientuotoms ir į kitos valstybės narės rinką, nepažeidžia Direktyvos 2010/13/ES 2 straipsnio 2 dalies a punkte įtvirtinto principo, kad valstybėje narėje įsisteigęs žiniasklaidos paslaugų teikėjas priklauso jos jurisdikcijai.

               (58)

               Buvo pasiūlytas Direktyvos 2010/13/ES pakeitimas, siekiant garantuoti, kad direktyvoje būtų tinkamai atsižvelgiama į tiesinę ir netiesinę audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų rinkos plėtrą. Šio pakeitimo pasiūlymą Komisiją priėmė 2016 m. gegužės 25 d. (12) Jame aiškinama, kad valstybės narės turi teisę jų jurisdikcijai priklausantiems užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjams nustatyti prievolę finansiškai prisidėti remiant Europos kūrinių kūrimą. Siūlomu 13 straipsnio pakeitimu pirmiausia patikslinama, kad valstybės narės turi teisę užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjams, kurių veikla orientuota į jų teritorijoje esančius žiūrovus, tačiau kurie yra įsisteigę kitoje valstybėje narėje, nustatyti prievolę mokėti tokius įnašus. Šiuo atveju siūlomame pakeitime numatyta, kad finansinis įnašas yra grindžiamas tik pajamomis, gautomis priimančiojoje valstybėje narėje. Jei valstybė, kurioje įsisteigęs paslaugų teikėjas, nustato finansinį įnašą, ji atsižvelgia į visus valstybėse narėse nustatytus finansinius įnašus, į kuriuos jis orientuotas.

               (59)

               Komisija laikosi požiūrio, kad siūloma Direktyvos 2010/13/ES 13 straipsnio formuluotė tik paaiškina tai, kas buvo įmanoma pagal šiuo metu galiojančią direktyvą. Šis straipsnis, pateiktas šio sprendimo tikslais naudojamoje versijoje, neturi būti suprantamas taip, kad valstybei narei, kurioje yra įsisteigęs paslaugų teikėjas, priskiriama išimtinė kompetencija tam tikru mokesčiu apmokestinti užsakomųjų žiniasklaidos paslaugų teikėjus, kad šie mokėtų įnašą, kuriuo iš tokių paslaugų būtų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, Europos kūrinių dalis ir (arba) jų garsinimas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų programų kataloge, nes straipsnio formuluotė nėra nei kategoriška, nei ribojanti. Be to, užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjų mokestis yra tik priemonės, kurią gali taikyti jurisdikciją turinti valstybė narė, pavyzdys.

               (60)

               Dėl aiškinimo, kad kilmės šalies principas pagal Direktyvos 2010/13/ES 2 straipsnio 1 dalį taikomas tokiam mokesčiui, kuris yra nagrinėjamas šiuo atveju, susidarytų situacija, kai toje pačioje rinkoje veikiantiems paslaugų teikėjams galiotų skirtingos prievolės. Faktiškai išaiškinus, kad valstybė narė privalo užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, besiorientuojantiems į šios valstybės narės publiką, tačiau įsisteigusiems kitoje valstybėje narėje, netaikyti prievolės prisidėti prie Europos kūrinių populiarinimo, būtų diskriminuojami paslaugų teikėjai, įsisteigę pirmojoje paminėtoje valstybėje narėje ir apmokestinti tam tikru mokesčiu, nors tiek vieni, tiek kiti paslaugų teikėjai konkuruotų toje pačioje rinkoje.

               (61)

               Be to, tarpvalstybinių užsakomųjų vaizdo programų paslaugų rinkos dalies augimo mastas ir atitinkamas jų indėlio į filmų fondą dydis, kaip nustatyta 28 konstatuojamojoje dalyje, Direktyvos 2010/13/ES įsigaliojimo dieną dar nebuvo žinomi. Komisija pirmiausia tvirtina, kad priemonė, apie kurią pranešė Vokietija, pajamas, kurioms taikomas mokestis, aiškiai apribojo priimančiojoje valstybėje narėje gautomis pajamomis, iš kurių įsisteigimo valstybėje narėje dar nebuvo atskaitytas indėlio dydis.

               (62)

               Vadinasi, Direktyvos 2010/13/ES atžvilgiu nekyla abejonių dėl mokesčio taikymo tam tikriems užsakomųjų vaizdo programų paslaugų teikėjams, teikiantiems paslaugas iš ne Vokietijos teritorijoje esančios vietos.

         6.   IŠVADA

               (63)

               Todėl Komisija daro išvadą, kad FFG pagalbos schemos pakeitimas, kurį ketina įgyvendinti Vokietija, siekdama remti vaizdo įrašų platinimą teikiant užsakomąsias žiniasklaidos paslaugas, yra suderinamas su SESV 107 straipsnio 3 dalies d punktu ir 110 straipsniu ir nepažeidžia Direktyvos 2010/13/ES,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Priemonė, kurią Vokietija planuoja įgyvendinti Filmų rėmimo įstatymu su pakeitimais, padarytais VII pakeitimo įstatymu, yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 3 dalies d punktą.
   Todėl priemonę leidžiama įgyvendinti.
   2 straipsnis
   Ši sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.

      Priimta Briuselyje 2016 m. rugsėjo 1 d.

            Komisijos vardu

         Margrethe VESTAGER

            Komisijos narė

      (1)  OL C 437, 2014 12 5, p. 57.

      (2)  Žr. 1 išnašą.

      (3)  Vaizdo įrašų pramonei taikomas mokestis siekia 1,8 %, kai apyvarta neviršija 30 mln. EUR, 2,0 %, kai apyvarta yra 30–60 mln. EUR, ir 2,3 %, kai apyvarta viršija 60 mln. EUR.

      (4)  2013 m. gruodžio 3 d. Komisijos sprendimas byloje dėl pagalbos SA.36753 – Vokietija, Filmų rėmimo įstatymas, susijęs su 2008 m. gruodžio 10 d. Komisijos sprendimo byloje N 477/2008 – Vokietija, Vokietijos filmų rėmimo įstatymas, 80–95 konstatuojamosiomis dalimis.

      (5)  Sprendimo Régie Networks, C--333/07, EU:C:2008:764, 99 punktas; 2014 m. birželio 11 d. Sprendimo DTS Distribuidora de Televisión Digital / Komisija, T--533/10, Rink., apeliacija vis dar nagrinėjama, EU:T:2014:629, 51 punktas, ir Sprendimo Telefónica de España ir Telefónica Móviles España / Komisija, T--151/11, Rink., apeliacija vis dar nagrinėjama, EU:T:2014:631, 101 punktas.

      (6)  Sprendimo DTS Distribuidora de Televisión Digital / Komisija, pirmiau pacituoto 5 išnašoje, EU:T:2014:629, 50 punktas, ir Sprendimo Telefónica de España ir Telefónica Móviles España / Komisija, pirmiau pacituoto 5 išnašoje, EU:T:2014:631, 100 punktas.

      (7)  2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL L 95, 2010 4 15, p. 1).

      (8)  Komisijos sprendimo 2000/116/EB byloje C 34/1997 dėl iš parafiskalinių mokesčių finansuojamos Nyderlandų valstybės pagalbos, skirtos dekoratyviniams augalams (OL L 34, 2000 2 9, p. 20), 63 konstatuojamoji dalis.

      (9)  European Audiovisual Observatory – Trends in Video-on-Demand revenues, p. 3–4, https://ec.europa.eu/digital-single-market/en/news/study-data-and-information-costs-and-benefits-audiovisual-media-service-directive-avmsd.

      (10)  COM(2014) 272 final, p. 4 ir 5: „Kalbant apie Europos filmus, iš turimų duomenų matyti, kad viena pasaulinio masto bendrovė (vykdanti veiklą 26 ES šalyse) pagrindinėse nacionalinėse parduotuvėse parduoda daugiau ES populiarių ir Europos kino apdovanojimus laimėjusių filmų negu nacionaliniai VOD teikėjai.“

      (11)  Žr. 4 išnašą.

      (12)  Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, kuria iš dalies keičiama Direktyva 2010/13/ES dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo, pasiūlymas (COM(2016) 287 final), http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/TXT/HTML/?uri=CELEX:52016PC0287&from=LT.


12.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 55/133

         P7_TA(2013)0197
   Prašymas atšaukti Parlamento nario Spyro Danellio imunitetą (II)
   2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo atšaukti Spyro Danellio imunitetą (II) (2013/2028(IMM))
   (2016/C 055/25)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. gruodžio 11 d. perduotą Graikijos Respublikos Aukščiausiojo Teismo prokuroro pavaduotojo prašymą (registr. Nr. 4825/2012) atšaukti Spyro Danellio imunitetą, susijusį su Kretos trijų narių apeliacinio teismo 2012 m. spalio 9 ir 16 d. sprendimu (registr. Nr. 1382/2012), kuris buvo paskelbtas per 2013 m. vasario 6 d. plenarinį posėdį,

               —

               išklausęs Spyro Danellio paaiškinimus, kaip nurodyta Darbo tvarkos taisyklių 7 straipsnio 3 dalyje,

               —

               atsižvelgdamas į Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 9 straipsnį bei 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl atstovų į Europos Parlamentą rinkimų remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 6 straipsnio 2 dalį ir Graikijos Respublikos Konstitucijos 62 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 1964 m. gegužės 12 d., 1986 m. liepos 10 d., 2008 m. spalio 15 ir 21 d., 2010 m. kovo 19 d. ir 2011 m. rugsėjo 6 d. sprendimus (1),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 2 dalį ir 7 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą (A7-0160/2013),

               A.

               kadangi Graikijos Respublikos Aukščiausiojo Teismo prokuroro pavaduotojas pateikė prašymą atšaukti Europos Parlamento nario Spyro Danellio parlamentinį imunitetą siekiant imtis galimų teisinių veiksmų dėl įtarimo padarius nusižengimą;

               B.

               kadangi pagal Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 9 straipsnį Europos Parlamento nariai naudojasi savo valstybės teritorijoje imunitetais, kurie toje valstybėje yra suteikiami parlamento nariams;

               C.

               kadangi pagal Graikijos Respublikos Konstitucijos 62 straipsnį parlamento nariai savo kadencijos metu negali būti traukiami baudžiamojon atsakomybėn, suimami, kalinami ar kitaip negali būti ribojama jų laisvė, negavus išankstinio parlamento sutikimo;

               D.

               kadangi Spyros Danellis kaltinamas tuo, kad melagingai apkaltino trečią asmenį dėl teisės pažeidimo, siekdamas, kad tas asmuo būtų patrauktas baudžiamojon atsakomybėn, ir, žinodamas, kad jo teiginiai neatitinka tikrovės, pateikė apie trečią asmenį melagingą informaciją, kuri galėjo padaryti žalos jo reputacijai ir geram vardui;

               E.

               kadangi minėtoji melaginga informacija ir kaltinimai, dėl kurių keliami įtarimai, susiję su alyvmedžių ir kitų medžių pardavimu; šie medžiai buvo išrauti rangovo, nusavintame žemės sklype vykdančio darbus pagal viešojo darbų pirkimo sutartį siekiant Chersoniso savivaldybėje (Herakliono prefektūra), kurios meru buvo Spyros Danellis, statyti užtvanką;

               F.

               kadangi veiksmai, dėl kurių keliami kaltinimai, nėra Europos Parlamento nariui einant pareigas pareikšta nuomonė ar balsavimas, kaip numatyta Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 straipsnyje;

               G.

               kadangi kaltinimas akivaizdžiai nesusijęs su Spyroso Danellio, kaip Europos Parlamento nario, pareigomis, tačiau susijęs su ankstesnėmis jo, kaip Chersoniso miesto mero pareigomis;

               H.

               kadangi nėra pagrindo taikyti fumus persecutionis prielaidos, visų pirma atsižvelgiant į tai, kad Spyros Danellis tikrai nėra vienintelis kaltinamasis atitinkamoje byloje;

               1.

               nusprendžia atšaukti Spyro Danellio imunitetą;

               2.

               paveda Pirmininkui nedelsiant perduoti šį sprendimą ir atsakingo komiteto pranešimą Graikijos Respublikos Aukščiausiojo Teismo prokurorui ir Spyrui Danelliui.

      (1)  1964 m. gegužės 12 d. Sprendimas Wagner/Fohrmann ir Krier (101/63, [1964], Rink. p. 195); 1986 m. liepos 10 d. Sprendimas Wybot/Faure ir kt. (149/85, [1986], Rink. p. 2391); 2008 m. spalio 15 d. Sprendimas Mote/Parlamentas (T-345/05, [2008], Rink. p. II-2849); 2008 m. spalio 21 d. Sprendimas Marra/De Gregorio ir Clemente (sujungtos bylos C-200/07 ir C-201/07, [2008], Rink. p. I-7929); 2010 m. kovo 19 d. Sprendimas Gollnisch/Parlamentas (T-42/06, [2010], Rink. p. II-1135); 2011 m. rugsėjo 6 d. Sprendimas Patriciello (C-163/10, [2011], Rink. p. I-7565).


title: 2005/639/EB: 2005 m. liepos 18 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos vyriausybės susitarimo dėl prekybos tam tikrais plieno gaminiais sudarymo

text:
8.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 232/63

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. liepos 18 d.
   dėl Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos vyriausybės susitarimo dėl prekybos tam tikrais plieno gaminiais sudarymo
   (2005/639/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 133 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalimi,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Kazachstano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (1) (toliau – PBS), įsigaliojo 1999 m. liepos 1 d.

               (2)

               PBS 17 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad prekybą tam tikrais plieno gaminiais reglamentuoja to Susitarimo III antraštinė dalis, išskyrus jos 11 straipsnį, ir Susitarimo dėl kiekybinių priemonių nuostatos.

               (3)

               2000–2004 m. prekyba tam tikrais plieno gaminiais buvo reglamentuojama PBS Šalių susitarimais. Todėl tikslinga sudaryti naują susitarimą, kuriame būtų atsižvelgta į Šalių santykių raidą.

               (4)

               Šis Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   1.   Europos Bendrijos ir Kazachstano Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl prekybos tam tikrais plieno gaminiais patvirtinamas Bendrijos vardu.
   2.   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį(-is), įgaliotą(-us) pasirašyti Susitarimą, kad jis taptų privalomas Bendrijai.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. liepos 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. STRAW

      (1)  OL L 196, 1999 7 28, p. 3.
    ---documentbreak---

               8.9.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 232/64

         SUSITARIMAS
   tarp Europos bendrijos ir Kazachstano Respublikos dėl prekybos tam tikrais plieno gaminiais
   EUROPOS BENDRIJA,
   ir
   KAZACHSTANO RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ,
   šio Susitarimo Šalys,
   KADANGI Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Kazachstano Respublikos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (toliau – PBS)
             (1)

            , pasirašytas
            1995 m. sausio 23 d.

            , įsigaliojo
            1999 m. liepos 1 d.
   KADANGI Europos bendrija (toliau – Bendrija) ir Kazachstano Respublikos Vyriausybė (toliau – Kazachstanas) nori skatinti Bendrijos ir Kazachstano prekybos plienu sistemingą ir teisėtą vystymąsi;
   KADANGI PBS 17 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad prekybą tam tikrais plieno gaminiais (t. y. buvusios Europos anglių ir plieno bendrijos (toliau – EAPB) plieno gaminiais) reglamentuoja PBS III antraštinės dalis, išskyrus jos 11 straipsnį, ir Susitarimo nuostatos; kadangi šis Susitarimas sudaro susitarimą pagal PBS 17 straipsnio 1 dalį;
   KADANGI 2000–2004 m. prekyba šiais plieno gaminiais buvo reglamentuojama susitarimu, kurį tikslinga pakeisti kitu susitarimu, kuriame būtų atsižvelgta į Šalių santykių raidą;
   KADANGI, šis Susitarimas, skirtas sukurti pagrindą, leidžiantį panaikinti kiekybinius apribojimus prekiaujant tam tikrais plieno gaminiais, jei laikomasi tam tikrų sąlygų ir ypač jei yra nustatytos tinkamos konkurencijos sąlygos dėl Susitarime nurodytų plieno gaminių;
   KADANGI sudarydamos Susitarimą Šalys turėtų bendradarbiauti plieno pramonės srityje, įskaitant tinkamą keitimąsi informacija, sudarydamos anglių ir plieno ryšių palaikymo grupę, kaip numatyta PBS 17 straipsnio 2 dalyje,
   SUSITARĖ:
   1 Straipsnis
   1.   Šis Susitarimas taikomas prekybai (buvusios EAPB) plieno gaminiais.
   2.   Prekybai plieno gaminiais, nurodytais I priede, gali būti taikomos kiekybinės normos.
   3.   Kiekybinės normos netaikomos prekybai plieno gaminiais, nenurodytais I priede.
   4.   Plieno gaminių ir klausimų, kuriems netaikomas šis susitarimas, atveju taikomos atitinkamos PBS nuostatos.
   2 Straipsnis
   1.   Šalys susitaria kiekvieniems kalendoriniams metams nustatyti ir taikyti kiekybines normas I priede nurodytiems Kazachstano kilmės gaminių eksportui į Bendriją, kaip numatyta II priede. Tokiam eksportui pagal A protokolą taikoma dviguba patikrinimo sistema.
   2.   Šalys pakartoja savo įsipareigojimą visiškai liberalizuoti prekybą plieno gaminiais, minėtais I priede, jei yra nustatytos suderinamos konkurencinės sąlygos.
   3.   Kiekybiniai apribojimai, muitai, mokesčiai ar panašios priemonės netaikomos juodųjų metalų atliekų ir laužo, klasifikuojamų Kombinuotosios nomenklatūros 7204 pozicijoje, eksportui iš vienos Šalies į kitą.
   4.   Šalys susitaria, kad nuo
            2005 m. sausio 1 d.

            iki šio Susitarimo įsigaliojimo iš II priede nurodytų kiekybinių normų bus atimamas į Bendriją iš Kazachstano importuojamas į I priedą įtrauktų gaminių kiekis.
   5.   Didesnius nei II priede nurodytus kiekius leidžiama importuoti, jeigu Bendrijos pramonė yra nepajėgi patenkinti vidaus paklausos, ir dėl to atsiranda vieno ar daugiau I priede išvardytų gaminių pasiūlos trūkumas. Bet kurios iš Šalių prašymu nedelsiant pradedamos konsultacijos, kad objektyvių įrodymų pagrindu būtų nustatytas trūkumo dydis. Konsultacijoms pasibaigus, Bendrija pradeda savo vidaus procedūras, kad būtų padidintos II priede nurodytos kiekybinės normos.
   6.   Jeigu šalys kandidatės įstotų į Europos Sąjungą dar nepasibaigus šio Susitarimo galiojimui, Šalys susitaria apsvarstyti galimybę padidinti II priede nurodytas kiekybines normas.
   7.   Bet kuri Šalis gali bet kuriuo metu prašyti surengti konsultacijas dėl:

               —

               II priede nustatytų kiekybinių normų dydžio, kai I priede minėtų gaminių sąlygos iš esmės pablogėjo arba pagerėjo,

               —

               galimybės pervesti nepanaudotus kiekius iš nevisiškai panaudotų gaminių grupės į kitas grupes.

         3 Straipsnis
   1.   I priede nurodyti gaminiai importuojami į Bendrijos muitų teritoriją laisvai apyvartai tik pateikus valstybės narės kompetentingos institucijos išduotą importo licenciją, kuri išduodama remiantis Kazachstano valdžios institucijų išduota eksporto licencija, ir kilmės įrodymo dokumentą pagal A protokolo nuostatas.
   2.   I priede nurodytų plieno gaminių importui į Bendrijos muitų teritoriją netaikomos II priede nurodytos kiekybinės normos, jei deklaruojama, kad jie yra skirti reeksportuoti už Bendrijos ribų nepakeitus jų pavidalo arba perdirbus pagal Bendrijoje galiojančią administracinę kontrolės sistemą.
   3.   Į kitus kalendorinius metus leidžiama perkelti atitinkamą II priede nustatytą kiekybiškai apribotą kiekį, nepanaudotą per pirmuosius kalendorinius metus, kuris sudaro iki 10 % bet kuriais metais neišnaudoto kiekio. Ne vėliau kaip iki kitų metų kovo 31 d. Kazachstanas informuoja Bendriją apie tai, ar jis ketina pasinaudoti šia nuostata.
   4.   Jei abi Šalys sutinka, kartą per kalendorinius metus tam tikros gaminių grupės kiekybinė norma gali būti pakoreguota iki 10 % tam tikros gaminių grupės kiekybinės normos. Visi kiekybinių normų koregavimai, kuriuos reikia atlikti dėl perkėlimo, turi poveikį tik einamiesiems kalendoriniams metams. Nepažeidžiant 3 dalies nuostatų, kitų kalendorinių metų pradžioje kiekybinės normos atitinka II priede nurodytas normas. Ne vėliau kaip iki gegužės 31 d. Kazachstanas praneša Bendrijai apie tai, ar jis ketina pasinaudoti šia nuostata.
   4 Straipsnis
   1.   Kad dvigubos patikros sistema veiktų kiek galima veiksmingiau, ir siekiant sumažinti piktnaudžiavimo ar nuostatų apėjimo galimybes:

               —

               iki kiekvieno mėnesio 28 d. Kazachstano valdžios institucijos informuoja Bendriją apie eksporto licencijas, išduotas per praėjusį mėnesį,

               —

               iki kiekvieno mėnesio 28 d. Bendrija informuoja Kazachstano valdžios institucijas apie importo licencijas, išduotas per praėjusį mėnesį.

         Jeigu, atsižvelgiant į informacijai perduoti būtiną laiką, nustatomas didelis neatitikimas, bet kuri Šalis gali prašyti surengti konsultacijas, kurios pradedamos nedelsiant.
   2.   Nepažeisdamos 1 dalies nuostatų ir siekdamos užtikrinti veiksmingą šio Susitarimo veikimą, abi Šalys susitaria imtis visų reikiamų priemonių, kad užkirstų kelią bet kokiems nuostatų apėjimo atvejams, kai prekės perkraunamos į kitą transporto priemonę, pasirenkamas kitas jų vežimo maršrutas, neteisingai deklaruojama kilmės šalis ar vieta, padirbinėjami dokumentai, neteisingai deklaruojami prekių kiekiai, aprašymas ar klasifikacija, tirti tokius pažeidimus ar imtis prieš juos visų būtinų teisinių ir (arba) administracinių priemonių. Atitinkamai Šalys susitaria patvirtinti būtinas teisines nuostatas ir administracines procedūras, kurios leistų imtis veiksmingų priemonių prieš tokį pažeidimą, įskaitant teisiškai privalomas korekcines priemones prieš atitinkamus eksportuotojus ir (arba) importuotojus.
   3.   Jeigu viena iš Šalių, remdamasi turima informacija, turi pagrindo manyti, kad apeinamos šio Susitarimo nuostatos, ji gali pareikalauti, kad nedelsiant būtų pradėtos konsultacijos su kita Šalimi.
   4.   Kol laukiama 3 dalyje nurodytų konsultacijų rezultatų ir jeigu to reikalauja Bendrija, Kazachstanas užtikrina, kad tuo atveju, kai yra pakankamai (nuostatų apėjimo) įrodymų, būtų pakoreguotos tų kalendorinių metų, per kuriuos pateikiamas 3 dalyje nurodytų konsultacijų prašymas, arba, jeigu tų kalendorinių metų kiekybinės normos jau išnaudotos, kitų metų kiekybinės normos.
   5.   Jeigu 3 dalyje nurodytų konsultacijų metu Šalims nepavyktų rasti abi Šalis tenkinančio sprendimo, Bendrija turi teisę, jei yra pakankamai (nuostatų apėjimo) įrodymų, kad Kazachstano kilmės plieno gaminiai, kuriems taikomas šis Susitarimas, importuoti apeinant šio Susitarimo nuostatas, atitinkamus kiekius išskaityti iš kiekybinių normų, nustatytų II priede.
   6.   Jeigu 3 dalyje nurodytų konsultacijų metu Šalims nepavyktų rasti abi Šalis tenkinančio sprendimo, Bendrija turi teisę, jei yra pakankamai neteisingai deklaruojamų prekių kiekių, aprašymo ar klasifikacijos įrodymų, atsisakyti importuoti atitinkamus gaminius.
   7.   Šalys susitaria glaudžiai bendradarbiauti, kad būtų užkirstas kelias visoms dėl šio Susitarimo nuostatų apėjimo kylančioms problemoms ir jos būtų veiksmingai sprendžiamos.
   5 Straipsnis
   1.   Kiekybinių normų, nustatytų II priede į Bendriją importuojamiems I priede išvardytiems plieno gaminiams, Bendrija neskirsto pagal regionus.
   2.   Šalys bendradarbiauja, siekdamos užkirsti kelią staigiam ir žalingam tradicinių prekybos srautų į Bendriją pasikeitimui. Įvykus tokiam staigiam ir žalingam pasikeitimui (įskaitant regioninę koncentraciją arba tradicinių klientų praradimą), Bendrija turės teisę prašyti surengti konsultacijas, kad būtų rastas tinkamas problemos sprendimas. Tokios konsultacijos surengiamos nedelsiant.
   3.   Kazachstanas stengiasi užtikrinti, kad I priede išvardytų gaminių eksportas į Bendriją būtų paskirstytas kiek galima tolygiau per visus metus. Jeigu importo apimtys staiga ar pavojingai padidėtų, Bendrija turės teisę prašyti surengti konsultacijas, kad būtų rastas tinkamas problemos sprendimas. Tokios konsultacijos surengiamos nedelsiant.
   4.   Be 3 dalyje nurodyto įsipareigojimo, kai Kazachstano valdžios institucijų išduotos licencijos pasiekia 90 % atitinkamų kalendorinių metų kiekybinių normų, bet kuri Šalis gal prašyti surengti konsultacijas dėl tų metų kiekybinių normų. Tokios konsultacijos surengiamos nedelsiant. Kol laukiama tokių konsultacijų rezultatų, Kazachstano valdžios institucijos gali ir toliau išduoti eksporto licencijas šiame Susitarime nurodytiems gaminiams, jeigu neviršijami II priede nustatyti kiekiai.
   6 Straipsnis
   1.   Jeigu gaminiai, kuriems yra taikomas šis Susitarimas, yra importuojami iš Kazachstano į Bendriją tokiomis sąlygomis, kurios daro arba gali padaryti didelę žalą panašių gaminių Bendrijos gamintojams, Bendrija suteikia Kazachstanui visą informaciją, būtiną rasti abiem Šalims priimtiną sprendimą. Šalys nedelsdamos pradeda konsultacijas.
   2.   Jeigu per 30 dienų nuo Bendrijos prašymo pradėti 1 dalyje minimas konsultacijas nepavyksta pasiekti susitarimo, Bendrija gali pasinaudoti savo teise imtis apsaugos priemonių pagal PBS nuostatas.
   3.   Nepaisant šio Susitarimo nuostatų, taikomos PBS 13.6 straipsnio nuostatos.
   7 Straipsnis
   1.   Gaminių, kuriems taikomas šis Susitarimas, klasifikavimas paremtas Bendrijos tarifų ir statistine nomenklatūra (toliau – Kombinuotoji nomenklatūra, sutrumpintai – KN) ir visais jos pakeitimais. Joks Kombinuotosios nomenklatūros pakeitimas, padarytas laikantis Bendrijoje galiojančios tvarkos, susijusios su gaminiais, kuriems taikomas šis Susitarimas, arba sprendimas, susijęs su prekių klasifikavimu, nesumažina II priede išvardintų kiekybinių apribojimų.
   2.   Gaminių, kuriems taikomas šis Susitarimas, kilmė nustatoma pagal Bendrijoje galiojančias taisykles. Kazachstanas informuojamas apie visus kilmės taisyklių pakeitimus, ir dėl tokių pakeitimų negali sumažėti II priede numatytos kiekybinės normos. Pirmiau minėta gaminių kilmės kontrolės tvarka yra nustatyta A protokole.
   8 Straipsnis
   1.   Nepažeisdamos susitarimo pagal 4 straipsnio 1 dalį periodiškai keistis informacija apie eksporto licencijas ir importo licencijas, Šalys susitaria periodiškai keistis turima statistinė informacija apie prekybą I priede išvardytais gaminiais, atsižvelgdamos į tokiai informacijai parengti reikalingą trumpiausią laiką; informacija turi apimti pagal 3 straipsnį išduotas eksporto licencijas ir importo licencijas, taip pat atitinkamų gaminių importo ir eksporto statistinius duomenis.
   2.   Nustačius svarbų mainų būdu gautos informacijos neatitikimą, bet kuri Šalis gali prašyti pradėti konsultacijas.
   9 Straipsnis
   1.   Nepažeidžiant pirmesniuose straipsniuose išdėstytų nuostatų dėl konsultacijų, numatytų susiklosčius konkrečioms aplinkybėms, bet kurios Šalies prašymu konsultacijos pradedamos iškilus bet kokiai problemai dėl šio Susitarimo taikymo. Visos konsultacijos rengiamos bendradarbiavimo dvasia ir siekiant suderinti skirtingas Šalių pozicijas.
   2.   Jeigu šis Susitarimas numato, kad konsultacijos turi būti pradedamos nedelsiant, Šalys imasi visų priimtinų priemonių tai užtikrinti.
   3.   Visoms kitoms konsultacijoms taikomos šios nuostatos:

               —

               prašymas pradėti konsultacijas kitai Šaliai pateikiamas raštu,

               —

               jei reikia, per priimtiną laikotarpį nuo prašymo pateikimo siunčiamas pranešimas, kuriame nurodomos prašymo pradėti konsultacijas priežastys,

               —

               konsultacijos pradedamos per vieną mėnesį nuo prašymo pradėti konsultacijas dienos,

               —

               konsultacijų tikslas – pasiekti abiem Šalims priimtiną rezultatą per vieną mėnesį nuo konsultacijų pradžios, išskyrus atvejus, kai laikotarpis pratęsiamas Šalių susitarimu.

         4.   Šalių susitarimu taip pat gali būti rengiamos atskiros papildomos konsultacijos.
   10 Straipsnis
   Abi Šalys siekia visiško plienų gaminių prekybos liberalizavimo ir pripažįsta, kad svarbi jų tarpusavio prekybos skatinimo sąlyga yra kiekvienoje Šalyje taikomų konkurencijos, valstybės pagalbos ir aplinkosaugos nuostatų suderinamumas. Šiuo tikslu, Kazachstanui paprašius, Bendrija teikia techninę pagalbą, kad padėtų Kazachstanui priimti ir įgyvendinti teisės aktų nuostatas, atitinkančias Bendrijoje priimtas ir taikomas nuostatas. Tokia pagalba nurodoma projektuose, dėl kurių susitaria abi Šalys, ir,
         inter alia,

         aiškiai nurodo tikslus, priemones ir tvarkaraštį.
   11 Straipsnis
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja jo pasirašymo dieną. Jis taikomas iki
            2006 m. gruodžio 31 d.

            , jeigu nėra denonsuojamas arba nutraukiamas pagal atitinkamai 3 arba 4 dalies nuostatas.
   2.   Bet kuri Šalis gali bet kuriuo metu pasiūlyti padaryti šio Susitarimo pakeitimus, dėl kurių konsultuojamasi bet kurios Šalies pageidavimu.
   3.   Bet kuri Šalis gali denonsuoti šį Susitarimą, apie tai pranešusi kitai Šaliai prieš šešis mėnesius. Tokiu atveju Susitarimas nustoja galioti pasibaigus pranešimo laikotarpiui, ir II priede nustatytos kiekybinės normos Bendrijoje mažinamos proporcingai iki Susitarimo denonsavimo įsigaliojimo datos, jeigu Šalys nenusprendžia kitaip.
   4.   Jeigu Kazachstanas iki šio Susitarimo galiojimo pabaigos įstos į PPO, Susitarimo galiojimas nutraukiamas nuo įstojimo dienos.
   5.   Bendrija pasilieka teisę bet kada imtis atitinkamų priemonių, įskaitant atvejus, kai Šalys nepasiekia abiems Šalims priimtino sprendimo per konsultacijas, numatytas pirmesniuose straipsniuose, arba, jei viena iš Šalių denonsuoja Susitarimą, vėl įvesti autonomines kvotas I priede minėtiems gaminiams, eksportuojamiems iš Kazachstano.
   6.   Šio Susitarimo priedai, suderintas protokolas ir A protokolas sudaro neatskiriamą šio Susitarimo dalį.
   12 Straipsnis
   Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių, kazachų ir rusų kalbomis. Visi tekstai yra autentiški.

      Hecho en Bruselas, el diecinueve de julio del dos mil cinco.
      V Bruselu dne devatenáctého července dva tisíce pět.
      Udfærdiget i Bruxelles den nittende juli to tusind og fem.
      Geschehen zu Brüssel am neunzehnten Juli zweitausendfünf.
      Kahe tuhande viienda aasta juulikuu üheksateistkümnendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δεκαεννέα Ιουλίου δύο χιλιάδες πέντε.
      Done at Brussels on the nineteenth day of July in the year two thousand and five.
      Fait à Bruxelles, le dix-neuf juillet deux mille cinq.
      Fatto a Bruxelles, addi' diciannove luglio duemilacinque.
      Briselē, divtūkstoš piektā gada deviņpadsmitajā jūlijā.
      Priimta du tūkstančiai penktų metų liepos devynioliktą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kettőezer ötödik év július tizenkilencedik napján.
      Magħmul fi Brussel, fid-dsatax jum ta' Lulju tas-sena elfejn u ħamsa.
      Gedaan te Brussel, de negentiende juli tweeduizend vijf.
      Sporządzono w Brukseli dnia dziewiętnastego lipca roku dwutysięcznego piątego.
      Feito em Bruxelas, em dezanove de Julho de dois mil e cinco.
      V Bruslju, devetnajstega julija leta dva tisoč pet.
      V Bruseli dňa devätnásteho júla dvetisícpäť.
      Tehty Brysselissä yhdeksäntenätoista päivänä heinäkuuta vuonna kaksituhattaviisi.
      Som skedde i Bryssel den nittonde juli tjugohundrafem.

      Совершено в городе Брюсселе девятнадцатого іюля две тысячі пятого года.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         За Европейское сообщество

         Por el Gobierno de la República de Kazajstán
         Za vládu Republiky Kazachstán
         For regeringen for Republikken Kasakhstan
         Im Namen der Regierung der Republik Kasachstan
         Kasahstani Vabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Δημοκρατίας του Καζακστάν
         For the Government of the Republic of Kazakhstan
         Pour le gouvernement de la République du Kazakhstan
         Per il governo della Repubblica del Kazakstan
         Kazahstānas Republikas valdības vārdā
         Kazachstano Respublikos Vyriausybės vardu
         a Kazah Köztársaság Kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika tal-Kazakastan
         Voor de regering van de Republiek Kazachstan
         W imieniu rządu Republiki Kazachstanu
         Pelo Governo da República do Cazaquistão
         Za vládu Kazašskej republiky
         Za Vlado Republike Kazahstan
         Kazakstanin tasavallan hallituksen puolesta
         På Republiken Kazakstans regerings vägnar

         За Правительство Республікі Казахстан

      (1)  OL L 196, 1999 7 28, p. 3

               .
   I PRIEDAS
   SA Plokšti valcavimo gaminiai
   SA1. Ritiniai

               7208100000

               7208250000

               7208260000

               7208270000

               7208360000

               7208370010

               7208370090

               7208380010

               7208380090

               7208390010

               7208390090

               7211140010

               7211190010

               7219110000

               7219121000

               7219129000

               7219131000

               7219139000

               7219141000

               7219149000

               7225200010

               7225301000

               7225309000

         SA2. Stori lakštai

               7208400010

               7208512010

               7208512091

               7208512093

               7208512097

               7208512098

               7208519110

               7208519190

               7208519810

               7208519891

               7208519899

               7208529110

               7208529190

               7208521000

               7208529900

               7208531000

               7211130000

         SA3. Kiti plokšti valcavimo gaminiai

               7208400090

               7208539000

               7208540000

               7208900010

               7209150000

               7209161000

               7209169000

               7209171000

               7209179000

               7209181000

               7209189100

               7209189900

               7209250000

               7209261000

               7209269000

               7209271000

               7209279000

               7209281000

               7209289000

               7209900010

               7210110010

               7210122010

               7210128010

               7210200010

               7210300010

               7210410010

               7210490010

               7210500010

               7210610010

               7210690010

               7210701010

               7210708010

               7210903010

               7210904010

               7210908091

               7211140090

               7211190090

               7211232010

               7211233010

               7211233091

               7211238010

               7211238091

               7211290010

               7211900011

               7212101000

               7212109011

               7212200011

               7212300011

               7212402010

               7212402091

               7212408011

               7212502011

               7212503011

               7212504011

               7212506111

               7212506911

               7212509013

               7212600011

               7212600091

               7219211000

               7219219000

               7219221000

               7219229000

               7219230000

               7219240000

               7219310000

               7219321000

               7219329000

               7219331000

               7219339000

               7219341000

               7219349000

               7219351000

               7219359000

               7225401290

               7225409000

         II PRIEDAS
   KIEKYBINĖS NORMOS

               (tonos)

               Gaminiai

               2005

               2006

               SA. Plokšti gaminiai

               SA1. Ritiniai

               85 000

               87 125

               SA2. Padengti arba apvilkti

               0

               0

               SA3. Kiti plokšti dirbiniai

               115 000

               117 875

         SUDERINTAS PROTOKOLAS
   Atsižvelgdamos į šį Susitarimą, Šalys susitaria, kad:

               —

               keisdamosi informacija apie eksporto licencijas ir importo licencijas, kaip numatyta 4 straipsnio 1 dalyje, Šalys teiks šią informaciją kiekvienai valstybei narei, ne tik visai Bendrijai,

               —

               Kol laukiama teigiamų konsultacijų, numatytų 5 straipsnio 2 dalyje, rezultatų, Kazachstanas, Bendrijai paprašius, bendradarbiauja neišduodamas eksporto licencijų, kurios dar labiau apsunkintų problemas, kylančias dėl staigaus ir žalingo tradicinių prekybos srautų pasikeitimo ir

               —

               Kazachstanas deramai atsižvelgs į nedidelių Bendrijos regioninių rinkų jautrumą tiek dėl jų tradicinių tiekimo poreikių, tiek dėl siekimo išvengti regioninės koncentracijos.

         A PROTOKOLAS
   I ANTRAŠTINĖ DALIS
   KLASIFIKACIJA
   1 Straipsnis
   1.   Bendrijos kompetentingos institucijos įsipareigoja informuoti Kazachstaną apie visus kombinuotosios nomenklatūros (KN) pakeitimus, susijusius su gaminiais, kuriems taikomas šis Susitarimas, iki tų pakeitimų įsigaliojimo Bendrijoje.
   2.   Bendrijos kompetentingos institucijos įsipareigoja pranešti Kazachstano kompetentingoms institucijoms apie bet kokius sprendimus, susijusius su gaminių, kuriems taikomas šis Susitarimas, klasifikavimu, vėliausiai per vieną mėnesį nuo jų priėmimo.
   Tokiame aprašyme pateikiama:

               a)

               atitinkamų gaminių aprašymas;

               b)

               atitinkami KN kodai;

               c)

               atitinkamo sprendimo priėmimo priežastys.

         3.   Jei dėl bet kurio sprendimo dėl klasifikacijos keičiasi gaminio, kuriam taikomas šis Susitarimas, klasifikavimo praktika, Bendrijos kompetetingos institucijos apie tai praneša prieš 30 dienų iki sprendimo įgyvendinimo. Gaminiams, kurie buvo išvežti iki sprendimo įsigaliojimo, toliau taikoma ankstesnė klasifikacija tuo atveju, jei konkretūs gaminiai pateikiami importavimui į Bendriją per 60 dienų nuo tos dienos.
   4.   Jei dėl Bendrijos sprendimo dėl klasifikacijos pasikeičia bet kurio gaminio, kuriam taikomas šis Susitarimas, klasifikavimo praktika, tai turi poveikio kategorijai, kuriai taikomi kiekybiniai apribojimai, tuomet Šalys susitaria pradėti konsultacijas pagal šio Susitarimo 9 straipsnio 3 dalyje numatytas procedūras siekdamos atsižvelgti į įsipareigojimą pagal šio Susitarimo 7 straipsnio 1 dalį.
   5.   Kilus nesutarimams tarp Kazachstano ir Bendrijos kompetentingų institucijų dėl gaminių, kuriems taikomas šis Susitarimas, klasifikacijos įvežant juos į Bendriją, laikinai klasifikuojama remiantis Bendrijos pateiktais nurodymais, kol įvyks šio Susitarimo 9 straipsnyje numatytos konsultacijos, kuriomis siekiama susitarti dėl konkretaus gaminio galutinės klasifikacijos.
   II DALIS
   KILMĖ
   2 Straipsnis
   1.   Remiantis galiojančiais Bendrijos reglamentais, prie Kazachstano kilmės gaminių, skirtų eksportuoti į Bendriją laikantis šio Susitarimo reikalavimų, pridedamas Kazachstano kilmės pažymėjimas, atitinkantis prie šio priedo pridedamą pavyzdį.
   2.   Kilmės pažymėjime turi būti šiam tikslui pagal Kazachstano teisės aktus įgaliotų Kazachstano organizacijų patvirtinimas, kad atitinkami gaminiai gali būti laikomi Kazachstano kilmės gaminiais.
   3 Straipsnis
   Kilmės pažymėjimas išduodamas tik eksportuotojui arba eksportuotojo atsakomybe jo įgaliotam atstovui pateikus rašytinę paraišką. Pagal Kazachstano teisės aktus įgaliotos Kazachstano organizacijos užtikrina, kad kilmės pažymėjimas būtų tinkamai surašytas, ir šiuo tikslu jos reikalauja pateikti visus būtinus dokumentus arba atlieka bet kokius, jų manymu, būtinus patikrinimus.
   4 Straipsnis
   Jeigu aptinkami nedideli kilmės pažymėjimo ir dokumentų, pateiktų muitinės įstaigai, kad būtų atlikti importuojamiems gaminiams nustatyti formalumai, duomenų neatitikimai, tai nėra ipso facto pagrindas abejoti pažymėjime nurodytais duomenimis.
   III DALIS
   GAMINIŲ, KURIEMS TAIKOMOS KIEKYBINĖS NORMOS, DVIGUBOS PATIKROS SISTEMA
   I SKIRSNIS
   Eksportavimas
   5 Straipsnis
   Atitinkamos Kazachstano Vyriausybės institucijos išduoda eksporto licencijas visoms plieno gaminių, kuriems taikomas šis Susitarimams, siuntoms iš Kazachstano neviršydamos šio Susitarimo II priede nurodytų kiekybinių normų.
   6 Straipsnis
   1.   Eksporto licencija atitinka prie šio protokolo pridėtą pavyzdį ir galioja eksportui visoje Bendrijos muitų teritorijoje.
   2.   Kiekvienoje eksporto licencijoje inter alia turi būti patvirtinta, kad atitinkamo gaminio kiekis buvo išskaitytas iš atitinkamos kiekybinės normos, kuri atitinkamam gaminiui yra nustatyta šio Susitarimo II priede.
   7 Straipsnis
   Bendrijos kompetentingos institucijos turi būti nedelsiant informuojamos apie jau išduotų eksporto licencijų panaikinimą ar pakeitimą.
   8 Straipsnis
   1.   Eksportuojami kiekiai išskaitomi iš kiekybinių normų, nustatytų tiems metams, kuriais prekės yra išsiunčiamos, net jei eksporto licencija išduodama po prekių išsiuntimo.
   2.   Taikant 1 dalį, prekių išsiuntimo diena laikoma ta data, kai prekės pakraunamos į eksportuojančią transporto priemonę.
   9 Straipsnis
   Taikant 11 straipsnį, eksporto licencija turi būti pateikta ne vėliau kaip kitų metų kovo 31 d. po metų, kada buvo išsiųstos prekės, kurioms išduota licencija.
   II SKIRSNIS
   Importavimas
   10 Straipsnis
   Plieno gaminiai, kuriems taikomas Susitarimas, pateikiami į laisvą apyvartą Bendrijoje tik pateikus importo licenciją.
   11 Straipsnis
   1.   Bendrijos kompetentingos institucijos išduoda 10 straipsnyje nurodytą importo licenciją per 10 darbo dienų po to, kai importuotojas pateikia atitinkamos eksporto licencijos originalą.
   2.   Importo licencija galioja keturis mėnesius nuo jų išdavimo dienos importui visoje Bendrijos muitų teritorijoje.
   3.   Kompetentingos Bendrijos institucijos anuliuoja jau išduotą importo licenciją, kai tik panaikinama atitinkama eksporto licencija. Tačiau jeigu Bendrijos kompetentingoms institucijoms pranešama apie eksporto licencijos panaikinimą arba anuliavimą jau pateikus gaminius į laisvą apyvartą Bendrijoje, atitinkami kiekiai išskaitomi iš šiam gaminiui nustatytų normų.
   12 Straipsnis
   Jei Bendrijos kompetentingos institucijos nustato, kad visas gaminių, kuriems Kazachstano kompetentingos institucijos išdavė eksporto licencijas, kiekis viršija Susitarimo II priede nurodytas normas, Bendrijos institucijos sustabdo importo licencijų išdavimą gaminiams, kuriems nustatytos normos. Šiuo atveju Bendrijos kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja Kazachstano institucijas, ir nedelsiant pradedamos konsultacijos pagal šio Susitarimo 9 straipsnio 2 dalį.
   IV ANTRAŠTINĖ DALIS
   EKSPORTO LICENCIJŲ IR KILMĖS PAŽYMĖJIMŲ FORMA BEI IŠDAVIMAS, BENDROSIOS EKSPORTUI Į BENDRIJĄ TAIKOMOS NUOSTATOS
   13 Straipsnis
   1.   Gali būti ne vienas, o daugiau eksporto licencijų ir kilmės sertifikatų egzempliorių, bet turi būti aiškiai nurodyta, kad tai – kopijos. Jie surašomi anglų kalba. Jeigu pirmiau nurodyti dokumentai pildomi ranka, rašyti reikia rašalu spausdintinėmis raidėmis.
   Šių dokumentų matmenys yra 210 x 297 mm. Jiems naudojamas baltas rašomasis be mechaninių priemaišų popierius, kurio svoris yra ne mažesnis kaip 25 g/m2. Jei dokumentą sudaro keli egzemplioriai, tik viršutinis egzempliorius, kuris yra originalas, spausdinamas su apsauginiu tinkleliu. Šis egzempliorius aiškiai pažymimas kaip „originalas“, o kiti egzemplioriai pažymimi kaip „kopijos“. Bendrijos kompetentingos institucijos tik originalą priima kaip dokumentą, tinkamą eksportui į Bendriją pagal šio Susitarimo nuostatas.
   2.   Kiekviename dokumente taip pat nurodomas standartinis serijos numeris, spausdintas arba nespausdintas, pagal kurį jį galima identifikuoti.
   Šį numerį sudaro šios sudedamosios dalys:

               —

               dvi raidės, nurodančios šalį eksportuotoją:

                           KZ

                           =

                           Kazachstanas,

               —

               dvi raidės, nurodančios valstybę narę, kurioje ketinama atlikti muitinės formalumus:

                           BE

                           =

                           Belgija

                           CZ

                           =

                           Čekija

                           DK

                           =

                           Danija

                           DE

                           =

                           Vokietija

                           EE

                           =

                           Estija

                           EL

                           =

                           Graikija

                           ES

                           =

                           Ispanija

                           FR

                           =

                           Prancūzija

                           IE

                           =

                           Airija

                           IT

                           =

                           Italija

                           CY

                           =

                           Kipras

                           LV

                           =

                           Latvija

                           LT

                           =

                           Lietuva

                           LU

                           =

                           Liuksemburgas

                           HU

                           =

                           Vengrija

                           MT

                           =

                           Malta

                           NL

                           =

                           Nyderlandai

                           AT

                           =

                           Austrija

                           PL

                           =

                           Lenkija

                           PT

                           =

                           Portugalija

                           SI

                           =

                           Slovėnija

                           SK

                           =

                           Slovakija

                           FI

                           =

                           Suomija

                           SE

                           =

                           Švedija

                           GB

                           =

                           Jungtinė Karalystė,

               —

               vienaženklis skaičius, nurodantis atitinkamus metus ir atitinkantis paskutinį metų skaitmenį, pvz., skaičius „5“ žymi 2005 metus,

               —

               dviženklis skaičius nuo 01 iki 99, nurodantis konkrečią dokumentų išdavimo įstaigą eksportuojančioje Šalyje,

               —

               penkiaženklis skaičius nuo 00001 iki 99999, skirtas valstybei narei, kurioje ketinama atlikti muitinės formalumus.

         14 Straipsnis
   Eksporto licencija ir kilmės pažymėjimas gali būti išduodami po to, kai juose nurodyti gaminiai buvo išvežti. Tokiais atvejais juose įrašoma „išduota atgaline data“.
   15 Straipsnis
   1.   Eksporto licencijos ar kilmės pažymėjimo vagystės, pametimo ar sunaikinimo atveju eksportuotojas gali kreiptis į dokumentą išdavusią kompetentingą valdžios instituciją Kazachstane arba Kazachstano organizacijas, įgaliotas išduoti kilmės pažymėjimus pagal Kazachstano teisės aktus, kad ši, remdamasi jo turimais eksporto dokumentais, išduotų dublikatą. Taip išduotame licencijos arba sertifikato dublikate turi būti žyma „dublikatas“.
   2.   Dublikate nurodoma pirminės eksporto licencijos arba sertifikato data.
   V ANTRAŠTINĖ DALIS
   ADMINISTRACINIS BENDRADARBIAVIMAS
   16 Straipsnis
   Šalys glaudžiai bendradarbiauja siekdamos įgyvendinti šio protokolo nuostatas. Šiuo tikslu abi Šalys stengiasi kuo geriau palaikyti ryšius ir keistis nuomonėmis, įskaitant nuomones techniniais klausimais.
   17 Straipsnis
   Siekdamos užtikrinti tinkamą šio protokolo nuostatų taikymą, Šalys padeda viena kitai tikrinti pagal šio protokolo sąlygas išduotų eksporto licencijų ir prekių kilmės pažymėjimų, taip pat deklaracijų autentiškumą ir tikslumą.
   18 Straipsnis
   Kazachstanas nusiunčia Bendrijai (Europos Komisijai) Kazachstano kompetentingų valdžios institucijų, įgaliotų išduoti ir tikrinti eksporto licencijas bei kilmės pažymėjimus, adresus ir pavadinimus kartu su jų naudojamų antspaudų ir parašų pavyzdžiais. Be to, Kazachstanas praneša Bendrijai (Europos Komisijai) apie visus šių duomenų pasikeitimus.
   19 Straipsnis
   1.   Vėliau kilmės pažymėjimai ar eksporto licencijos tikrinamos atsitiktinai arba tais atvejais, kai Bendrijos kompetentingoms institucijoms kyla pagrįstų abejonių dėl kilmės pažymėjimo ar eksporto licencijos autentiškumo arba dėl informacijos apie atitinkamų gaminių tikrąją kilmę tikslumo.
   2.   Tokiais atvejais Bendrijos kompetentingos institucijos grąžina prekių kilmės pažymėjimą, eksporto licenciją ar jų kopijas atitinkamoms Kazachstano institucijoms nurodydamos, jei reikia, tyrimą pateisinančias priežastis dėl formos ar turinio. Jeigu buvo pateikta sąskaita faktūra, ji arba jos kopija pridedama prie kilmės pažymėjimo ar eksporto licencijos arba jų kopijų. Kompetentingos institucijos taip pat nusiunčia visą gautą informaciją, liudijančią, kad minėtame pažymėjime ar licencijoje pateikti duomenys yra netikslūs.
   3.   1 dalies nuostatos taip pat taikomos vėlesniems kilmės pažymėjimo patikrinimams, kaip numatyta 2 straipsnyje.
   4.   Vėlesnių patikrinimų, atliekamų pagal 1 ir 2 dalis, rezultatai perduodami Bendrijos kompetentingoms institucijoms vėliausiai per tris mėnesius. Perduodamoje informacijoje nurodoma, ar abejones keliantis pažymėjimas, licencija ar deklaracija yra susijusi su faktiškai eksportuojamomis prekėmis ir ar tos prekės gali būti eksportuojamos remiantis šiame Susitarime numatyta tvarka. Pateikiant šią informaciją, Bendrijos prašymu taip pat pateikiamos kopijos visų dokumentų, reikalingų visiems faktams ir ypač tikrajai prekių kilmei nustatyti.
   Jeigu toks patikrinimas atskleidžia nuolatinius neatitikimus naudojant kilmės pažymėjimus, Bendrija konkrečių gaminių importui gali taikyti 2 straipsnio 1 dalies nuostatas.
   5.   Kad būtų galima atlikti vėlesnius kilmės pažymėjimų patikrinimus, kompetentingos Kazachstano institucijos saugo pažymėjimų kopijas, taip pat visus su jais susijusius eksporto dokumentus ne trumpiau kaip vienerius metus nuo šio Susitarimo galiojimo pabaigos.
   6.   Taikoma atsitiktinio patikrinimo procedūra, numatyta šiame straipsnyje, neturi trukdyti pateikti atitinkamų gaminių į laisvą apyvartą.
   20 Straipsnis
   1.   Jeigu 19 straipsnyje nurodyta patikrinimo procedūra arba Bendrijos ar Kazachstano kompetentingų institucijų turima informacija rodo arba yra pagrindo manyti, jog apeinamos ar pažeidžiamos šio Susitarimo nuostatos, Šalys neatidėliodamos pradeda imtis bendrų veiksmų, kad užkirstų kelią tokiam nuostatų apėjimui ar pažeidimui.
   2.   Tuo tikslu atitinkamos Kazachstano institucijos savo iniciatyva ar Bendrijos prašymu tiria arba pasirūpina, kad būtų tiriama veikla, kuria apeinamas ar pažeidžiamas, arba Bendrija mano, jog apeinamas ar pažeidžiamas, šis protokolas. Kazachstanas perduoda šių tyrimų rezultatus Bendrijai kartu su visa susijusia informacija, leidžiančia nustatyti apėjimo ar pažeidimo priežastis, įskaitant ir tikrąją prekių kilmę.
   3.   Šalių susitarimu, atliekant 2 dalyje nurodytus tyrimus gali dalyvauti Bendrijos paskirti pareigūnai.
   4.   Bendradarbiaudamos, kaip nurodyta 1 dalyje, Bendrijos ir Kazachstano kompetentingos institucijos keičiasi visa informacija, kurią kuri nors Šalis laiko naudinga siekiant užkirsti kelią bandymams apeiti ar pažeisti šio Susitarimo nuostatas. Gali būti keičiamasi informacija apie Kazachstano vykdomą prekybą gaminiais, kuriems taikomas šis Susitarimas, su trečiosiomis Šalimis, ypač jeigu Bendrija turi rimtų priežasčių manyti, kad konkretūs gaminiai gali būti tranzitu vežami per Kazachstano teritoriją prieš importuojant juos į Bendriją. Pateikiant šią informaciją, Bendrijos prašymu pateikiamos visų atitinkamų dokumentų kopijos.
   5.   Jeigu pakanka įrodymų, kad buvo apeitos ar pažeistos šio protokolo nuostatos, Kazachstano ir Bendrijos kompetentingos institucijos gali susitarti imtis visų būtinų priemonių, kad tokie apėjimai ar pažeidimai nesikartotų.


title: 2016 m. balandžio 28 d. Europos Parlamento sprendimas (ES) 2016/1476 dėl Europos Sąjungos 2014 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VI skirsnis – Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas

text:
14.9.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 246/147

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS (ES) 2016/1476
   2016 m. balandžio 28 d.
   dėl Europos Sąjungos 2014 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, VI skirsnis – Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2014 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2014 finansinių metų konsoliduotąsias metines ataskaitas (COM(2015) 377 – C8-0204/2015) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų 2014 finansinių metų metinę biudžeto vykdymo ataskaitą kartu su institucijų atsakymais (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2014 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 314 straipsnio 10 dalį ir į 317, 318 ir 319 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (5), ypač į jo 55, 99, 164, 165 ir 166 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 94 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A8–0111/2016),

               1.

               patvirtina Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto generaliniam sekretoriui, kad Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto 2014 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, Europos Vadovų Tarybai, Tarybai, Komisijai, Audito Rūmams, Europos ombudsmenui, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui ir Europos išorės veiksmų tarnybai ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 51, 2014 2 20.

      (2)  OL C 377, 2015 11 13, p. 1.

      (3)  OL C 373, 2015 11 10, p. 1.

      (4)  OL C 377, 2015 11 13, p. 146.

      (5)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.