title: 2015 m. vasario 24 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/312, kuriuo skiriamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujantis narys

text:
27.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 56/36

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/312
   2015 m. vasario 24 d.
   kuriuo skiriamas Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto Vokietijai atstovaujantis narys
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 302 straipsnį,
   atsižvelgdama į Vokietijos Vyriausybės pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. rugsėjo 13 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/570/ES, Euratomas, kuriuo skiriami Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariai laikotarpiui nuo 2010 m. rugsėjo 21 d. iki 2015 m. rugsėjo 20 d. (1);

               (2)

               pasibaigus Horst MUND kadencijai tapo laisva Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nario vieta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Likusiam kadencijos laikui iki 2015 m. rugsėjo 20 d. Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nariu skiriamas Dirk BERGRATH, Leiter des ES-Verbindungsbüros der IG Metall.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2015 m. vasario 24 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. RINKĒVIČS

      (1)  OL L 251, 2010 9 25, p. 8.


title: 2009/515/EB: 2009 m. birželio 22 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Izraelio Valstybės susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų sudarymo

text:
3.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 173/9

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. birželio 22 d.
   dėl Europos bendrijos ir Izraelio Valstybės susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų sudarymo
   (2009/515/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su jos 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmu sakiniu ir 300 straipsnio 3 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl kai kurių galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija.

               (2)

               Pagal Tarybos sprendimo, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija, priede nustatytą tvarką ir nurodymus Komisija Bendrijos vardu susitarė su Izraelio Valstybe dėl susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo aspektų (1) (toliau – Susitarimas).

               (3)

               Šis Susitarimas Bendrijos vardu pasirašytas 2008 m. gruodžio 9 d., numatant jo vėlesnį sudarymą pagal Tarybos sprendimą 2009/305/EB (2).

               (4)

               Šį Susitarimą reikėtų patvirtinti,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Izraelio Valstybės susitarimas dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) paskelbti pranešimą, numatytą Susitarimo 8 straipsnyje.

      Priimta Liuksemburge, 2009 m. birželio 22 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. ŠEBESTA

      (1)  OL L 90, 2009 4 2, p. 10.

      (2)  OL L 90, 2009 4 2, p. 9.


title: 2015 m. spalio 7 d. Europos Parlamento biuro sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas 2004 m. kovo 29 d. Europos Parlamento biuro sprendimas, nustatantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2004/2003 dėl reglamentų, reglamentuojančių Europos politines partijas, ir šių partijų finansavimo taisyklių įgyvendinimo tvarką

text:
19.12.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 428/1

         EUROPOS PARLAMENTO BIURO SPRENDIMAS
   2015 m. spalio 7 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas 2004 m. kovo 29 d. Europos Parlamento biuro sprendimas, nustatantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2004/2003 dėl reglamentų, reglamentuojančių Europos politines partijas, ir šių partijų finansavimo taisyklių įgyvendinimo tvarką
   (2015/C 428/01)
   EUROPOS PARLAMENTO BIURAS,
   atsižvelgdamas į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 224 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2004/2003 (1), ypač į jo 9 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (2) (toliau – Finansinis reglamentas) ir į 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (3) (toliau – Finansinio reglamento taikymo taisyklės),
   atsižvelgdamas į Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 25 straipsnio 11 dalį,
   kadangi:

               (1)

               Finansinio reglamento taikymo taisyklių 209 straipsnio 1 dalies nuostatos įtrauktos į 2004 m. kovo 29 d. Europos Parlamento biuro sprendimo (4) (toliau – Biuro sprendimas) 2A priedo II.7 straipsnį ir 2B priedo II.7 straipsnį;

               (2)

               pastaraisiais metais Europos Parlamentas, remdamasis Finansinio reglamento 104 straipsniu ir Finansinio reglamento taikymo taisyklių 137 straipsniu, reikalavo, kad partijos ir fondai, siekdami sudaryti viešojo pirkimo sutartį, kurios vertė didesnė kaip 15 000 EUR, turi gauti bent tris pasiūlymus;

               (3)

               pagal Finansinio reglamento taikymo taisyklių 209 straipsnio 2 dalį, kai veiksmui ar darbo programai įgyvendinti reikia sudaryti viešojo pirkimo sutartį, kurios vertė yra didesnė kaip 60 000 EUR, atsakingasis leidimus suteikiantis pareigūnas gali reikalauti, kad be Finansinio reglamento taikymo taisyklių 209 straipsnio 1 dalyje nustatytų taisyklių dotacijos gavėjas laikytųsi specialiųjų taisyklių. Tos specialiosios taisyklės grindžiamos Finansiniame reglamente nustatytomis taisyklėmis ir nustatomos tinkamai atsižvelgus į atitinkamų sutarčių vertę, Sąjungos įnašo santykinį dydį palyginti su visomis veiksmo įgyvendinimo sąnaudomis ir rizika. Be to, tokios specialiosios taisyklės turi būti įrašomos į sprendimą arba susitarimą dėl dotacijos;

               (4)

               todėl Finansinio reglamento taikymo taisyklių 209 straipsnio 2 dalis yra atitinkamas teisinis pagrindas sutarčių finansavimo dotacijomis, kurių vertė yra didesnė kaip 60 000 EUR, sudarymui, ir todėl yra tinkama ją naudoti kaip teisinį pagrindą dotacijoms, inter alia, Europos politinėms partijoms ir fondams, viršijančioms šią sumą;

               (5)

               į 2014 biudžetiniais metais Europos Audito Rūmų atlikto audito išvadas (5) įtraukta pastaba dėl to, kad nesilaikoma reikalavimo gauti bent tris pasiūlymus, kai sutarties vertė didesnė kaip 15 000 EUR. Partijos ir fondai, atsakydami į šią pastabą, nurodė, jog neaišku, ar šis reikalavimas taikomas tik naujoms sutartims ir ar jis taikomas sąskaitų faktūrų, ar paslaugų teikėjų arba prekių tiekėjų lygmeniu. Be to, jie pažymėjo, kad kasmetiniai konkursai dėl tam tikrų paslaugų, pavyzdžiui, valymo arba techninės priežiūros, pirkimo sutarčių reikštų nereikalingą administracinę naštą;

               (6)

               atsižvelgiant į Finansinio reglamento taikymo taisyklių 209 straipsnį, tas audito išvadas ir tuos paaiškinimus, turėtų būti patikslintos bendrosios viešųjų pirkimų taisyklės, turint omenyje tai, kad, pirma, Europos politinės partijos ir fondai disponuoja ribotais žmogiškaisiais ištekliais ir valdymo pajėgumais ir, antra, jiems būdinga specifinė politinė ir ideologinė orientacija, daranti poveikį pasirenkant paslaugų teikėją arba prekių tiekėją. Toks specifinis pobūdis pripažįstamas Biuro sprendimo 2A priedo II.2 straipsnio 1 dalyje, kurioje nustatyta, kad „[p]olitinės pažiūros nėra iš principo laikomos interesų konflikto priežastimi tuo atveju, kai susitarimai sudaromi tarp politinės partijos ir organizacijų, turinčių tokias pačias politines vertybes“;

               (7)

               siekiant sudaryti bet kokią sutartį, kurios metinė vertė didesnė kaip 60 000 EUR vienam paslaugų teikėjui arba prekių tiekėjui už atskirą paslaugą arba prekę, turėtų būti gauti bent trys pasiūlymai. Sutarčių trukmė neturėtų viršyti penkerių metų. Pasiūlymų vertinimas turėtų būti dokumentuojamas ir galutinio paslaugų teikėjo arba prekių tiekėjo pasirinkimas turėtų būti pagrįstas pakankamai motyvuotu sprendimu. Esant tam tikrai specifinei rinkos situacijai tinkamai pagrįstais atvejais turėtų būti galima sudaryti sutartį ir tuo atveju, kai pateiktas tik vienas pasiūlymas. Tokiais atvejais prievolė tai įrodyti turėtų tekti partijai arba fondui, kuri arba kuris yra dotacijos gavėja (-as),

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Šis Biuro sprendimas iš dalies keičiamas taip:

               1.

               2A priedo II.7 straipsnis pakeičiamas taip:
               „II.7 straipsnis. SUTARČIŲ SUDARYMAS
               Jei darbo programos įgyvendinimo tikslu dotacijos gavėjas sudaro sutartis ir perkamos prekės arba paslaugos sudaro iš veiklos biudžeto finansuotinas išlaidas, dotacijos gavėjas turi siekti, kad būtų gauti konkurencingi pasiūlymai, ir sutartį sudaryti su dalyviu, pateikusiu ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, kuris laikomas geriausio kainos ir kokybės santykio pasiūlymu. Dotacijos gavėjas turi laikytis skaidrumo ir vienodo požiūrio į dalyvius principų ir vengti interesų konflikto. Siekdamas sudaryti sutartis, kurių metinė vertė didesnė kaip 60 000 EUR vienam paslaugų teikėjui arba prekių tiekėjui už atskirą prekę arba paslaugą, dotacijos gavėjas turi gauti bent tris pasiūlymus, pateiktus paskelbus rašytinį kvietimą teikti pasiūlymus, kuriame nurodomi viešajam pirkimui taikomi reikalavimai. Dotacijos gavėjas saugo pasiūlymų vertinimo dokumentus ir raštu pagrindžia galutinio paslaugų teikėjo arba prekių tiekėjo pasirinkimą. Jei paskelbus rašytinį kvietimą teikti pasiūlymus buvo gauti mažiau nei trys pasiūlymai, dotacijos gavėjas turi įrodyti, kad vykdant atitinkamą viešąjį pirkimą nebuvo įmanoma gauti daugiau pasiūlymų.
               Atitinkamų sutarčių trukmė neturi viršyti penkerių metų.
               Tik dotacijos gavėjas atsako už darbo programos įgyvendinimą ir sprendimo nuostatų laikymąsi. Dotacijos gavėjas įsipareigoja imtis visų būtinų priemonių, kad dalyvis, su kuriuo sudaryta sutartis, nereikalautų jokių teisių iš Europos Parlamento pagal šį sprendimą.“;

               2.

               2B priedo II.7 straipsnis pakeičiamas taip:
               „II.7 straipsnis. SUTARČIŲ SUDARYMAS
               Jei darbo programos įgyvendinimo tikslu dotacijos gavėjas sudaro sutartis ir perkamos prekės arba paslaugos sudaro iš veiklos biudžeto finansuotinas išlaidas, dotacijos gavėjas turi siekti, kad būtų gauti konkurencingi pasiūlymai, ir sutartį sudaryti su dalyviu, pateikusiu ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, kuris laikomas geriausio kainos ir kokybės santykio pasiūlymu. Dotacijos gavėjas turi laikytis skaidrumo ir vienodo požiūrio į dalyvius principų ir vengti interesų konflikto. Siekdamas sudaryti sutartis, kurių metinė vertė didesnė kaip 60 000 EUR vienam paslaugų teikėjui arba prekių tiekėjui už atskirą prekę arba paslaugą, dotacijos gavėjas turi gauti bent tris pasiūlymus, pateiktus paskelbus rašytinį kvietimą teikti pasiūlymus, kuriame nurodomi viešajam pirkimui taikomi reikalavimai. Dotacijos gavėjas saugo pasiūlymų vertinimo dokumentus ir raštu pagrindžia galutinio paslaugų teikėjo arba prekių tiekėjo pasirinkimą. Jei paskelbus rašytinį kvietimą teikti pasiūlymus buvo gauti mažiau nei trys pasiūlymai, dotacijos gavėjas turi įrodyti, kad vykdant atitinkamą viešąjį pirkimą nebuvo įmanoma gauti daugiau pasiūlymų.
               Atitinkamų sutarčių trukmė neturi viršyti penkerių metų.
               Tik dotacijos gavėjas atsako už darbo programos įgyvendinimą ir sprendimo nuostatų laikymąsi. Dotacijos gavėjas įsipareigoja imtis visų būtinų priemonių, kad dalyvis, su kuriuo sudaryta sutartis, nereikalautų jokių teisių iš Europos Parlamento pagal šį sprendimą.“

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   Jis taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d.

      (1)  2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2004/2003 dėl reglamentų, reglamentuojančių Europos politines partijas, ir šių partijų finansavimo taisyklių (OL L 297, 2003 11 15, p. 1).

      (2)  2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1).

      (3)  2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, 2012 12 31, p. 1).

      (4)  2004 m. kovo 29 d. Europos Parlamento biuro sprendimas, nustatantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 2004/2003 dėl reglamentų, reglamentuojančių Europos politines partijas, ir šių partijų finansavimo taisyklių įgyvendinimo tvarką, su pakeitimais, padarytais 2006 m. vasario 1 d., 2008 m. vasario 18 d., 2011 m. vasario 2 d. ir 2014 m. sausio 13 d. Biuro sprendimais (OL C 63, 2014 3 4, p. 1).

      (5)  Audito Rūmų 2014 finansinių metų metinė biudžeto vykdymo ataskaita su institucijų atsakymais (OL C 373, 2015 11 10, p. 1).


title: 2008 m. lapkričio 4 d. Tarybos sprendimas dėl Europos patariamojo statistikos komiteto nario, atstovaujančio Tarybai, skyrimo

text:
14.11.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 292/6

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2008 m. lapkričio 4 d.
   dėl Europos patariamojo statistikos komiteto nario, atstovaujančio Tarybai, skyrimo
   (2008/C 292/03)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   Atsižvelgdama į 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos Sprendimą Nr. 234/2008/EB, įsteigiantį Europos patariamąjį statistikos komitetą ir panaikinantį Tarybos Sprendimą 91/116/EEB, kuris įsigaliojo 2008 m. birželio 15 d.,
   Atsižvelgdama į 2008 m. birželio 26 d. Ekonomikos ir finansų komiteto rekomendaciją,
   Taryba nusprendė skirti Maria Lucília SALEMA E CARVALHO nare, atstovaujančia Tarybai Europos patariamajame statistikos komitete.
   Šis sprendimas įsigalioja 2008 m. lapkričio 14 d.
   Priimta Briuselyje, 2008 m. lapkričio 4 d.


title: 2008/308/EB: 2008 m. balandžio 7 d. Tarybos sprendimas dėl Regionų komiteto dviejų narių ir dviejų pakaitinių narių, atstovaujančių Austrijai, skyrimo

text:
17.4.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 107/28

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2008 m. balandžio 7 d.
   dėl Regionų komiteto dviejų narių ir dviejų pakaitinių narių, atstovaujančių Austrijai, skyrimo
   (2008/308/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 263 straipsnį,
   atsižvelgdama į Austrijos Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. sausio 24 d. Taryba priėmė Sprendimą 2006/116/EB dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2006 m. sausio 26 d. iki 2010 m. sausio 25 d. (1).

               (2)

               Atsistatydinus M. LINHART tapo laisva viena nario vieta. Dėl W. ZIMPER mirties tapo laisva dar viena nario vieta. Atsistatydinus H. MÖDLHAMMER ir B. VÖGERLE tapo laisvos dvi Regionų komiteto pakaitinių narių vietos,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Likusiam kadencijos laikui iki 2010 m. sausio 25 d. į Regionų komitetą skiriami:

               a)

               nariais:

                           —

                           Marianne FÜGL, Vizebürgermeisterin, Marktgemeinde Traisen,

                           —

                           Erwin MOHR, Bürgermeister, Marktgemeinde Wolfurt;

                     ir

               b)

               pakaitiniais nariais:

                           —

                           Johannes PEINSTEINER, Bürgermeister, Marktgemeinde St. Wolfgang,

                           —

                           Dipl.-Ing. Markus LINHART, Bürgermeister der Stadt Bregenz.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge, 2008 m. balandžio 7 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         R. ŽERJAV

      (1)  OL L 56, 2006 2 25, p. 75.


title: 2016 m. birželio 2 d. Komisijos sprendimas (Euratomas) 2017/251 dėl Europos Sąjungos ir EURATOMO, veikiančių kaip viena Šalis, ir Armėnijos Respublikos, Gruzijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Kazachstano Respublikos, Kirgizijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Norvegijos Karalystės ir Tadžikistano Respublikos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo sudarymo Europos atominės energijos bendrijos vardu

text:
14.2.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 37/17

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (Euratomas) 2017/251
   2016 m. birželio 2 d.
   dėl Europos Sąjungos ir EURATOMO, veikiančių kaip viena Šalis, ir Armėnijos Respublikos, Gruzijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Kazachstano Respublikos, Kirgizijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Norvegijos Karalystės ir Tadžikistano Respublikos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo sudarymo Europos atominės energijos bendrijos vardu
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 101 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Tarybos patvirtinimą pagal Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties (1) 101 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               2013 m. spalio 21 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas dėl Europos Sąjungos ir EURATOMO, veikiančių kaip viena Šalis, ir Armėnijos Respublikos, Gruzijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Kazachstano Respublikos, Kirgizijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Norvegijos Karalystės ir Tadžikistano Respublikos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo;

               (2)

               šios derybos sėkmingai baigtos 2015 m. rugsėjo 10 d.;

               (3)

               2015 m. gruodžio 9 d. Astanoje (Kazachstanas) visos Šalys pasirašė Susitarimą;

               (4)

               į Susitarimą taip pat įtraukti klausimai, kurie priklauso Europos atominės energijos bendrijos kompetencijai;

               (5)

               Susitarimo sudarymui taikoma atskira procedūra tais klausimais, kurie patenka į Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo taikymo sritį;

               (6)

               Europos atominės energijos bendrijos vardu turėtų būti pritarta Europos Sąjungos ir EURATOMO, veikiančių kaip viena Šalis, ir Armėnijos Respublikos, Gruzijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Kazachstano Respublikos, Kirgizijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Norvegijos Karalystės ir Tadžikistano Respublikos susitarimui dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos atominės energijos bendrijos vardu pritariama, kad būtų sudarytas Europos Sąjungos ir EURATOMO, veikiančių kaip viena Šalis, ir Armėnijos Respublikos, Gruzijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Kazachstano Respublikos, Kirgizijos Respublikos, Korėjos Respublikos, Norvegijos Karalystės ir Tadžikistano Respublikos susitarimas dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo (toliau – Susitarimas).
   Susitarimo tekstas pridedamas prie Tarybos sprendimo dėl Susitarimo sudarymo (2).
   2 straipsnis
   Už tarptautinį bendradarbiavimą ir vystymąsi atsakingam Komisijos nariui suteikiami įgaliojamai Europos atominės energijos bendrijos vardu atlikti visus būtinus veiksmus, kuriais išreiškiamas Europos atominės energijos bendrijos sutikimas laikytis Susitarimo, visų pirma deponuoti Susitarimo 18 straipsnyje numatytą pranešimą.

      Priimta Briuselyje 2016 m. birželio 2 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  2015 m. spalio 26 d. Tarybos sprendimas (Euratomas) 2015/1990, kuriuo pritariama tam, kad Europos Komisija sudarytų Europos atominės energijos bendrijos vardu Susitarimą dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo (OL L 290, 2015 11 6, p. 8).

      (2)  2017 m. vasario 6 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/248 dėl Susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro veiklos tęsimo sudarymo (žr. šio Oficisliojo leidinio p. 1).


title: 2009/408/EB: 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą

text:
29.5.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 132/10

      EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. gegužės 6 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą
   (2009/408/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdami į Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos 2006 m. gegužės 17 d. tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, kuriuo įsteigiamas Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – Fondas) įsteigtas siekiant teikti papildomą paramą atleistiems darbuotojams, nukentėjusiems dėl esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių padarinių, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką.

               (2)

               2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė panaudoti Fondo lėšas neviršijant metinės viršutinės 500 mln. EUR ribos.

               (3)

               2008 m. gruodžio 29 d. Ispanija pateikė paraišką, kurioje prašoma panaudoti Fondo lėšas automobilių sektoriaus darbuotojų atleidimo atveju. Paraiška atitinka reikalavimus, pagal kuriuos nustatoma finansinė parama, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo panaudoti 2 694 300 EUR sumą.

               (4)

               Be to, Komisija siūlo iš Fondo panaudoti 690 000 EUR sumą techninei pagalbai finansuoti, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 8 straipsnyje.

               (5)

               Dėl šios priežasties Fondo lėšos turėtų būti panaudojamos siekiant teikti finansinę paramą pagal Ispanijos pateiktą paraišką, taip pat siekiant atsižvelgti į techninės pagalbos poreikį,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos 2009 finansinių metų bendrajame biudžete mobilizuojamas Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas, siekiant skirti 3 384 300 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2009 m. gegužės 6 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         H.-G. PÖTTERING

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. KOHOUT

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2007/542/EB: 2007 m. liepos 16 d. Tarybos sprendimas dėl Regionų komiteto keturių narių ir keturių pakaitinių narių, atstovaujančių Kiprui, skyrimo

text:
1.8.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 200/46

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2007 m. liepos 16 d.
   dėl Regionų komiteto keturių narių ir keturių pakaitinių narių, atstovaujančių Kiprui, skyrimo
   (2007/542/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 263 straipsnį,
   atsižvelgdama į Kipro Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. sausio 24 d. Taryba priėmė Sprendimą 2006/116/EB dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2006 m. sausio 26 d. iki 2010 m. sausio 25 d. (1).

               (2)

               Pasibaigus ZAMPELAS, SARIKAS, IACOVOU ir ELENODOROU įgaliojimams, tapo laisvos keturios Regionų komiteto narių vietos. Pasibaigus PERICLEOUS, VIOLARIS, MICHAEL ir KALLIS įgaliojimams, tapo laisvos keturios Regionų komiteto pakaitinių narių vietos,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2010 m. sausio 25 d. šie asmenys skiriami Regionų komiteto:

               a)

               nariais:

                           —

                           Savvas ILIOFOTOU, Strovolos meras, pakeičiantis Michael ZAMPELAS,

                           —

                           Eleni LOUCAIDOU, Nikozijos savivaldybės narė, pakeičianti Fidias SARIKAS,

                           —

                           Savvas SAVVA, Alassa bendruomenės tarybos pirmininkas, pakeičiantis George IACOVOU,

                           —

                           Michalis EVTHYMIOU, Koili bendruomenės tarybos pirmininkas, pakeičiantis Spyros ELENODOROU,

               b)

               pakaitiniais nariais:

                           —

                           Andreas MOISEOS, Larnakos meras, pakeičiantis Barbara PERICLEOUS,

                           —

                           Costas HADJIKAKOU, Famagusta savivaldybės narys, pakeičiantis Christakis VIOLARIS,

                           —

                           Ioannis LAZARIDES, Psimolofou bendruomenės tarybos pirmininkas, pakeičiantis Dimitris MICHAEL,

                           —

                           Aris CONSTANTINOU, Astromeritis bendruomenės tarybos pirmininkas, pakeičiantis Nikos KALLIS.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja nuo jo priėmimo dienos.

      Priimta Briuselyje, 2007 m. liepos 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. SILVA

      (1)  OL L 56, 2006 2 25, p. 75.


title: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/198

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2009 m. balandžio 23 d.
   dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2009/681/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2009 m. vasario 10 d. rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2007 m. vasario 15 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007, įsteigiantį Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrą (4), ypač į jo 21 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A6–0176/2009),

               1.

               suteikia Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros direktoriui patvirtinimą, kad Agentūros 2007 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 1.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 7.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 53, 2007 2 22, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.
   EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA
   2009 m. balandžio 23 d.
   su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūros 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2009 m. vasario 10 d. rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2007 m. vasario 15 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 168/2007, įsteigiantį Europos Sąjungos pagrindinių teisių agentūrą (4), ypač į jo 21 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl Finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo Finansinio reglamento (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A6–0176/2009),

               A.

               kadangi Audito Rūmai (EAR) pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, kad metinės 2007 finansinių metų ataskaitos patikimos ir vykdytos finansinės operacijos teisėtos ir tvarkingos,

               B.

               kadangi Parlamentas 2008 m. balandžio 22 d. suteikė Europos pagrindinių teisių agentūros direktoriui patvirtinimą, kad Agentūros 2006 finansinių metų biudžeto įvykdytas (6),

               1.

               pažymi, kad Reglamentu (EB) Nr. 168/2007 nuo 2007 m. kovo 1 d. įsteigta Europos pagrindinių teisių agentūra, kuri pakeitė Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centrą, ir praplėsti jos įgaliojimai;

               2.

               primena, kad Agentūra turėtų siekti sąveikos ir vengti dubliavimosi su kitomis institucijomis, veikiančiomis žmogaus teisių srityje, ypač Europos Taryba, kaip prašoma Europos Parlamento 2009 m. sausio 14 d. (7) rezoliucijoje;

               3.

               apgailestauja, kad Reglamento (EB) Nr. 168/2007 21 straipsnio 10 dalyje nustatytas Parlamento sprendimo dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo galutinis terminas – N + 2 metų balandžio 30 d., kuris nesuderintas su iš dalies pakeistame reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 (8) nustatytu naujuoju galutiniu terminu – N + 2 metų gegužės 15 d.;

               4.

               atkreipia dėmesį, kad, remiantis Agentūros 2007 m. biudžeto ir finansų valdymo ataskaita, ji 2007 m. pradėjo vykdyti kaupimo principu pagrįstą apskaitą (ABAC);

               5.

               džiaugiasi EAR pastabomis, kad nepaisant to, kad agentūra pakeitė Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centrą, ir to, kad gerokai padidėjo biudžetas (14 200 000 EUR palyginti su Europos rasizmo ir ksenofobijos centrui ankstesniais metais skirtais 9 300 000 EUR), 2007 m. beveik visų asignavimų atžvilgiu prisiimta įsipareigojimų (13 900 000 EUR);

               6.

               pažymi, kad OLAF pradėjo tyrimą, susijusį su Agentūra; skatina Agentūrą ir ypač direktorių glaudžiai bendradarbiauti su OLAF; reikalauja, kad OLAF, Agentūra ir Komisija kuo greičiau praneštų biudžeto įvykdymo patvirtinimo institucijai tyrimo rezultatus ir apie galimas tolesnes priemones;

         Biudžeto vykdymo trūkumai dėl Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centro pertvarkymo į Pagrindinių teisių agentūrą

               7.

               vis dėlto atkreipia dėmesį į EAR pastabą, kad 7 500 000 EUR reikėjo perkelti dėl agentūros įgaliojimų pratęsimo 2007 m., todėl pavėluota patvirtinti naują veiklos programą, paskirti naują direktorių ir vykdyti jos veiklą;

               8.

               ragina Agentūrą pašalinti vėlavimo padarinius ir kiek įmanoma mažiau panaikinti perkeltų asignavimų, kaip ji pažadėjo atsakymuose EAR, ir pranešti apie pasiektą pažangą savo 2008 m. biudžeto ir finansų valdymo ataskaitoje;

               9.

               pažymi, kad EAR taip pat nustatė, kad agentūra, patvirtindama savo biudžeto pakeitimus ir atlikdama įvairius pervedimus, sumažino 798 000 EUR personalo išlaidoms skirtose biudžeto eilutėse numatytas sumas ir taip išvengė nepanaudotų asignavimų personalo išlaidoms panaikinimo;

               10.

               pripažįsta Agentūros atsakymą, kad biudžeto pakeitimai ir pervedimai glaudžiai susiję su Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centro pertvarkymu į Pagrindinių teisių agentūrą, taigi yra išimtiniai;

         Viešųjų pirkimų procedūrų trūkumai

               11.

               atkreipia dėmesį į EAR pastabą dėl vienos viešųjų pirkimų procedūros, kad pagal paskelbtą įvertinimo metodą netiesiogiai buvo sumažinta santykinė kainos kriterijaus svarba ir dėl to kai kurie galimi pretendentai galėjo atsisakyti dalyvauti ir nebuvo laikomasi patikimo finansų valdymo principo;

               12.

               priima Agentūros atsakymą, kad nors panaudotas metodas atitiko Finansinio reglamento nuostatas, ji pradės taikyti naują Komisijos pasiūlytą vertinimo metodą siekdama, kad lėšos būtų panaudojamos ekonomiškiausiai;

         Priemonės, kurių imtasi po ankstesnių biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrų

               13.

               primena, kad EAR dėl 2004 finansinių metų Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centrui pateikė patikinimo pareiškimą su išlygomis dėl viešųjų pirkimų procedūrų trūkumų ir kad dėl 2005 ir 2006 finansinių metų EAR taip pat pateikė kritiškų pastabų dėl viešųjų pirkimų procedūrų;

               14.

               todėl prašo agentūros atkreipti ypatingą dėmesį į jos viešųjų pirkimo procedūrų teisėtumą;

               15.

               pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos savo 2009 m. balandžio 23 d. rezoliucijoje dėl ES agentūrų finansų valdymo ir kontrolės (9).

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 1.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 7.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 53, 2007 2 22, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

      (6)  OL L 88, 2009 3 31, p. 142.

      (7)  Priimti tekstai, P6_TA(2009)0019.

      (8)  Reglamentas iš dalies pakeistas Komisijos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 652/2008 (OL L 181, 2008 7 10, p. 23).

      (9)  Žr. Šio Oficialiojo leidinio p. 206.


title: 2013 m. sausio 14 d. Komisijos sprendimas, kuriuo siūlomos trijų Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės stebėtojų tarybos narių, turinčių patirties viešosios politikos srityje, kandidatūros

text:
9.2.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 37/28

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2013 m. sausio 14 d.
   kuriuo siūlomos trijų Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės stebėtojų tarybos narių, turinčių patirties viešosios politikos srityje, kandidatūros
   2013/C 37/06
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   kadangi:

               (1)

               pagal 2002 m. liepos 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 dėl tarptautinių apskaitos standartų taikymo (1) apskaitos techninis komitetas turėtų teikti Komisijai paramą ir dalytis patirtimi vertinant tarptautinius apskaitos standartus. To apskaitos techninio komiteto funkcijas atlieka Europos finansinės atskaitomybės patariamoji grupė (EFRAG);

               (2)

               EFRAG 2001 m. įsteigė Europos organizacijos, atstovaujančios emitentams, investuotojams ir apskaitos specialistams, dalyvaujantiems finansinės atskaitomybės procesuose;

               (3)

               EFRAG stebėtojų tarybai priklauso keturi nariai, turintys patirties viešosios politikos srityje, specialiai atrenkami atsižvelgiant į jų patirtį formuojant viešąją politiką nacionaliniu arba Europos lygmeniu. Pagal EFRAG įstatų, galiojančių nuo 2009 m. birželio 11 d., 1 priedėlio 3.2 skirsnį tų patirties viešosios politikos srityje turinčių narių kandidatūras siūlo Komisija. EFRAG stebėtojų tarybos narius skiria EFRAG generalinė asamblėja;

               (4)

               2010 m. vasario 26 d. komunikate (2) Komisija įgaliojo už vidaus rinką ir paslaugas atsakingą Komisijos narį savo vardu ir savo atsakomybe priimti priemones, kuriomis įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 visai kadencijai būtų siūlomos Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės stebėtojų tarybos narių, turinčių patirties viešosios politikos srityje, kandidatūros;

               (5)

               paskelbus kvietimą teikti paraiškas (3), Komisija atrinko tris kandidatus, kuriuos siūlo skirti EFRAG stebėtojų tarybos nariais, turinčiais patirties viešosios politikos srityje,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Komisija siūlo skirti šiuos asmenis Europos finansinės atskaitomybės patariamosios grupės stebėtojų tarybos nariais, turinčiais patirties viešosios politikos srityje:

               Carlo BIANCHERI

               Adriana DUȚESCU

               Carlos SORIA SENDRA

      Priimta Briuselyje 2013 m. sausio 14 d.

            Komisijos vardu

         Michel BARNIER

            Komisijos narys

      (1)  OL L 243, 2002 9 11, p. 1.

      (2)  SEC(2010) 229; 2010 m. kovo 3 d. PV(2010) 1907 galutinis, 14.5 punktas.

      (3)  OL C 93, 2012 3 30, p. 32.


title: 2003 m. gruodžio 8 d. Tarybos Sprendimas dėl Kanados prisijungimo prie Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos, Rusijos Federacijos ir kaip viena šalis veikiančių Europos atominės energijos bendrijos ir Europos ekonominės bendrijos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijos centro steigimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003D0877

Oficialusis leidinys L 327 , 16/12/2003 p. 0033 - 0033

		Tarybos Sprendimas2003 m. gruodžio 8 d.dėl Kanados prisijungimo prie Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos, Rusijos Federacijos ir kaip viena šalis veikiančių Europos atominės energijos bendrijos ir Europos ekonominės bendrijos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijos centro steigimo(2003/877/EB, Euratomas)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1992 m. gruodžio 21 d. priimtą Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3955/92 dėl Tarptautinio mokslo ir technologijos centro steigimo susitarimo Europos ekonominės bendrijos vardu sudarymo tarp Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos, Rusijos Federacijos ir kaip viena šalis veikiančių Europos atominės energijos bendrijos ir Europos ekonominės bendrijos [1] ir ypač jo 3 straipsnio 1, 2 ir 4 dalis,atsižvelgdama į Komisijos komunikatą,kadangi:(1) Europos atominės energijos bendrija ir Europos ekonominė bendrija, veikiančios kaip viena šalis (toliau – "Bendrijos") 1992 m. gruodžio 21 d. sudarė susitarimą su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis, Japonija ir Rusijos Federacija dėl Tarptautinio mokslo ir technologijų centro steigimo (toliau – "Susitarimas").(2) 2003 m. kovo 28 d. Kanada pranešė Tarptautinio mokslo ir technologijos centro administracinei tarybai (toliau – "Centro taryba") apie ketinimą prisijungti prie Susitarimo. Pagal Susitarimo XIII straipsnio nuostatas patvirtinti šį prisijungimą yra Centro tarybos pareiga.(3) Bendrijoms Centro taryboje atstovauja Tarybai pirmininkaujanti šalis ir Komisija. Bendrijų poziciją Susitarimo XIII straipsnio taikymo sričiai priklausančiais klausimais nustato Taryba, o ją išsako paprastai Taryboje pirmininkaujanti šalis,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisKanados prisijungimui prie Jungtinių Amerikos Valstijų, Japonijos, Rusijos Federacijos ir kaip viena šalis veikiančių Europos atominės energijos bendrijos ir Europos ekonominės bendrijos susitarimo dėl Tarptautinio mokslo ir technologijos centro steigimo Bendrijų vardu pritariama.2 straipsnisTarybai pirmininkaujanti šalis Centro tarybai išreiškia Bendrijų pritarimą Kanados prisijungimui prie Susitarimo.Priimta Briuselyje, 2003 m. gruodžio 8 d.Tarybos varduPirmininkasF. Frattini[1] OL L 409, 1992 12 31, p. 1.--------------------------------------------------


title: 2012/58/ES: 2012 m. sausio 23 d. Tarybos sprendimas dėl automatinio keitimosi DNR duomenimis Čekijoje pradžios

text:
2.2.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 30/15

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2012 m. sausio 23 d.
   dėl automatinio keitimosi DNR duomenimis Čekijoje pradžios
   (2012/58/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimą 2008/615/TVR dėl tarpvalstybinio bendradarbiavimo gerinimo, visų pirma kovos su terorizmu ir tarpvalstybiniu nusikalstamumu srityje (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį ir 25 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2008 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimą 2008/616/TVR dėl Sprendimo 2008/615/TVR įgyvendinimo (2), ypač į jo 20 straipsnį ir priedo 4 skyrių,
   kadangi:

               (1)

               pagal Protokolą dėl pereinamojo laikotarpio nuostatų, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties, Sąjungos institucijų, organų ir įstaigų aktų, priimtų prieš įsigaliojant Lisabonos sutarčiai, teisinė galia išlieka tol, kol įgyvendinant Sutartis tie aktai nepanaikinami, neanuliuojami arba iš dalies nepakeičiami;

               (2)

               todėl taikytinas Sprendimo 2008/615/TVR 25 straipsnis, ir Taryba turi vieningai nuspręsti, ar valstybės narės yra įgyvendinusios to sprendimo 6 skyriaus nuostatas;

               (3)

               Sprendimo 2008/616/TVR 20 straipsnyje nustatyta, kad Sprendimo 2008/615/TVR 25 straipsnio 2 dalyje nurodyti sprendimai turi būti priimami remiantis įvertinimo ataskaita, kuri grindžiama klausimynu. Kalbant apie automatinį keitimąsi duomenimis pagal Sprendimo 2008/615/TVR 2 skyrių, įvertinimo ataskaita turi būti grindžiama vertinimo vizito ir bandomojo sistemos patikrinimo rezultatais;

               (4)

               vadovaudamasi Sprendimo 2008/615/TVR 36 straipsnio 2 dalimi, Čekija pranešė Tarybos Generaliniam sekretoriatui apie nacionalines DNR analizės duomenų rinkmenas, kurioms taikomi Sprendimo 2008/615/TVR 2–6 straipsniai, ir apie to sprendimo 3 straipsnio 1 dalyje nurodytas automatinės paieškos sąlygas;

               (5)

               vadovaujantis Sprendimo 2008/616/TVR priedo 4 skyriaus 1.1 punktu, atitinkama Tarybos darbo grupė parengia klausimyną dėl kiekvieno automatinio keitimosi duomenimis, ir kai valstybė narė mano, kad ji atitinka keitimosi atitinkamos duomenų kategorijos duomenimis sąlygas, ji turi atsakyti į atitinkamo klausimyno klausimus;

               (6)

               Čekija atsakė į klausimyno apie duomenų apsaugą ir klausimyno apie keitimąsi DNR duomenimis klausimus;

               (7)

               Čekija sėkmingai atliko bandomąjį sistemos patikrinimą su Slovakija;

               (8)

               Čekijoje buvo surengtas vertinimo vizitas, o Slovakijos vertinimo grupė parengė šio vertinimo vizito ataskaitą bei pateikė ją atitinkamai Tarybos darbo grupei;

               (9)

               Tarybai pateikta bendra įvertinimo ataskaita, kurioje apibendrinami klausimyno, vertinimo vizito ir keitimosi DNR duomenimis sistemos bandomojo patikrinimo rezultatai,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Automatinės DNR duomenų paieškos ir lyginimo srityje Čekija visiškai įgyvendino bendrąsias Sprendimo 2008/615/TVR 6 skyriaus nuostatas dėl duomenų apsaugos ir nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos turi teisę gauti bei teikti asmens duomenis pagal to sprendimo 3 ir 4 straipsnius.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2012 m. sausio 23 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         M. GJERSKOV

      (1)  OL L 210, 2008 8 6, p. 1.

      (2)  OL L 210, 2008 8 6, p. 12.


title: 2012/22/ES: 2011 m. gruodžio 12 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolo, išskyrus jo 10 ir 11 straipsnius

text:
12.1.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 8/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. gruodžio 12 d.
   dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolo, išskyrus jo 10 ir 11 straipsnius
   (2012/22/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu ir 218 straipsnio 8 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolu (toliau – Atėnų protokolas) žymiai patobulinama vežėjų atsakomybės ir kompensavimo jūra vežamiems keleiviams tvarka. Visų pirma jame numatyta griežta vežėjo atsakomybė, įskaitant privalomąjį draudimą, su teise pareikšti draudikams tiesioginį ieškinį iki tam tikrų nurodytų ribų bei numatytos taisyklės dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų pripažinimo bei vykdymo. Todėl Atėnų protokolas atitinka Sąjungos tikslą tobulinti teisinę tvarką, susijusią su vežėjų atsakomybe.

               (2)

               Atėnų protokolu iš dalies keičiama 1974 m. Atėnų konvencija dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra (toliau – Atėnų konvencija), o jo 15 straipsnyje nustatoma, kad Atėnų protokolo Susitariančiosios Šalys abu dokumentus supranta ir aiškina kaip vieną dokumentą.

               (3)

               2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 392/2009 dėl keleivių vežėjų jūra atsakomybės avarijų atveju (1) dauguma Atėnų protokolo taisyklių įtraukta į Sąjungos teisę. Todėl Sąjunga pasinaudojo kompetencija dėl tuo reglamentu reglamentuojamų klausimų. Valstybės narės visgi išsaugo kompetenciją, susijusią su kai kuriomis Atėnų protokolo nuostatomis, pavyzdžiui, galimybės pasirinkti sąlyga, pagal kurią jos gali nustatyti aukštesnes atsakomybės ribas nei numatytosios Atėnų protokole. Pagal Atėnų protokolą valstybių narių kompetencijai priklausantys klausimai ir Sąjungos išimtinei kompetencijai priklausantys klausimai priklauso vieni nuo kitų. Todėl jų kompetencijai pagal Atėnų protokolą priklausančių klausimų atžvilgiu valstybės narės turėtų veikti koordinuotai, atsižvelgiant į jų pareigą lojaliai bendradarbiauti.

               (4)

               Atėnų protokolą gali ratifikuoti, priimti, patvirtinti ar prie jo prisijungti valstybės ir regioninės ekonominės integracijos organizacijos, sudarytos suverenių valstybių, kurios toms organizacijoms perdavė kompetenciją tam tikrais Atėnų protokolu reglamentuojamais klausimais.

               (5)

               Pagal Atėnų protokolo 17 straipsnio 2 dalies b punktą ir 19 straipsnį regioninės ekonominės integracijos organizacijos gali sudaryti Atėnų protokolą.

               (6)

               2006 m. spalio mėn. Tarptautinės jūrų organizacijos teisės komitetas priėmė Atėnų konvencijos įgyvendinimo TJO išlygą ir gaires (toliau – TJO gairės), kad būtų išspręsti kai kurie Atėnų konvencijos klausimai, visų pirma tokie kaip kompensacijos už žalą, susijusią su terorizmu, klausimas.

               (7)

               Reglamento (EB) Nr. 392/2009 prieduose pateikiamos Atėnų konvencijos su pakeitimais, padarytais Atėnų protokolu, konsoliduotos redakcijos atitinkamos nuostatos ir TJO gairės.

               (8)

               Pagal Atėnų protokolo 19 straipsnio nuostatas regioninė ekonominės integracijos organizacija pasirašymo, ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo metu turi apibrėžti savo kompetenciją, susijusią su Atėnų protokolu reglamentuojamais klausimais.

               (9)

               Todėl Sąjunga turėtų prisijungti prie Atėnų protokolo ir pareikšti TJO gairėse numatytą išlygą. Tokios išlygos pareiškimas neturėtų būti suprantamas kaip dabartinio kompetencijos tarp Sąjungos ir valstybių narių sertifikavimo ir valstybės valdžios institucijų atliekamos kontrolės srityje paskirstymo pakeitimas.

               (10)

               Tam tikros Atėnų protokolo nuostatos yra susijusios su teisminiu bendradarbiavimu civilinėse bylose ir todėl patenka į SESV trečiosios dalies V antraštinės dalies taikymo sritį. Kartu su šiuo sprendimu turi būti priimamas atskiras su tomis nuostatomis susijęs sprendimas.

               (11)

               Valstybės narės, ketinančios ratifikuoti Atėnų protokolą ar prie jo prisijungti, turėtų, jei įmanoma, daryti tai vienu metu. Todėl valstybės narės turėtų keistis informacija apie jų ratifikavimo ar prisijungimo procedūrų eigą, kad pasirengtų kiek įmanoma vienu metu deponuoti savo ratifikavimo ar prisijungimo dokumentus. Ratifikuodamos Atėnų protokolą ar prie jo prisijungdamos valstybės narės turėtų pareikšti TJO gairėse numatytą išlygą,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos prisijungimas prie 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolo (toliau – Atėnų protokolas), išskyrus jo 10 ir 11 straipsnius, kiek tai susiję su klausimais, priklausančiais išimtinei Sąjungos kompetencijai.
   Atėnų protokolo tekstas, išskyrus jo 10 ir 11 straipsnius, pateikiamas priede.
   2 straipsnis
   1.   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį arba asmenis, įgaliotą (-us) deponuoti Sąjungos prisijungimo prie Atėnų protokolo dokumentą, remiantis to protokolo 17 straipsnio 2 dalies c punktu, 17 straipsnio 3 dalimi ir 19 straipsniu.
   2.   Prisijungimo dokumento deponavimo metu Sąjunga pateikia tokį pareiškimą dėl kompetencijos:

                  „1.

                  1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. Atėnų protokolo 19 straipsnyje nustatyta, kad regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kurias sudaro suverenios valstybės, perdavusios joms kompetenciją tam tikrais tuo Protokolu reglamentuojamais klausimais, gali jį pasirašyti, jeigu pateikia tame straipsnyje nurodytą pareiškimą. Sąjunga nusprendė prisijungti prie Atėnų protokolo, todėl teikia tokį pareiškimą.

                  2.

                  Dabartinės Europos Sąjungos valstybės narės yra Belgijos Karalystė, Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos Respublika, Airija, Graikijos Respublika, Ispanijos Karalystė, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Vengrijos Respublika, Malta, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika, Lenkijos Respublika, Portugalijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė bei Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė.

                  3.

                  Šis pareiškimas netaikomas Europos Sąjungos valstybių narių teritorijoms, kuriose negalioja Sutartis dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV), ir juo nedaromas poveikis tokiems aktams ar pozicijoms, kuriuos atitinkamos valstybės narės pagal Protokolą gali priimti tų teritorijų vardu ir interesais.

                  4.

                  Europos Sąjungos valstybės narės suteikė Sąjungai išimtinę kompetenciją dėl priemonių, priimtų remiantis SESV 100 straipsniu. Tokios priemonės buvo priimtos dėl Atėnų konvencijos su pakeitimais, padarytais Atėnų protokolu, 1 ir 1a straipsnių, 2 straipsnio 2 dalies, 3–16 straipsnių, 18, 20 ir 21 straipsnių ir TJO gairių nuostatų, priėmus 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 392/2009 dėl keleivių vežėjų jūra atsakomybės avarijų atveju.

                  5.

                  Naudojimasis kompetencija, kurią valstybės narės perdavė Europos Sąjungai pagal SESV, dėl savo pobūdžio gali nuolat keistis. Remiantis SESV, kompetentingos institucijos gali priimti sprendimus, kuriais nustatomos Europos Sąjungos kompetencijos ribos. Todėl Europos Sąjunga pasilieka teisę atitinkamai iš dalies keisti šį pareiškimą, tačiau tai nėra būtina sąlyga, kad Europos Sąjunga galėtų naudotis savo kompetencija, susijusia su Atėnų protokolu reglamentuojamais klausimais. Europos Sąjunga informuos Tarptautinės jūrų organizacijos Generalinį sekretorių apie iš dalies pakeistą pareiškimą.“

   3.   Pagal šio straipsnio 1 dalį paskirtas (-i) asmuo (-enys), deponuodamas (-i) Sąjungos prisijungimo prie Atėnų protokolo dokumentą, pareiškia TJO gairėse numatytą išlygą.
   3 straipsnis
   Sąjunga deponuoja prisijungimo prie Atėnų protokolo dokumentą ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.
   4 straipsnis
   1.   Valstybės narės imasi reikiamų veiksmų Atėnų protokolo ratifikavimo ar prisijungimo prie jo dokumentams deponuoti per pagrįstą laikotarpį ir, jei įmanoma, ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.
   2.   Valstybės narės, deponuodamos Atėnų protokolo ratifikavimo ar prisijungimo prie jo dokumentus, pareiškia TJO gairėse numatytą išlygą.

      Priimta Briuselyje 2011 m. gruodžio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. NOWAK

      (1)  OL L 131, 2009 5 28, p. 24.

      PRIEDAS

         VERTIMAS
         1974 m. ATĖNŲ KONVENCIJOS DĖL KELEIVIŲ IR JŲ BAGAŽO VEŽIMO JŪRA 2002 m. PROTOKOLAS
         ŠIO PROTOKOLO ŠALYS,
         ATSIŽVELGDAMOS į tai, kad reikėtų patikslinti 1974 m. gruodžio 13 d. Atėnuose sudarytą Atėnų konvenciją dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra, kad būtų numatytos didesnės kompensacijos, nustatyta griežtesnė atsakomybė, įdiegta supaprastinta ribojamųjų sumų atnaujinimo procedūra ir užtikrintas privalomasis draudimas keleivių naudai,
         PRIMINDAMOS, kad Konvencijos 1976 m. protokolu vietoj aukso franko kaip atsiskaitymo vienetas nustatyta specialioji skolinimosi teisė,
         ATKREIPDAMOS DĖMESĮ į tai, kad Konvencijos 1990 m. protokolas, kuriame numatytos didesnės kompensacijos ir supaprastinta ribojamųjų sumų atnaujinimo procedūra, neįsigaliojo,
         SUSITARĖ:
         1 straipsnis
         Šiame Protokole:
         1.   Konvencija- 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra tekstas.
         2.   Organizacija- Tarptautinė jūrų organizacija.
         3.   Generalinis sekretorius- Organizacijos Generalinis sekretorius.
         2 straipsnis
         Konvencijos 1 straipsnio 1 dalis pakeičiama šiuo tekstu:

            a)   „vežėjas“– asmuo, kuris yra sudaręs vežimo sutartį arba kurio vardu yra sudaryta vežimo sutartis, neatsižvelgiant į tai, ar faktiškai veža jis pats, ar vykdomasis vežėjas;
            b)   „vykdomasis vežėjas“– asmuo, išskyrus vežėją, kuris yra laivo savininkas, frachtuotojas ar operatorius, kuris faktiškai vykdo visą vežimą arba jo dalį; ir
            c)   „vežėjas, kuris faktiškai vykdo visą vežimą arba jo dalį“– vykdomasis vežėjas arba, jei vežėjas faktiškai vykdo vežimą, vežėjas.“

         3 straipsnis
         1.   Konvencijos 1 straipsnio 10 dalis pakeičiama taip:

            „Organizacija“- Tarptautinė jūrų organizacija.“

         2.   Konvencijos 1 straipsnis papildomas šia 11 dalimi:

            „Generalinis sekretorius“- Organizacijos Generalinis sekretorius.“

         4 straipsnis
         Konvencijos 3 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „3 straipsnis
            Vežėjo atsakomybė
            1.   Už nuostolius, patirtus dėl laivybos įvykio sukeltos keleivio mirties ar kūno sužalojimo, vežėjas atsako tokiu mastu, kad tokie nuostoliai tam keleiviui kiekvienu atskiru atveju neviršija 250 000 atsiskaitymo vienetų, jeigu vežėjas neįrodo, kad įvykis:

                        a)

                        įvyko dėl karo veiksmų, priešiškų veiksmų, pilietinio karo, sukilimo ar išskirtinio, neišvengiamo ir neįveikiamo pobūdžio gamtos reiškinio; arba

                        b)

                        įvyko tik dėl trečiosios šalies veiksmo ar neveikimo tyčia siekiant, kad tas įvykis įvyktų.

                  Vežėjas atsako ir už nuostolius, viršijančius pirmiau nustatytą ribą, jei neįrodo, kad tas nuostolius sukėlęs įvykis įvyko ne dėl vežėjo kaltės ar aplaidumo.
            2.   Už nuostolius, patirtus dėl keleivio mirties ar kūno sužalojimo ne dėl laivybos įvykio, vežėjas atsako, jei įvykis, dėl kurio buvo patirta nuostolių, įvyko dėl vežėjo kaltės ar aplaidumo. Kaltės ar aplaidumo įrodinėjimo pareiga tenka ieškovui.
            3.   Už nuostolius, patirtus dėl rankinio bagažo praradimo ar sugadinimo, vežėjas atsako, jei įvykis, dėl kurio buvo patirta nuostolių, įvyko dėl vežėjo kaltės ar aplaidumo. Preziumuojama, kad nuostoliai dėl laivybos įvykio padaryti dėl vežėjo kaltės ar aplaidumo.
            4.   Už nuostolius, patirtus dėl kito bagažo, išskyrus rankinį, praradimo ar sugadinimo, atsako vežėjas, jei vežėjas neįrodo, kad įvykis, dėl kurio buvo patirta nuostolių, įvyko ne dėl vežėjo kaltės ar aplaidumo.
            5.   Šiame straipsnyje:

                        a)

                        laivybos įvykis – laivo sudužimas, apsivertimas, susidūrimas ar užplaukimas ant seklumos, sprogimas ar gaisras laive arba laivo gedimas;

                        b)

                        vežėjo kaltė ar aplaidumas apima ir vežėjui pavaldžių asmenų, veikiančių einant tarnybos pareigas, kaltę ar aplaidumą;

                        c)

                        laivo gedimas – laivo veikimo sutrikimas, laivo daliai ar jo įrangai taikytinų saugos nuostatų nesilaikymas, kai jos naudojamos keleiviams gelbėti, evakuoti, įlaipinti ar išlaipinti; arba kai jos naudojamos laivo eigai, valdymui užtikrinti, saugiai laivybai, švartavimuisi, inkarui nuleisti ar pakelti, atvykti į prieplauką ar inkaravimo vietą arba išvykti iš jos, ar nuostolių kontrolei užliejimo atveju; arba kai jos naudojamos žmonių gelbėjimo priemonėms ant vandens nuleisti; ir

                        d)

                        nuostoliai neapima baudinių nuostolių.

                  6.   Vežėjo atsakomybė pagal šį straipsnį yra susijusi tik su nuostoliais, atsirandančiais dėl įvykių, įvykusių vežimo metu. Įrodinėjimo, kad įvykis, dėl kurio buvo patirta nuostolių, įvyko vežimo metu, ir įrodinėjimo dėl nuostolių dydžio pareiga tenka ieškovui.
            7.   Jokia šios Konvencijos nuostata nedaro poveikio vežėjo teisei pareikšti atgręžtinį reikalavimą trečiajai šaliai arba gynybos teisei argumentuojant paties nukentėjusiojo neatsargumu pagal šios Konvencijos 6 straipsnį. Jokia šio straipsnio nuostata nedaromas poveikis apribojimo teisei pagal šios Konvencijos 7 arba 8 straipsnius.
            8.   Prielaidos dėl šalies kaltės ar aplaidumo arba įrodinėjimo pareigos priskyrimas šaliai neužkerta kelio nagrinėti įrodymus tos šalies naudai.“

         5 straipsnis
         Konvencija papildoma šiuo 4a straipsniu:

            „4a straipsnis
            Privalomasis draudimas
            1.   Kai keleiviai vežami Susitariančiojoje Šalyje įregistruotu laivu, kuris pagal licenciją gali vežti daugiau kaip dvylika keleivių, ir kai taikoma ši Konvencija, vežėjas, kuris faktiškai vykdo visą vežimą arba jo dalį, turi draudimą arba kitą finansinę garantiją, pavyzdžiui, banko ar panašios finansų įstaigos garantiją, atsakomybei pagal šią Konvenciją dėl keleivių mirties ir kūno sužalojimo apdrausti. Privalomojo draudimo arba kitos finansinės garantijos riba yra ne mažesnė kaip 250 000 atsiskaitymo vienetų vienam keleiviui kiekvienu atskiru atveju.
            2.   Liudijimas, patvirtinantis, kad draudimas ar kita finansinė garantija galioja pagal šios Konvencijos nuostatas, yra išduodamas kiekvienam laivui, kai Susitariančiosios Šalies atitinkama valdžios institucija nustato, kad laikomasi 1 dalies reikalavimų. Susitariančiojoje Šalyje įregistruotam laivui tokį liudijimą išduoda arba patvirtina tinkama laivo registracijos valstybės valdžios institucija; Susitariančiojoje Šalyje neįregistruotam laivui jį gali išduoti ar patvirtinti kurios nors iš Susitariančiųjų Šalių atitinkama valdžios institucija. Šis liudijimas atitinka šios Konvencijos priede pateiktą formą, ir jame nurodomi šie duomenys:

                        a)

                        laivo pavadinimas, skiriamasis numeris ar šaukinys ir registracijos uostas;

                        b)

                        vežėjo, kuris faktiškai vykdo visą vežimą arba jo dalį, pavadinimas ir pagrindinė verslo vieta;

                        c)

                        laivo TJO identifikacinis numeris;

                        d)

                        garantijos rūšis ir trukmė;

                        e)

                        draudiko ar kito asmens, teikiančio finansinę garantiją, pavadinimas ir pagrindinė verslo vieta, o atitinkamais atvejais – verslo vieta, kurioje buvo apdrausta arba kurioje buvo suteikta kita finansinė garantija; ir

                        f)

                        liudijimo galiojimo terminas, kuris neturi būti ilgesnis negu draudimo ar kitos finansinės garantijos galiojimo terminas.

                        3.

                                    a)

                                    Susitariančioji Šalis gali įgalioti savo pripažintą instituciją ar organizaciją išduoti šį liudijimą. Tokia institucija arba organizacija informuoja tą valstybę apie kiekvieno liudijimo išdavimą. Visais atvejais Susitariančioji Šalis visiškai garantuoja, kad tokia tvarka išduotas liudijimas yra išsamus bei tikslus, ir įsipareigoja užtikrinti būtinas priemones, kad būtų laikomasi šio įpareigojimo.

                                    b)

                                    Susitariančioji Šalis informuoja Generalinį sekretorių apie:

                                                i)

                                                savo pripažintai institucijai ar organizacijai suteiktas konkrečias pareigas ir įgaliojimų suteikimo sąlygas;

                                                ii)

                                                tokių įgaliojimų panaikinimą; ir

                                                iii)

                                                datą, nuo kurios tokie įgaliojimai ar tokių įgaliojimų panaikinimas įsigalioja.

                                          Suteikti įgaliojimai neįsigalioja anksčiau kaip praėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai apie tai pateikiamas pranešimas Generaliniam sekretoriui.

                                    c)

                                    Institucija arba organizacija, įgaliota išduoti liudijimus pagal šią dalį, įgaliojama bent jau panaikinti šiuos liudijimus, jei nesilaikoma sąlygų, kuriomis jie buvo išduoti. Visais atvejais institucija arba organizacija apie tokį panaikinimą praneša valstybei, kurios vardu buvo išduotas liudijimas.

                  4.   Liudijimas išrašomas išduodančiosios valstybės oficialia kalba arba oficialiomis kalbomis. Jei vartojama ne anglų, prancūzų ar ispanų kalba, tekstą sudaro ir vertimas į vieną iš šių kalbų, o tais atvejais, kai valstybė taip nusprendžia, valstybės oficiali kalba gali būti nevartojama.
            5.   Liudijimas laikomas laive, o jo kopija perduodama saugoti valdžios institucijoms, tvarkančioms laivų registrą, arba, jei laivas nėra įregistruotas Susitariančiojoje Šalyje, liudijimą išdavusios ar patvirtinusios valstybės valdžios institucijai.
            6.   Draudimas ar kita finansinė garantija neatitinka šio straipsnio reikalavimų, jei jie gali nutrūkti dėl kitų priežasčių, negu liudijime nurodyto draudimo ar kitos garantijos galiojimo termino pabaiga, nepraėjus trims mėnesiams nuo tos dienos, kai 5 dalyje nurodytoms valdžios institucijoms buvo pateiktas pranešimas apie jo pabaigą, išskyrus tuos atvejus, kai šis liudijimas buvo perduotas šioms institucijoms arba per nurodytą laikotarpį buvo išduotas naujas liudijimas. Pirmiau nurodytos nuostatos panašiai taikomos pakeitimams, dėl kurių draudimas ar kita finansinė garantija nebeatitinka šio straipsnio reikalavimų.
            7.   Laivo registracijos valstybė pagal šio straipsnio nuostatas nustato liudijimo išdavimo ir galiojimo sąlygas.
            8.   Jokia šios Konvencijos nuostata negali būti aiškinama kaip neleidžianti Susitariančiajai Šaliai pasitikėti informacija, gauta iš kitų valstybių ar Organizacijos arba kitų tarptautinių organizacijų, apie draudimo ar kitos finansinės garantijos šios Konvencijos tikslais teikėjų finansinę būklę. Tokiais atvejais Susitariančioji Šalis, kuri remiasi tokia informacija, neatleidžiama nuo jos, kaip liudijimą išduodančios valstybės, atsakomybės.
            9.   Liudijimus, išduotus ar patvirtintus kontroliuojant Susitariančiajai Šaliai, šios Konvencijos tikslais priima kitos Susitariančiosios Šalys; kitos Susitariančiosios Šalys juos laiko turinčiais tą pačią galią kaip jų pačių išduoti ar patvirtinti liudijimai net tuo atveju, jeigu jie yra išduoti ar patvirtinti laivui, neįregistruotam Susitariančiojoje Šalyje. Susitariančioji Šalis gali bet kada prašyti liudijimą išdavusios ar patvirtinusios valstybės konsultacijos, jeigu ji mano, kad draudimo liudijime įvardytas draudikas ar garantas yra finansiškai nepajėgus vykdyti šia Konvencija nustatytų įsipareigojimų.
            10.   Reikalavimas dėl kompensacijos, kuriai taikomas draudimas ar kita finansinė garantija pagal šį straipsnį, gali būti pateikiamas tiesiogiai draudikui ar kitam asmeniui, teikiančiam finansinę garantiją. Tokiu atveju 1 dalyje nustatyta suma taikoma kaip draudiko ar kito asmens, teikiančio finansinę garantiją, atsakomybės riba, net jeigu vežėjas ar vykdomasis vežėjas neturi teisės į atsakomybės ribojimą. Atsakovas gali toliau remtis gynyba (išskyrus bankrotą ar likvidavimą), kuria remtis 1 dalyje nurodytas vežėjas būtų turėjęs teisę pagal šią Konvenciją. Be to, atsakovas gali remtis gynyba argumentuodamas, kad žala buvo padaryta dėl draudėjo tyčinio aplaidumo, bet atsakovas nesiremia jokia kita gynyba, kuria atsakovas būtų galėjęs turėti teisę remtis draudėjo iškeltoje byloje atsakovui. Atsakovas bet kuriuo atveju turi teisę reikalauti, kad vežėjas ir vykdomasis vežėjas būtų įtraukti kaip bylos šalys.
            11.   Visos pagal 1 dalį taikomo draudimo ar kitos finansinės garantijos teikiamos sumos yra skiriamos tik reikalavimams pagal šią Konvenciją tenkinti ir visos tokių sumų išmokos atleidžia nuo atsakomybės, atsirandančios pagal šią Konvenciją, tokiu mastu, kokiu tos sumos yra išmokėtos.
            12.   Susitariančioji Šalis draudžia eksploatuoti su jos vėliava plaukiojantį laivą, kuriam taikomas šis straipsnis, jei nėra išduotas liudijimas pagal 2 arba 15 dalis.
            13.   Atsižvelgdama į šio straipsnio nuostatas, kiekviena Susitariančioji Šalis pagal savo nacionalinę teisę užtikrina, kad draudimas ar kita finansinė garantija tokiu mastu, koks nurodytas 1 dalyje, galiotų kiekvienam laivui, turinčiam licenciją vežti daugiau kaip dvylika keleivių, neatsižvelgiant į tai, kur jis įregistruotas, įplaukiančiam į Susitariančiosios Šalies teritorijoje esantį uostą arba iš jo išplaukiančiam, kai taikoma ši Konvencija.
            14.   Nepaisydama 5 dalies nuostatų, Susitariančioji Šalis Generaliniam sekretoriui gali pranešti, kad 13 dalies tikslais nereikalaujama, kad į jos teritorijoje esančius uostus atplaukiantys ar iš jų išplaukiantys laivai turėtų arba pateiktų pagal 2 dalį reikalaujamą liudijimą, jei liudijimą išdavusi Susitariančioji Šalis Generaliniam sekretoriui yra pranešusi, kad ji tvarko įrašus elektronine forma, kuriais gali naudotis visos Susitariančiosios Šalys, patvirtinančius liudijimo buvimą ir leidžiančius Susitariančiosioms Šalims vykdyti savo įsipareigojimus pagal 13 dalį.
            15.   Jei draudimas ar kita finansinė garantija nėra suteikta Susitariančiajai Šaliai priklausančiam laivui, su tuo susijusios šio straipsnio nuostatos nėra taikomos tokiam laivui, tačiau laivas turi turėti laivo registracijos valstybės atitinkamų valdžios institucijų išduotą liudijimą, kuriame nurodoma, kad laivas priklauso tai valstybei ir kad atsakomybė yra apdrausta 1 dalyje nustatyta suma. Toks liudijimas kuo tiksliau atitinka 2 dalyje nustatytą formą.“

         6 straipsnis
         Konvencijos 7 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „7 straipsnis
            Atsakomybės už mirtį ir kūno sužalojimą riba
            1.   Vežėjo atsakomybė už keleivio mirtį ar kūno sužalojimą pagal 3 straipsnį jokiu atveju neviršija 400 000 atsiskaitymo vienetų vienam keleiviui kiekvienu atskiru atveju. Tais atvejais, kai pagal bylą nagrinėjančio teismo teisę žala atlyginama mokant periodines išmokas, lygiavertė bendra tų išmokų vertė neviršija pirmiau paminėtos ribos.
            2.   Susitariančioji Šalis konkrečiomis nacionalinės teisės nuostatomis gali reglamentuoti 1 dalyje nustatytą atsakomybės ribą, jeigu nacionalinė atsakomybės riba, kai ji yra nustatyta, nėra mažesnė už 1 dalyje nustatytą ribą. Susitariančioji Šalis, besinaudojanti šioje dalyje numatytu pasirinkimu, praneša Generaliniam sekretoriui apie priimtą atsakomybės ribą arba apie tai, kad tokia riba nenustatyta.“

         7 straipsnis
         Konvencijos 8 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „8 straipsnis
            Atsakomybės už bagažo ir transporto priemonių praradimą ar sugadinimą riba
            1.   Vežėjo atsakomybė už rankinio bagažo praradimą ar sugadinimą jokiu atveju neviršija 2 250 atsiskaitymo vienetų vienam keleiviui vieno vežimo metu.
            2.   Vežėjo atsakomybė už transporto priemonių praradimą ar sugadinimą, įskaitant visą toje transporto priemonėje arba ant jos vežamą bagažą, jokiu atveju neviršija 12 700 atsiskaitymo vienetų už vieną transporto priemonę vieno vežimo metu.
            3.   Vežėjo atsakomybė už kito bagažo, nei paminėtas 1 ir 2 dalyse, praradimą ar sugadinimą jokiu atveju neviršija 3 375 atsiskaitymo vienetų vienam keleiviui vieno vežimo metu.
            4.   Vežėjas ir keleivis gali susitarti, kad vežėjo atsakomybei yra taikoma išskaitytina suma, neviršijanti 330 atsiskaitymo vienetų transporto priemonės sugadinimo atveju ir neviršijanti 149 atsiskaitymo vienetų vienam keleiviui kito bagažo praradimo ar sugadinimo atveju, šią sumą atskaitant iš nuostolio ar žalos atlyginimo sumos.“

         8 straipsnis
         Konvencijos 9 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „9 straipsnis
            Atsiskaitymo vienetas ir konvertavimas
            1.   Šioje Konvencijoje paminėtas atsiskaitymo vienetas yra Tarptautinio valiutos fondo nustatyta specialioji skolinimosi teisė. 3 straipsnio 1 dalyje, 4a straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnyje nurodyti dydžiai yra konvertuojami į bylą nagrinėjančio teismo valstybės nacionalinę valiutą pagal tos valiutos vertės ir specialiosios skolinimosi teisės santykį teismo sprendimo priėmimo dieną arba bylos šalių sutartą dieną. Susitariančiosios Šalies, kuri yra Tarptautinio valiutos fondo narė, nacionalinės valiutos vertė specialiosios skolinimosi teisės atžvilgiu apskaičiuojama pagal įvertinimo metodą, kurį Tarptautinis valiutos fondas taiko atitinkamą savo operacijų ir sandorių dieną. Susitariančiosios Šalies, kuri nėra Tarptautinio valiutos fondo narė, nacionalinės valiutos vertė specialiosios skolinimosi teisės atžvilgiu apskaičiuojama tos Susitariančiosios Šalies nustatytu būdu.
            2.   Tačiau valstybė, kuri nėra Tarptautinio valiutos fondo narė ir kurios teisė neleidžia taikyti 1 dalies nuostatų, šios Konvencijos ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jos metu arba bet kuriuo metu vėliau gali pareikšti, kad 1 dalyje nurodytas atsiskaitymo vienetas yra lygus 15 aukso frankų. Šioje dalyje nurodytas aukso frankas atitinka šešiasdešimt penkis ir pusę miligramo devynių šimtų promilių prabos aukso. Aukso frankas į nacionalinę valiutą konvertuojamas pagal atitinkamos valstybės teisę.
            3.   1 dalies paskutiniame sakinyje paminėtas apskaičiavimas ir 2 dalyje paminėtas konvertavimas atliekami taip, kad Susitariančiųjų Šalių nacionaline valiuta būtų kuo tiksliau išreikšta ta pati 3 straipsnio 1 dalyje, 4a straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnyje nurodytų dydžių, kurie būtų gauti taikant 1 dalies pirmuosius tris sakinius, tikroji vertė. Valstybės praneša Generaliniam sekretoriui apie apskaičiavimo metodą pagal 1 dalį arba atitinkamais atvejais apie konvertavimo rezultatus pagal 2 dalį, deponuodamos šios Konvencijos ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jos dokumentą ir kiekvieną kartą, kai kuris nors iš jų keičiamas.“

         9 straipsnis
         Konvencijos 16 straipsnio 3 dalis pakeičiama šiuo tekstu:

            „3.   Senaties terminų sustabdymo ir nutraukimo pagrindai reglamentuojami pagal bylą nagrinėjančio teismo teisę, tačiau bet jokiu atveju ieškinys pagal šią Konvenciją negali būti pareiškiamas pasibaigus vienam iš šių terminų:

                        a)

                        penkeriems metams, skaičiuojant nuo keleivio išlaipinimo iš laivo dienos arba nuo tos dienos, kurią išlaipinimas iš laivo turėjo įvykti, atsižvelgiant į tai, kuri iš tų dienų yra vėlesnė; arba, jei anksčiau

                        b)

                        trejiems metams, skaičiuojant nuo tos dienos, kai ieškovas sužinojo arba pagrįstai turėjo sužinoti apie įvykio sukeltą sužeidimą, nuostolius ar žalą.“

         10 straipsnis
         [nepateiktas]
         11 straipsnis
         [nepateiktas]
         12 straipsnis
         Konvencijos 18 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „18 straipsnis
            Sutarties sąlygų negaliojimas
            Kiekviena sutarties sąlyga, nustatyta prieš įvykstant įvykiui, sukėlusiam keleivio mirtį ar kūno sužalojimą arba jo bagažo praradimą ar sugadinimą, kuria siekiama atleisti pagal šią Konvenciją atsakingą asmenį nuo atsakomybės keleiviui ar kuria nustatoma žemesnė atsakomybės riba, negu nustatyta šioje Konvencijoje, išskyrus numatytą 8 straipsnio 4 dalyje, ir kiekviena tokia sąlyga, kuria siekiama perkelti vežėjui ar vykdomajam vežėjui tenkančią įrodinėjimo pareigą ar apriboti 17 straipsnio 1 arba 2 dalyje nurodytą pasirinkimą, yra negaliojanti, bet tos sąlygos negaliojimas savaime nepadaro vežimo sutarties, kuriai ir toliau yra taikomos šios Konvencijos nuostatos, negaliojančia.“

         13 straipsnis
         Konvencijos 20 straipsnis pakeičiamas šiuo tekstu:

            „20 straipsnis
            Branduolinė žala
            Pagal šią Konvenciją nenumatyta jokia atsakomybė dėl branduolinio įvykio padarytos žalos:

                        a)

                        jei branduolinio įrenginio operatorius už tokią žalą atsako pagal 1960 m. liepos 29 d. Paryžiaus konvenciją dėl atsakomybės prieš trečią šalį atominės energijos srityje su pakeitimais, padarytais 1964 m. sausio 28 d. papildomu protokolu, arba pagal 1963 m. gegužės 21 d. Vienos konvenciją dėl civilinės atsakomybės už branduolinę žalą, arba pagal galiojančius jų pakeitimus ar protokolus; arba

                        b)

                        jei branduolinio įrenginio operatorius už tokią žalą atsako pagal tokią žalą reglamentuojančią nacionalinę teisę, jei tokia teisė žalą patyrusiems asmenims yra visais atžvilgiais tiek pat palanki, kaip Paryžiaus arba Vienos konvencija, ar galiojantys jų pakeitimai ar protokolai.“

         14 straipsnis
         Liudijimo pavyzdys
         1.   Šio Protokolo priede pateiktas liudijimo pavyzdys pridedamas kaip šios Konvencijos priedas.
         2.   Konvencija papildoma šiuo 1a straipsniu:

            „1a straipsnis
            Priedas
            Šios Konvencijos priedas yra neatsiejama Konvencijos dalis.“

         15 straipsnis
         Aiškinimas ir taikymas
         1.   Šią Konvenciją ir šį Protokolą šio Protokolo Šalys skaito ir aiškina kartu kaip vieną dokumentą.
         2.   Šiuo Protokolu patikslinta Konvencija taikoma tik tiems reikalavimams, kurie kyla dėl įvykių, įvykusių po šio Protokolo įsigaliojimo kiekvienoje iš šio Protokolo Šalių.
         3.   Šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos 1–22 straipsniai kartu su šio Protokolo 17–25 straipsniais bei jo priedu sudaro vadinamąją 2002 m. Atėnų konvenciją dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra.
         16 straipsnis
         Konvencija papildoma šiuo 22a straipsniu:

            „22a straipsnis
            Konvencijos baigiamosios nuostatos
            Šios Konvencijos baigiamosios nuostatos – 1974 m. Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra 2002 m. protokolo 17–25 straipsniai. Šioje Konvencijoje nuorodos į Susitariančiąsias Šalis laikomos nuorodomis į to Protokolo Šalis.“

         BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
         17 straipsnis
         Pasirašymas, ratifikavimas, priėmimas, patvirtinimas ir prisijungimas
         1.   Šis Protokolas teikiamas pasirašyti Organizacijos būstinėje nuo 2003 m. gegužės 1 d. iki 2004 m. balandžio 30 d. ir po to prie jo galima prisijungti.
         2.   Valstybės gali pareikšti sutikimą, kad šis Protokolas būtų joms privalomas:

                     a)

                     pasirašydamos be ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo išlygų; arba

                     b)

                     pasirašydamos su ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo išlygomis, po to ratifikuodamos, priimdamos ar patvirtindamos; arba

                     c)

                     prisijungdamos.

               3.   Ratifikuojama, priimama, patvirtinama arba prisijungiama deponuojant atitinkamą dokumentą Generaliniam sekretoriui.
         4.   Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentai, kurie deponuojami po šio Protokolo pakeitimo visų esamų Susitariančiųjų Šalių atžvilgiu įsigaliojimo, arba užbaigus visas priemones, būtinas pakeitimui tų Susitariančiųjų Šalių atžvilgiu įsigalioti, taikomi šiam Protokolui su padarytais pakeitimais.
         5.   Valstybė nepareiškia sutikimo, kad šis Protokolas būtų jai taikomas, nebent būdama šių dokumentų Šalimi denonsuoja:

                     a)

                     1974 m. gruodžio 13 d. Atėnuose sudarytą Atėnų konvenciją dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra;

                     b)

                     1976 m. lapkričio 19 d. Londone sudarytą Atėnų konvencijos dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra protokolą; ir

                     c)

                     1990 m. kovo 29 d. Londone sudarytą Protokolą, kuriuo iš dalies keičiama Atėnų konvencija dėl keleivių ir jų bagažo vežimo jūra,

               nuo tos dienos, kai šis Protokolas įsigalios toje valstybėje pagal 20 straipsnį.
         18 straipsnis
         Valstybės, kuriose taikomos kelios teisinės sistemos
         1.   Jei valstybę sudaro du arba daugiau teritorinių vienetų, kuriuose šio Protokolo reglamentuojamiems klausimams taikomos skirtingos teisinės sistemos, pasirašymo, ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo metu ji gali pareikšti, kad šis Protokolas taikomas visiems jos teritoriniams vienetams arba tik vienam ar keliems teritoriniams vienetams, ir ji gali bet kuriuo metu pakeisti šį pareiškimą pateikdama kitą pareiškimą.
         2.   Apie kiekvieną tokį pareiškimą pranešama Generaliniam sekretoriui ir aiškiai nurodomi teritoriniai vienetai, kuriems šis Protokolas taikomas.
         3.   Tokį pareiškimą pateikusios Susitariančiosios Šalies atžvilgiu:

                     a)

                     nuorodos į laivo registracijos valstybę ir privalomojo draudimo liudijimo išduodančią ir patvirtinančią valstybę laikomos atitinkamai nuorodomis į teritorinį vienetą, kuriame laivas yra registruotas ir kuris išduoda arba patvirtina liudijimą;

                     b)

                     nuorodos į nacionalinės teisės reikalavimus, nacionalinę atsakomybės ribą ir nacionalinę valiutą atitinkamai laikomos nuorodomis į atitinkamo teritorinio vieneto teisės reikalavimus, atsakomybės ribą ir valiutą; ir

                     c)

                     nuorodos į teismus ir teismo sprendimus, kuriuos turi pripažinti Susitariančiosios Šalys, laikomos nuorodomis atitinkamai į atitinkamo teritorinio vieneto teismus ir teismo sprendimus, kurie jame turi būti pripažįstami.

               19 straipsnis
         Regioninės ekonominės integracijos organizacijos
         1.   Regioninė ekonominės integracijos organizacija, kurią sudaro suverenios valstybės, perdavusios tai organizacijai kompetenciją tam tikrais šiuo Protokolu reglamentuojamais klausimais, gali pasirašyti, ratifikuoti, priimti, patvirtinti šį Protokolą ar prie jo prisijungti. Regioninė ekonominės integracijos organizacija, kuri yra šio Protokolo Šalis, turi Susitariančiosios Šalies teises ir pareigas tiek, kiek ta regioninė ekonominės integracijos organizacija turi kompetencijos šiuo Protokolu reglamentuojamais klausimais.
         2.   Tais atvejais, kai regioninė ekonominės integracijos organizacija naudojasi savo balsavimo teise savo kompetencijos klausimais, ji turi tiek balsų, kiek yra jos valstybių narių, kurios yra šio Protokolo Šalys ir kurios yra perdavusios jai kompetenciją atitinkamu klausimu. Regioninė ekonominės integracijos organizacija nesinaudoja balsavimo teise, jeigu jos valstybės narės naudojasi savo balsavimo teisėmis, ir atvirkščiai.
         3.   Tais atvejais, kai Susitariančiųjų Šalių skaičius yra svarbus šiame Protokole, įskaitant šio Protokolo 20 ir 23 straipsnius, bet jais neapsiribojant, regioninė ekonominės integracijos organizacija yra nelaikoma atskira Susitariančiąja Šalimi, papildančia jos valstybes nares, kurios yra Susitariančiosios Šalys.
         4.   Pasirašymo, ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo metu regioninė ekonominės integracijos organizacija pateikia pareiškimą Generaliniam sekretoriui, kuriame nurodo šiuo Protokolu reglamentuojamus klausimus, dėl kurių jos valstybės narės, kurios pasirašė šį Protokolą arba kurios yra jo Šalys, yra perdavusios kompetenciją tai organizacijai, ir kitus svarbius tos kompetencijos apribojimus. Regioninė ekonominės integracijos organizacija nedelsdama praneša Generaliniam sekretoriui apie pareiškime pagal šią dalį nurodytos kompetencijos pasiskirstymo pakeitimus, įskaitant naujus kompetencijos perdavimo atvejus. Tokie pareiškimai Generaliniam sekretoriui pateikiami pagal šio Protokolo 24 straipsnį.
         5.   Daroma prielaida, kad Susitariančios Šalys, kurios yra regioninės ekonominės integracijos organizacijos, kuri yra šio Protokolo Šalis, valstybės narės, turi kompetenciją visais šiuo Protokolu reglamentuojamais klausimais, dėl kurių apie kompetencijos perdavimo atvejus tai organizacijai nebuvo aiškiai pareikšta ar pranešta pagal 4 dalį.
         20 straipsnis
         Įsigaliojimas
         1.   Šis Protokolas įsigalioja praėjus dvylikai mėnesių nuo tos dienos, kai 10 valstybių pasirašo jį be ratifikavimo, priėmimo ar patvirtinimo išlygų, arba deponuoja Generaliniam sekretoriui ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumentus.
         2.   Valstybėje, kuri šį Protokolą ratifikuoja, priima, patvirtina ar prie jo prisijungia jau įvykdžius 1 dalyje nustatytas įsigaliojimo sąlygas, šis Protokolas įsigalioja praėjus trims mėnesiams nuo tokios valstybės atitinkamo dokumento deponavimo dienos, bet ne anksčiau, negu šis Protokolas įsigalioja pagal 1 dalį.
         21 straipsnis
         Denonsavimas
         1.   Šį Protokolą kiekviena Susitariančioji Šalis gali denonsuoti bet kuriuo metu, kai šis Protokolas įsigalioja toje valstybėje.
         2.   Denonsuojama deponuojant denonsavimo dokumentą Generaliniam sekretoriui.
         3.   Denonsavimas įsigalioja praėjus dvylikai mėnesių nuo denonsavimo dokumento deponavimo Generaliniam sekretoriui arba ilgesniam laikotarpiui, jei toks laikotarpis nurodytas denonsavimo dokumente.
         4.   Tarp šio Protokolo Susitariančiųjų Šalių, tai, kad kuri nors iš jų denonsavo Konvenciją pagal jos 25 straipsnį, jokiu būdu negali būti aiškinama kaip šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos denonsavimas.
         22 straipsnis
         Peržiūra ir keitimas
         1.   Organizacija gali sušaukti konferenciją šiam Protokolui peržiūrėti ar pakeisti.
         2.   Organizacija sušaukia šio Protokolo Susitariančiųjų Šalių konferenciją šiam Protokolui peržiūrėti ar pakeisti, jei to prašo ne mažiau kaip trečdalis Susitariančiųjų Šalių.
         23 straipsnis
         Atsakomybės ribų keitimas
         1.   Nedarant poveikio 22 straipsnio nuostatoms, šiame straipsnyje nustatyta speciali procedūra yra taikoma tik iš dalies keičiant šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos 3 straipsnio 1 dalyje, 4a straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnyje nustatytas ribas.
         2.   Ne mažiau kaip pusės, bet visais atvejais ne mažiau kaip šešių šio Protokolo Susitariančiųjų Šalių prašymu kiekvieną pasiūlymą iš dalies keisti šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos 3 straipsnio 1 dalyje, 4a straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 1 dalyje ir 8 straipsnyje nustatytas ribas, įskaitant išskaičiuotinus dydžius, Generalinis sekretorius išplatina visoms Organizacijos narėms ir visoms Susitariančiosioms Šalims.
         3.   Kiekvienas taip, kaip pirmiau apibūdinta, pasiūlytas ir išplatintas pakeitimas pateikiamas Organizacijos teisės komitetui (toliau – Teisės komitetas) apsvarstyti ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo jo išplatinimo dienos.
         4.   Visos šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos Susitariančiosios Šalys, kurios yra arba nėra Organizacijos narės, turi teisę dalyvauti Teisės komiteto posėdžiuose, kai svarstomi ir priimami pakeitimai.
         5.   Pakeitimai priimami Teisės komitete, išplėstame, kaip nustatyta 4 dalyje, dviejų trečdalių dalyvaujančių ir balsuojančių šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos Susitariančiųjų Šalių balsų dauguma, jei balsavimo metu dalyvauja ne mažiau kaip pusė šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos Susitariančiųjų Šalių.
         6.   Remdamasis pasiūlymu iš dalies keisti ribas, Teisės komitetas atsižvelgia į su įvykiais susijusią patirtį, ypač į jų padarytos žalos dydį, piniginių verčių pokyčius ir pasiūlyto pakeitimo poveikį draudimo išlaidoms.

                     7.

                                 a)

                                 Joks ribų pakeitimas pagal šį straipsnį negali būti svarstomas praėjus mažiau kaip penkeriems metams nuo tos dienos, kai Protokolas buvo pateiktas pasirašyti, arba mažiau kaip penkeriems metams nuo ankstesnio pagal šį straipsnį priimto pakeitimo įsigaliojimo.

                                 b)

                                 Jokia riba negali būti padidinta taip, kad viršytų šiuo Protokolu patikslintoje Konvencijoje nustatytą ribą atitinkantį dydį, padidintą šešiais procentais per metus, apskaičiuotą remiantis nuo tos dienos, kai Protokolas buvo pateiktas pasirašyti, priskaičiuotu pamatiniu dydžiu.

                                 c)

                                 Jokia riba negali būti padidinta taip, kad viršytų šiuo Protokolu patikslintoje Konvencijoje nustatytą ribą atitinkantį dydį, padaugintą iš trijų.

               8.   Apie kiekvieną pagal 5 dalį priimtą pakeitimą Organizacija praneša visoms Susitariančiosioms Šalims. Pakeitimas yra laikomas priimtu pasibaigus aštuoniolikos mėnesių nuo pranešimo dienos laikotarpiui, nebent per tą laikotarpį ne mažiau kaip vienas ketvirtadalis valstybių, kurios pakeitimo patvirtinimo metu buvo Susitariančiosios Šalys, būtų pranešusios Generaliniam sekretoriui, kad jos nepritaria pakeitimui; tuo atveju pakeitimas yra atmetamas ir neįsigalioja.
         9.   Kiekvienas pakeitimas, laikomas priimtu pagal 8 dalį, įsigalioja praėjus aštuoniolikai mėnesių nuo pritarimo jam.
         10.   Pakeitimas yra privalomas visoms Susitariančiosioms Šalims, jei jos nedenonsuoja šio Protokolo pagal 21 straipsnio 1 ir 2 dalis ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki pakeitimo įsigaliojimo. Toks denonsavimas įsigalioja įsigaliojus pakeitimui.
         11.   Kai pakeitimas yra priimamas dar nepasibaigus jam pritarti skirtam aštuoniolikos mėnesių laikotarpiui, jei jis įsigalioja, jis tampa privalomas valstybei, kuri tuo laikotarpiu tampa Susitariančiąja Šalimi. Valstybei, kuri tampa Susitariančiąja Šalimi pasibaigus tam laikotarpiui, yra privalomas pakeitimas, kuriam pritariama pagal 8 dalį. Šioje dalyje nurodytais atvejais valstybei pakeitimas tampa privalomas, kai tas pakeitimas įsigalioja arba kai toje valstybėje įsigalioja šis Protokolas, jei jis įsigalioja vėliau.
         24 straipsnis
         Depozitaras
         1.   Šis Protokolas ir visi pagal 23 straipsnį priimti jo pakeitimai deponuojami Generaliniam sekretoriui.
         2.   Generalinis sekretorius:

                     a)

                     praneša visoms šį Protokolą pasirašiusioms ar prie jo prisijungusioms valstybėms apie:

                                 i)

                                 kiekvieną naują pasirašymo atvejį ar ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo dokumento deponavimą, nurodydamas jo datą;

                                 ii)

                                 kiekvieną pareiškimą ir pranešimą pagal šiuo Protokolu patikslintos Konvencijos 9 straipsnio 2 ir 3 dalis, 18 straipsnio 1 dalį ir 19 straipsnio 4 dalį;

                                 iii)

                                 šio Protokolo įsigaliojimo datą;

                                 iv)

                                 kiekvieną pasiūlymą iš dalies keisti ribas, pateiktą pagal šio Protokolo 23 straipsnio 2 dalį;

                                 v)

                                 kiekvieną pakeitimą, priimtą pagal šio Protokolo 23 straipsnio 5 dalį;

                                 vi)

                                 kiekvieną pakeitimą, kuriam buvo pritarta pagal šio Protokolo 23 straipsnio 8 dalį, nurodydamas to pakeitimo įsigaliojimo datą pagal to straipsnio 9 ir 10 dalis;

                                 vii)

                                 kiekvieno šio Protokolo denonsavimo dokumento deponavimą, nurodydamas jo deponavimo ir įsigaliojimo datą;

                                 viii)

                                 kiekvieną pranešimą, reikalingą pagal bet kurį šio Protokolo straipsnį;

                     b)

                     perduoda oficialiai patvirtintas šio Protokolo kopijas visoms šį Protokolą pasirašiusioms ar prie jo prisijungusioms valstybėms.

               3.   Kai tik šis Protokolas įsigalioja, Generalinis sekretorius jo tekstą perduoda Jungtinių Tautų Sekretoriatui, kad jis būtų įregistruotas ir paskelbtas pagal Jungtinių Tautų Chartijos 102 straipsnį.
         25 straipsnis
         Kalbos
         Šio Protokolo vienintelis originalas yra sudarytas arabų, kinų, anglų, prancūzų, rusų ir ispanų kalbomis, visi tekstai yra vienodai autentiški.

            PRIIMTA LONDONE, du tūkstančiai antrųjų metų lapkričio pirmą dieną.
            TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai Vyriausybių įgalioti asmenys pasirašė šį Protokolą.

         ATĖNŲ PROTOKOLO PRIEDAS