title: 2013/566/ES: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/196

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   2013 m. balandžio 17 d.
   dėl Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2013/566/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su institucijos atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į 2013 m. vasario 12 d. Tarybos rekomendaciją (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (4), ypač į jo 64 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonę (A7-0113/2013),

               1.

               patvirtina Europos bankininkystės institucijos vykdomajam direktoriui, kad institucijos 2011 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos bankininkystės institucijos vykdomajam direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 60.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 331, 2010 12 15, p. 12.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA

      2013 m. balandžio 17 d.
      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos bankininkystės institucijos 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Institucijos atsakymais (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1093/2010, kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 716/2009/EB ir panaikinamas Komisijos sprendimas 2009/78/EB (4), ypač į jo 64 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Ekonomikos ir pinigų politikos komiteto nuomonę (A7-0113/2013),

                  A.

                  kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog Europos bankininkystės institucijos (toliau – institucija) 2011 finansinių metų metinės finansinės ataskaitos yra patikimos ir pagal jas atliktos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos;

                  B.

                  kadangi institucija – tai naujai sukurta agentūra, kurios buveinė yra Londone ir kuri buvo įsteigta pagal Reglamentą (ES) Nr. 1093/2010, o kaip nepriklausoma institucija oficialiai pradėjo veiklą 2011 m. sausio 1 d.,

                  C.

                  kadangi reikėtų atsižvelgti į tai, jog institucija teisiškai pertvarkyta iš savo pirmtako Europos bankininkystės priežiūros institucijų komiteto (EBPIK), ir todėl ji, be naujų įgaliojimų, dar perėmė visas esamas ir vykdomas EBPIK užduotis ir pareigas,

                  D.

                  kadangi institucija yra sudėtinė Europos finansų priežiūros institucijų sistemos dalis ir veiklą vykdo glaudžiai bendradarbiaudama su panašiomis institucijomis: Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija ir Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (jungtiniame komitete), taip pat su Europos sisteminės rizikos valdyba,

                  E.

                  kadangi bendras institucijos biudžetas 2011 m. sudarė 12 685 000 EUR,

                  F.

                  kadangi, remiantis institucijos steigiamuoju reglamentu (6), 60 % 2011 m. biudžeto buvo finansuojama valstybių narių ir Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) šalių įnašais, o 40 % – iš Sąjungos biudžeto,

                  G.

                  kadangi 2011 m. pabaigoje institucija užfiksavo teigiamą 3 579 861 EUR (7), biudžeto rezultatą, kuris tuomet buvo įregistruotas sąskaitose kaip įsipareigojimas Komisijai,

         Biudžeto ir finansų valdymas

                  1.

                  pažymi, kad, remiantis metinėmis finansinėmis ataskaitomis (8), pradinis Sąjungos įnašas į institucijos biudžetą 2011 m. buvo 5 073 000 EUR; pažymi, kad tai pirmieji institucijos veiklos metai;

                  2.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis nurodo, kad bendras institucijos 2011 m. biudžetas buvo 12 865 000 EUR (įskaitant 7 413 000 EUR sumą, gautą kaip įnašą iš nacionalinių priežiūros institucijų, ir 199 000 EUR sumą, gautą kaip įnašą iš stebėtojų);

                  3.

                  ragina Komisiją įvertinti galimybę pateikti pasiūlymą, pagal kurį būtų užtikrinama, kad Europos priežiūros institucijų biudžetai būtų finansuojami tik iš ES biudžeto;

                  4.

                  susirūpinęs pažymi, kad taikomos Finansinio reglamento nuostatos nėra visiškai pritaikytos prie institucijos finansavimo sistemos, nes 60 % biudžeto finansuojama iš valstybių narių ir ELPA šalių įnašų; mano, kad šį klausimą reikėtų aptarti vėliausiai per kitą Finansinio reglamento persvarstymą, susijusį su agentūromis, ir ragina Komisiją įvertinti šią padėtį ir pateikti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai pranešimą šiuo klausimu;

                  5.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis pažymi, kad 2011 m. institucija didžiausią dėmesį skyrė įsisteigimui ir tolesnei plėtrai;

                  6.

                  pažymi, kad svarbu tinkamai derinti, viena vertus, skirtą biudžetą ir turimus etatus, ir, antra vertus, institucijai pavestas užduotis, kadangi esant nesuderinamumui darbuotojų skaičius gali tapti nesubalansuotas atsižvelgiant, pirma, į institucijos darbuotojų įdarbinimą ir, antra, į nacionalinių ekspertų įtraukimą; yra susirūpinęs dėl to, kad Komisija pakeitė institucijos pasiūlytą etatų planą ir aiškiai to nenurodė; ragina Komisiją užtikrinti visapusišką skaidrumą šiuo ir kitais klausimais;

                  7.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad 2012 m. gruodžio mėn. pateiktose TVF atlikto Sąjungos finansų sektoriaus vertinimo preliminariose išvadose buvo išreikštas susirūpinimas ir pateiktos rekomendacijos padidinti Europos priežiūros institucijų išteklius ir galias, kad jos galėtų sėkmingai vykdyti savo įgaliojimus, tuo pat metu didinant jų veiklos nepriklausomumą;

                  8.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis nurodo, kad institucijos inauguraciniame posėdyje 2011 m. sausio 12 d. jos valdyba priėmė ir patvirtino pagrindines finansines taisykles ir institucijos finansinį reglamentą, kad ji galėtų vykdyti savo įgaliojimus kaip Europos institucija;

                  9.

                  nurodo, kad dviejų išnuomotų biurų, kurių bendras plotas yra 1 089 m2, išlaidos siekė 1 016 512,64 EUR, ir ragina instituciją užtikrinti, kad biuro nuomos išlaidos ir sąnaudos neviršytų įprastos vietinės rinkos kainos, taip pat kiekvienais metais siekti mažinti išlaidas gerėjant rinkos sąlygoms;

         Apskaitos sistema

                  10.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis (9) pažymi, kad 2011 m. pradžioje institucijos priimta standartinė ir bendra biudžeto struktūra turėjo būti adaptuota atsižvelgiant į reikmes (nes biudžetas sudarytas prieš pirmuosius veiklos metus ir neturėta ankstesnės patirties);

                  11.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis pastebi, kad 2011 m. birželio 10 d. institucija pradėjo taikyti kaupiamąją apskaitą (ABAC) – biudžeto apskaitai skirtą sistemą, kurią naudoja Komisija; taip pat pažymi, kad pereinamuoju laikotarpiu nuo 2011 m. sausio 1 d. iki birželio 10 d. institucija biudžeto apskaitai taikė programa EXCEL pagrįstą priemonę ir kad pereinamuoju metu parengta ataskaita, kurioje pateikiami įsipareigojimai ir mokėjimai, įtraukti į sistemą ABAC;

                  12.

                  pažymi, kad prieš įdiegiant sistemą ABAC atlikti mokėjimai matomi tik laikinojoje sistemoje ir jų nematyti sistemoje ABAC; pažymi, kad kiekvieną kartą, kai rengiant biudžeto lėšų panaudojimo ir vykdymo ataskaitą buvo naudojamasi sistema ABAC, duomenys rankiniu būdu buvo sujungiami skaičiuoklėje EXCEL, kad būtų visapusiškai atspindėtas pradinis biudžetas ir per visus finansinius metus panaudota įsipareigojimams ir mokėjimams skirta suma;

                  13.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis atskaitomis pažymi, kad nuo 2012 m. visos finansinės operacijos visapusiškai atspindimos sistemoje ABAC;

                  14.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis atskaitomis pastebi, kad bendrosioms sąskaitoms tvarkyti 2011 m. birželio 10 d. institucija įdiegė sistemą SAP, kuri tiesiogiai susijusi su Komisijos naudojama sistema ABAC; taip pat pažymi, kad prieš tai institucija naudojo sistemą SAGE (10), kurią finansų apskaitai įdiegė EBPIK, ir kad 2011 m. birželio 10 d. nustatytas pereinamasis balansas;

                  15.

                  pažymi, kad 2011 m. rugpjūčio 28 d. institucija įdiegė Komisijos turto registravimo sistemą ABAC Assets, kad būtų galima fiziškai stebėti atskirus ilgalaikio turto vienetus (sistema ABAC Assets yra integruota į institucijos apskaitos sistemą); taip pat pažymi, kad EBPIK neturėjo šiam tikslui skirtos sistemos;

                  16.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis atskaitomis (11) pastebi, kad 2011 m. rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais institucija atliko fizinę iš EBPIK gauto ilgalaikio turto inventorizaciją ir padarė išvadą, kad didelių neatitikimų nenustatyta;

                  17.

                  palankiai vertina tai, kad institucijos apskaitos sistemos patvirtinimą atliko išorės auditorius – įmonė Deloitte Consulting
                      (12); pažymi, kad institucijos apskaitos sistemos peržiūra atilikta 2012 m. lapkričio mėn.;

                  18.

                  atsižvelgdamas į įmonės Deloitte ataskaitą pastebi, kad, „remdamasi atliktomis atitikties patvirtinimo procedūromis, įmonė Deloitte padarė bendrą išvadą, jog EBI apskaitos sistema apskritai atitinka Komisijos (Biudžeto GD) nurodytus kriterijus. Jau taikoma kelių rūšių vidaus kontrolė ir ją atitinkamai vykdo EBI darbuotojas, atsakingas už apskaitos procesus ir prieigos prie svarbiausių susijusių IT infrastruktūros elementų suteikimą, remiantis geriausia praktika“;

         Įsipareigojimai

                  19.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis nurodo, kad 2011 m. pabaigoje užfiksuoti institucijos biudžeto vykdymo rodikliai yra 71 % (įsipareigojimai) ir 59 % (mokėjimai);

                  20.

                  pažymi, kad įsipareigojimų panaudojimo lygis pagal I antraštinę dalį („Personalo išlaidos“) buvo 91 %, ir tai atitinka užimtų pareigybių skaičių 2011 m. gruodžio 31 d. (41 pareigybė iš 46, numatytų etatų plane); taip pat pažymi, kad žemą mokėjimo įvykdymo lygį (83 %) didžia dalimi lėmė vėlai išrašytos sąskaitos, susijusios su nacionalinių priežiūros institucijų komandiruotu personalu; ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama pašalinti šį trūkumą;

                  21.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis pastebi, kad žemas lėšų panaudojimo lygis pagal III antraštinę dalį („Veiklos išlaidos“) daugiausia susijęs su informacinių technologijų (IT) sritimi, ir tai paaiškinama tuo, kad ilgiau nei tikėtasi užtruko reikalingo IT personalo įdarbinimas ir kad buvo ilga viešųjų pirkimų procedūra; ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama pagerinti lėšų panaudojimo lygį pagal III antraštinę dalį;

                  22.

                  remdamasis institucijos metine atskaita (13) pastebi, 2011 m. institucija naudojo tik nediferencijuotuosius asignavimus; taip pat pažymi, kad su įsipareigojimais susijusi suma sudarė 9 054 030 EUR arba 71 % 2011 m. biudžeto, iš jos 7 436 217 EUR buvo sumokėta ir 1 617 813 EUR automatiškai perkelta į kitus metus remiantis institucijos finansinio reglamento 10 straipsniu;

                  23.

                  susirūpinęs pažymi, kad Audito Rūmai nurodė, jog įsipareigojimų panaudojimo lygis buvo žemas, visų pirma pagal II antraštinę dalį („Administracinės išlaidos“) (57 %) ir pagal III antraštinę dalį („Veiklos išlaidos“) (46 %), o tai turėjo įtakos institucijos IT tikslams, kurie nebuvo visiškai pasiekti; ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama pagerinti minėtus lygius, nes žemi lėšų panaudojimo lygiai rodo, jog esama sunkumų planuojant ir vykdant biudžetą;

                  24.

                  pažymi, kad Audito Rūmai nurodė, jog nustatyta trūkumų, susijusių su trimis teisiniais įsipareigojimais, prisiimtais prieš nustatant biudžetinius įsipareigojimus (742 000 EUR); ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama ištaisyti šį trūkumą;

         Viešųjų pirkimų procedūros

                  25.

                  remdamasis institucijos metine ataskaita (14), pažymi, kad 2011 m. inicijuotos kelios prekėms ir paslaugoms skirtos viešųjų pirkimų procedūros; taip pat pažymi, kad institucija pasinaudojo esamomis Komisijos bendrosiomis sutartimis, visų pirma IT srityje, kur ji taiko keletą vidaus IT sistemų, pvz., el. paštą ir intranetą, taip pat IT platformą, skirtą duomenų iš nacionalinių priežiūros institucijų rinkimui ir analizei;

                  26.

                  pripažįsta, kad institucija padarė didelę pažangą atnaujindama viešųjų pirkimų procedūras, kad jos atitiktų Sąjungos viešųjų pirkimų taisykles; pažymi, kad neįvykdytų viešųjų pirkimų procedūrų skaičius labai sumažėjo ir kad institucija nurodo, jog 2013 m. bus imamasi taisomųjų veiksmų srityse, kuriose yra neužbaigtų darbų ir (arba) nesilaikoma reikalavimų; ragina instituciją toliau spręsti šį klausimą ir pateikti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai pranešimą apie pasiektą pažangą;

                  27.

                  pripažįsta, kad suteiktos kelios viešųjų pirkimų taisyklių išimtys; visgi pažymi, kad jų skaičius 2012 m. buvo daug mažesnis nei 2011 m. ir kad daugumoje sričių, kuriose itin nesilaikyta reikalavimų, padėtis ištaisyta; ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie visus tolesnius veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama pašalinti šį trūkumą;

         Įdarbinimo procedūros

                  28.

                  pažymi, kad Audito Rūmai nurodo, jog institucija turi pagerinti įdarbinimo procedūrų skaidrumą; ragina instituciją informuoti biudžeto įvykdymą tvirtinančią instituciją apie veiksmus, kurių ji ėmėsi siekdama pašalinti šį trūkumą; mano, kad kai kurios Tarnybos nuostatų nuostatos gali reikšti didelę administracinę naštą; todėl skatina Komisiją sudaryti sąlygas tam tikram supaprastinimui pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį, susijusį su agentūromis;

                  29.

                  remdamasis metinėmis finansinėmis ataskaitomis (15) atkreipia dėmesį į tai, kad 2011 m. institucijai buvo labai svarbūs, nes ji steigėsi ir didino personalą, kad galėtų tinkamai vykdyti naujas funkcijas ir užduotis; taip pat pažymi, kad iš viso įvykdytos 33 įdarbinimo procedūros ir kad institucijos darbuotojų skaičius nuo 2011 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. padidėjo nuo 31 iki 52 ir apima 19 tautybių atstovus,

                  30.

                  pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos 2013 m. balandžio 17 d. rezoliucijoje (16) dėl agentūrų veiklos, finansų valdymo ir kontrolės.

         (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 60.

         (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

         (4)  OL L 331, 2010 12 15, p. 12.

         (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         (6)  OL L 331, 2010 12 15, p. 12, 62 straipsnio 1 dalis.

         (7)  2011 m. metinės finansinės ataskaitos, p. 19.

         (8)  2011 m. metinės finansinės ataskaitos, p. 18.

         (9)  2011 m. metinės finansinės ataskaitos, p. 31.

         (10)  SAGE – mažosioms ir vidutinėms įmonėms, organizacijoms ir institucijoms pritaikyta apskaitos sistema.

         (11)  2011 m. metinės finansinės ataskaitos, p. 26.

         (12)  Europos bankininkystės institucija (EBI), apskaitos sistemų patvirtinimas, 2012 12 7, įmonė Deloitte.

         (13)  2011 m. metinė ataskaita, p. 41.

         (14)  2011 m. metinė ataskaita, p. 36.

         (15)  2011 m. metinė ataskaita, p. 36.

         (16)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0134 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 374).


title: 2013 m. rugpjūčio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 778/2013/ES, kuriuo Gruzijai suteikiama papildoma makrofinansinė pagalba

text:
14.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 218/15

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 778/2013/ES
   2013 m. rugpjūčio 12 d.
   kuriuo Gruzijai suteikiama papildoma makrofinansinė pagalba
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 212 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
   laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros atsižvelgdami į 2013 m. birželio 26 d. Taikymosi komiteto patvirtintą bendrą projektą (1),
   kadangi:

               (1)

               Gruzijos ir Europos Sąjungos santykių pagrindas – Europos kaimynystės politika. 2006 m. Bendrija ir Gruzija susitarė dėl Europos kaimynystės politikos veiksmų plano, kuriame nustatyti ES ir Gruzijos santykių vidutinės trukmės laikotarpio prioritetai. 2010 m. Sąjunga ir Gruzija pradėjo derybas dėl asociacijos susitarimo, kuris, kaip tikimasi, pakeis šiuo metu galiojantį ES ir Gruzijos Partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą (2). ES ir Gruzijos santykius dar labiau sustiprino neseniai pradėta Rytų partnerystė;

               (2)

               2008 m. rugsėjo 1 d. neeiliniame Europos Vadovų Tarybos susitikime buvo patvirtintas Sąjungos pasiryžimas po 2008 m. rugpjūčio mėn. įvykusio ginkluoto Gruzijos ir Rusijos Federacijos konflikto stiprinti ES ir Gruzijos santykius;

               (3)

               nuo 2008 m. trečio ketvirčio Gruzijos ekonomikai įtaką darė tarptautinė finansų krizė: mažėjo gamyba ir biudžeto pajamos bei didėjo išorės finansavimo poreikiai;

               (4)

               2008 m. spalio 22 d. surengtoje Tarptautinėje donorų konferencijoje tarptautinė bendrija įsipareigojo remti Gruzijos ekonomikos atgaivinimą, atsižvelgiant į Jungtinių Tautų ir Pasaulio banko atliktą bendrą poreikių vertinimą;

               (5)

               Sąjunga paskelbė, kad ji Gruzijai skirs iki 500 mln. EUR finansinę pagalbą;

               (6)

               Gruzijos ekonomikos koregavimas ir atgaivinimas remiamas Tarptautinio valiutos fondo (TVF) finansine pagalba. 2008 m. rugsėjo mėn. Gruzijos valdžios institucijos susitarė su TVF dėl 750 mln. USD rezervinio susitarimo Gruzijos ekonomikai remti, padarant būtinus koregavimus atsižvelgiant į finansų krizę;

               (7)

               ekonominei padėčiai Gruzijoje dar labiau pablogėjus ir kilus būtinybei peržiūrėti ekonomines prielaidas, kuriomis grindžiama TVF programa, taip pat išaugus Gruzijos išorės finansavimo poreikiams, Gruzija ir TVF susitarė 424 mln. USD padidinti rezerviniame susitarime numatytą paskolos sumą; šį susitarimą TVF valdyba patvirtino 2009 m. rugpjūčio mėn.;

               (8)

               Sąjunga 2010–2012 m. pagal Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę (EKPP) skyrė Gruzijai paramos biudžetui dotacijų vidutiniškai 24 mln. EUR per metus;

               (9)

               atsižvelgdama į savo blogėjančią ekonominę padėtį ir perspektyvas, Gruzija paprašė Sąjungos makrofinansinės pagalbos;

               (10)

               atsižvelgiant į tai, kad Gruzijos mokėjimų balanse tebėra likutinis finansavimo deficitas, makrofinansinė pagalba yra laikoma tinkama priemone reaguojant į Gruzijos prašymą dabartinėmis išskirtinėmis aplinkybėmis padėti stabilizuoti ekonomiką kartu įgyvendinant dabartinę TVF programą;

               (11)

               Sąjungos makrofinansinė pagalba, kuri bus skiriama Gruzijai (toliau – Sąjungos makrofinansinė pagalba) turėtų ne tik papildyti TVF ir Pasaulio banko programas bei išteklius, bet ir užtikrinti Sąjungos dalyvavimo pridėtinę vertę;

               (12)

               Komisija turėtų užtikrinti, kad Sąjungos makrofinansinė pagalba teisiškai ir iš esmės atitiktų priemones, kurių imtasi įvairiose išorės veiksmų srityse, bei kitų susijusių Sąjungos sričių politiką;

               (13)

               įgyvendinant konkrečius Sąjungos makrofinansinės pagalbos tikslus turėtų būti stiprinamas veiksmingumas, skaidrumas ir atskaitomybė. Komisija turėtų reguliariai stebėti, kaip įgyvendinami tie tikslai;

               (14)

               sąlygos, kuriomis grindžiamas Sąjungos makrofinansinės pagalbos teikimas, turėtų atitikti pagrindinius Sąjungos politikos Gruzijos atžvilgiu principus ir tikslus;

               (15)

               siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos finansinių interesų, susijusių su šia Sąjungos makrofinansine pagalba, apsaugą, būtina, kad Gruzija patvirtintų tinkamas priemones, susijusias su sukčiavimo, korupcijos ir kitų su ta pagalba susijusių pažeidimų prevencija ir kova su jais. Taip pat būtina, kad Komisija vykdytų tinkamus patikrinimus, o Audito Rūmai – tinkamą auditą;

               (16)

               Sąjungos makrofinansinės pagalbos suteikimas nedaro poveikio biudžeto valdymo institucijos galioms;

               (17)

               Sąjungos makrofinansinę pagalbą turėtų administruoti Komisija. Siekiant užtikrinti, kad Europos Parlamentas bei Ekonomikos ir finansų komitetas galėtų stebėti, kaip įgyvendinamas šis sprendimas, Komisija turėtų juos reguliariai informuoti apie su Sąjungos makrofinansine pagalba susijusius pokyčius ir pateikti jiems atitinkamus dokumentus;

               (18)

               siekiant užtikrinti vienodas šio sprendimo įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (3);

               (19)

               šiame kontekste primenama, kad to reglamento tikslais patariamoji procedūra pagal bendrą taisyklę turėtų būti taikoma visais atvejais, išskyrus tuos, kurie numatyti pagal tą reglamentą. Atsižvelgiant į didesnių nei 90 mln. EUR riba operacijų galimai svarbų poveikį, tinkama, kad šioms operacijoms būtų taikoma nagrinėjimo procedūra. Atsižvelgiant į Sąjungos makrofinansinės pagalbos Gruzijai sumą, priimant susitarimo memorandumą ar sumažinant, sustabdant ar panaikinant pagalbą turėtų būti taikoma patariamoji procedūra,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   1.   Sąjunga, siekdama padėti Gruzijai stabilizuoti ekonomiką ir patenkinti jos mokėjimų balanso poreikius, kaip nustatyta dabartinėje TVF programoje, suteikia Gruzijai maksimalią 46 mln. EUR makrofinansinę pagalbą. Iš tos maksimalios sumos iki 23 mln. EUR teikiama dotacijų forma, o iki 23 mln. EUR – paskolų forma. Sąjungos makrofinansinė pagalba bus išmokėta, jei Sąjungos 2013 m. biudžetą patvirtins biudžeto valdymo institucija.
   2.   Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu pasiskolinti reikalingus išteklius Sąjungos makrofinansinės pagalbos paskolos komponentui finansuoti. Paskolos grąžinimo terminas – ne ilgesnis kaip 15 metų.
   3.   Sąjungos makrofinansinės pagalbos mokėjimą administruoja Komisija, laikydamasi TVF ir Gruzijos sudarytų sutarčių ir susitarimų bei pagrindinių ekonomikos reformos principų ir tikslų, išdėstytų ES ir Gruzijos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarime. Komisija reguliariai informuoja Europos Parlamentą bei Ekonomikos ir finansų komitetą apie Sąjungos makrofinansinės pagalbos administravimo pokyčius ir pateikia jiems atitinkamus dokumentus.
   4.   Sąjungos makrofinansinė pagalba teikiama dvejų metų ir šešių mėnesių laikotarpiu nuo pirmos 2 straipsnio 1 dalyje nurodyto susitarimo memorandumo įsigaliojimo dienos.
   2 straipsnis
   1.   Komisija pagal 6 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą priima susitarimo memorandumą, kuriame nustatomos ekonominės politikos ir finansinės sąlygos, taikomos Sąjungos makrofinansinei pagalbai, įskaitant šių sąlygų įvykdymo tvarkaraštį. Ekonominės politikos ir finansinės sąlygos, nustatytos susitarimo memorandume, turi atitikti 1 straipsnio 3 dalyje nurodytas sutartis ar susitarimus. Tomis sąlygomis turi būti siekiama visų pirma pagerinti Sąjungos makrofinansinės pagalbos veiksmingumą, skaidrumą ir atskaitomybę, įskaitant Gruzijos valstybės finansų valdymo sistemas. Komisija reguliariai stebi pažangą siekiant tų tikslų. Išsamios Sąjungos makrofinansinės pagalbos finansinės sąlygos nustatomos dotacijos ir paskolos susitarimuose, dėl kurių turės susitarti Komisija ir Gruzijos valdžios institucijos.
   2.   Sąjungos makrofinansinės pagalbos įgyvendinimo laikotarpiu Komisija stebi, ar su tokia pagalba susiję Gruzijos finansiniai mechanizmai, administracinės procedūros ir vidaus bei išorės kontrolės mechanizmai yra patikimi, taip pat, ar Gruzija laikosi sutarto tvarkaraščio.
   3.   Komisija reguliariai tikrina, ar Gruzijos ekonominė politika atitinka Sąjungos makrofinansinės pagalbos tikslus ir ar tinkamai vykdomos sutartos ekonominės politikos sąlygos. Tuo tikslu Komisija glaudžiai bendradarbiauja su TVF ir Pasaulio banku, o prireikus – su Ekonomikos ir finansų komitetu.
   3 straipsnis
   1.   Laikydamasi 2 dalyje nustatytų sąlygų, Komisija Sąjungos makrofinansinę pagalbą suteikia dviem dalimis – kiekvieną dalį sudaro dotacija ir paskola. Kiekvienos dalies dydis nustatomas susitarimo memorandume.
   2.   Komisija sprendimą dėl dalių išmokėjimo priima atsižvelgdama į tai, ar yra tinkamai išpildytos ekonominės politikos ir finansinės sąlygos, dėl kurių susitarta susitarimo memorandume. Antroji dalis išmokama ne anksčiau nei po trijų mėnesių po pirmosios dalies išmokėjimo.
   3.   Sąjungos lėšos mokamos Gruzijos nacionaliniam bankui. Remiantis susitarimo memorandumo nuostatomis, dėl kurių bus susitarta, įskaitant likutinių biudžeto finansavimo poreikių patvirtinimą, Sąjungos lėšos gali būti pervedamos į Gruzijos iždą, kuris yra galutinis pagalbos gavėjas.
   4 straipsnis
   1.   Su Sąjungos makrofinansinės pagalbos paskolos komponentu susijusios skolinimosi ir skolinimo operacijos atliekamos eurais, taikant tą pačią lėšų įskaitymo dieną, ir jos neįtraukia Sąjungos į jokį paskolos grąžinimo terminų keitimą, nesukelia Sąjungai jokios valiutos kurso ar palūkanų normos rizikos arba bet kurios kokios nors kitos komercinės rizikos.
   2.   Jei Gruzija to prašo, Komisija imasi būtinų priemonių, siekdama užtikrinti, kad į paskolos terminus ir sąlygas būtų įtraukta išankstinio grąžinimo sąlyga ir kad ji atitiktų atitinkamą į Komisijos skolinimosi operacijų terminus ir sąlygas įtrauktą sąlygą.
   3.   Esant palankioms aplinkybėms sumažinti paskolos palūkanų normą ir jei Gruzija to prašo, Komisija gali refinansuoti visą ar dalį jos pradinės paskolos arba gali pakeisti atitinkamas finansines sąlygas. Refinansavimo arba pakeitimo operacijos atliekamos laikantis 1 dalyje nustatytų sąlygų, ir dėl jų neturi būti pratęstas vidutinis atitinkamos paskolos grąžinimo terminas arba padidinta refinansavimo arba pakeitimo operacijos dieną likusi mokėtino kapitalo suma.
   4.   Visas Sąjungos patirtas išlaidas, kurios susijusios su skolinimosi ir skolinimo operacijomis pagal šį sprendimą, padengia Gruzija.
   5.   Komisija informuoja Europos Parlamentą bei Ekonomikos ir finansų komitetą apie 2 ir 3 dalyse nurodytų operacijų eigą.
   5 straipsnis
   Sąjungos makrofinansinė pagalba įgyvendinama pagal 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių (4) ir jo įgyvendinimo taisykles (5). Susitarimo memorandume ir paskolos bei dotacijos susitarimuose, dėl kurių turi būti susitarta su Gruzijos valdžios institucijomis, visų pirma numatomos konkrečios priemonės, susijusios su sukčiavimo, korupcijos ir bet kurių kitų Sąjungos makrofinansinei pagalbai poveikį darančių pažeidimų prevencija ir kova su jais. Siekiant užtikrinti didesnį lėšų administravimo ir mokėjimo skaidrumą, susitarimo memorandume ir paskolos bei dotacijų susitarimuose taip pat numatoma Komisijos, įskaitant Europos kovos su sukčiavimu tarnybą, vykdomi patikrinimai, apimantys patikrinimus ir inspektavimus vietoje. Tuose dokumentuose taip pat numatomas Audito Rūmų atliekamas auditas, įskaitant prireikus auditą vietoje.
   6 straipsnis
   1.   Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
   2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
   7 straipsnis
   1.   Ne vėliau kaip kiekvienų metų birželio 30 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio sprendimo įgyvendinimo praėjusiais metais ataskaitą, įskaitant to įgyvendinimo vertinimą. Ataskaitoje nurodomas susitarimo memorandume išdėstytų ekonominės politikos ir finansinių sąlygų, Gruzijos vykdomos ekonominės ir fiskalinės veiklos rezultatų ir Komisijos sprendimų išmokėti Sąjungos makrofinansinės pagalbos dalis ryšys.
   2.   Ne vėliau kaip per dvejus metus nuo 1 straipsnio 4 dalyje nurodyto pagalbos teikimo laikotarpio pabaigos Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ex post įvertinimo ataskaitą.
   8 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 12 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  2011 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento pozicija (OL C 377 E, 2012 12 7, p. 211) ir 2012 m. gegužės 10 d. per pirmąjį svarstymą priimta Tarybos pozicija (OL C 291 E, 2012 9 27, p. 1). 2012 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje). 2013 m. liepos 4 d. Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2013 m. liepos 9 d. Tarybos sprendimas.

      (2)  Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir Gruzijos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimas (OL L 205, 1999 8 4, p. 3).

      (3)  OL L 55, 2011 2 28, p. 13.

      (4)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (5)  2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 taikymo taisyklių (OL L 362, 2012 12 31, p. 1).

      Bendras Europos Parlamento ir Tarybos pareiškimas, priimtas kartu su sprendimu, kuriuo Gruzijai suteikiama papildoma makrofinansinė pagalba
      Europos Parlamentas ir Taryba:

                  —

                  susitaria, kad sprendimo, kuriuo Gruzijai suteikiama papildoma makrofinansinė pagalba, priėmimas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į tai, kad reikalingas pagrindas, kuriuo turėtų būti užtikrinami patikimi ir veiksmingi sprendimai dėl makrofinansinės pagalbos teikimo trečiosioms šalims;

                  —

                  susitaria, kad sprendimų dėl būsimų makrofinansinės pagalbos operacijų priėmimas turėtų būti paremtas toliau išdėstytais svarstymais ir principais dėl Sąjungos makrofinansinės pagalbos suteikimo reikalavimus atitinkančioms trečiosioms šalims ir teritorijoms, nedarant poveikio teisėkūros iniciatyvos teisei ir būsimoms galimoms šių svarstymų ir principų teisinėms formoms;

                  —

                  įsipareigoja visapusiškai įtraukti šiuos svarstymus ir principus į būsimus atskirai priimamus sprendimus dėl Sąjungos makrofinansinės pagalbos teikimo.

            A DALIS.   SVARSTYMAI

                  (1)

                  Sąjunga yra pagrindinė ekonominės, finansinės ir techninės pagalbos trečiosioms šalims teikėja. Sąjungos makrofinansinė pagalba (makrofinansinė pagalba) pasirodė esanti veiksminga ekonomikos stabilizavimo priemonė ir struktūrinių reformų varomoji jėga tokią pagalbą gaunančiose trečiosiose šalyse ir teritorijose (pagalbos gavėjai). Pagal bendrą Sąjungos politiką šalių kandidačių, potencialių šalių kandidačių ir kaimyninių šalių atžvilgiu Sąjunga turėtų galėti toms šalims teikti makrofinansinę pagalbą siekdama kurti bendrą stabilumo, saugumo ir gerovės erdvę.

                  (2)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti grindžiama Europos Parlamento ir Tarybos ad hoc sprendimais dėl konkrečių šalių. Šiais principais siekiama didinti proceso, kurio metu priimami ir įgyvendinami tokie sprendimai, veiksmingumą ir efektyvumą, gerinti pagalbos gavėjų politinių išankstinių sąlygų dėl makrofinansinės pagalbos suteikimo įgyvendinimą ir didinti šios paramos skaidrumą ir demokratinę kontrolę.

                  (3)

                  Savo 2003 m. birželio 3 d. rezoliucijoje dėl makrofinansinės pagalbos trečiosioms šalims įgyvendinimo Europos Parlamentas paragino priimti pagrindų reglamentą dėl makrofinansinės pagalbos, kad būtų paspartintas sprendimų priėmimo procesas ir sukurtas oficialus ir skaidrus šios finansinės priemonės pagrindas.

                  (4)

                  2002 m. spalio 8 d. Tarybos išvadose nustatyti kriterijai (vadinamieji Ženvalio kriterijai), kuriais turi būti vadovaujamasi vykdant makrofinansinės pagalbos operacijas. Šiuos kriterijus reikėtų atnaujinti ir paaiškinti, be kita ko, atsižvelgiant į kriterijus dėl tinkamos paramos formos nustatymo (paskola, dotacija ar jų derinys).

                  (5)

                  Nustačius šiuos principus Sąjungai turėtų būti sudarytos sąlygos greitai teikti makrofinansinę pagalbą, visų pirma kai dėl tam tikrų aplinkybių reikalingi skubūs veiksmai, ir padidinti makrofinansinės pagalbos įgyvendinimui taikomų kriterijų aiškumą ir skaidrumą.

                  (6)

                  Komisija turėtų užtikrinti, kad makrofinansinė pagalba atitiktų įvairių išorės veiksmų sričių principus, tikslus bei priemones ir kitą susijusią Sąjungos politiką.

                  (7)

                  Makrofinansine pagalba turėtų būti remiama Sąjungos išorės politika. Komisijos tarnybos ir Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT) turėtų glaudžiai bendradarbiauti visą makrofinansinės pagalbos operacijos vykdymo laikotarpį siekdamos koordinuoti Sąjungos išorės politiką ir užtikrinti jos nuoseklumą.

                  (8)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų paremti pagalbos gavėjų įsipareigojimus laikytis Sąjungos pripažįstamų bendrų vertybių, tokių kaip demokratija, teisinė valstybė, geras valdymas, pagarba žmogaus teisėms, tvari plėtra ir skurdo mažinimas bei atviros, taisyklėmis grindžiamos ir sąžiningos prekybos principų.

                  (9)

                  Išankstinė makrofinansinės pagalbos suteikimo sąlyga turėtų būti ta, kad reikalavimus atitinkanti šalis turėtų veiksmingus demokratinius mechanizmus, įskaitant daugiapartinę parlamentinę sistemą, laikytųsi teisinės valstybės principų ir gerbtų žmogaus teises. Komisija turėtų reguliariai stebėti, kaip įgyvendinamos tos išankstinės sąlygos.

                  (10)

                  Atskirais makrofinansinės pagalbos sprendimais, be kita ko, turėtų būti siekiama didesnio pagalbos gavėjų viešųjų finansų valdymo veiksmingumo, skaidrumo ir atskaitomybės. Komisija turėtų nuolat stebėti, kaip įgyvendinami šie tikslai.

                  (11)

                  Makrofinansine pagalba turėtų būti siekiama remti trečiųjų šalių ir teritorijų, patiriančių užsienio valiutos trūkumą ir susijusius išorės finansavimo sunkumus, tvarios išorės finansų būklės atkūrimą. Makrofinansine pagalba neturėtų būti užtikrinama nuolatinė finansinė parama, jos pradinis tikslas taip pat nėra remti pagalbos gavėjų ekonominį ir socialinį vystymąsi.

                  (12)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų papildyti Tarptautinio valiutos fondo (TVF) ir kitų daugiašalių finansų įstaigų suteiktus išteklius; be to, Sąjunga ir kiti pagalbos teikėjai turėtų sąžiningai dalytis našta. Makrofinansine pagalba turėtų būti užtikrinta Sąjungos dalyvavimo papildoma nauda.

                  (13)

                  Siekiant užtikrinti, kad su makrofinansine pagalba susiję Sąjungos finansiniai interesai apsaugomi veiksmingai, pagalbos gavėjai turėtų imtis tinkamų priemonių, susijusių su sukčiavimo, korupcijos ir kitų su šia parama siejamų pažeidimų prevencija ir kova su jais, taip pat turėtų būti numatyti Komisijos atliekami patikrinimai ir Audito Rūmų atliekamas auditas.

                  (14)

                  Susitarimo memorandumų priėmimo procedūra turėtų būti pasirinkta vadovaujantis Reglamente (ES) Nr. 182/2011 nustatytais kriterijais. Atsižvelgiant į tai, paprastai turėtų būti taikoma patariamoji procedūra, tačiau, turint omenyje galimą svarbų operacijų, kurių vertė viršija B dalyje nustatytą ribą, poveikį, šioms operacijoms turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra.

            B DALIS.   PRINCIPAI
      1.   Pagalbos tikslas

                  a)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti išskirtinė nesusietos ir nepriklausomos paramos užtikrinant reikalavimus atitinkančių trečiųjų šalių ir teritorijų mokėjimų balansą finansinė priemonė. Ja turėtų būti siekiama atkurti reikalavimus atitinkančių šalių ir teritorijų, patiriančių išorės finansavimo sunkumų, tvarią išorės finansų būklę. Teikiant pagalbą turėtų būti padedama įgyvendinti politikos programą, apimančią tvirtas koregavimo ir struktūrinių reformų priemones, skirtas mokėjimų balanso būklei pagerinti, ypač programos vykdymo laikotarpiu, ir gerinamas atitinkamų susitarimų su Sąjunga ir programų įgyvendinimas.

                  b)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti teikiama Komisijai, bendradarbiaujant su daugiašalėmis finansų įstaigomis, nustačius, kad egzistuoja didelis likutinis išorės finansavimo trūkumas, kuris išlieka nepaisant TVF ir kitų daugiašalių įstaigų suteiktų išteklių ir griežtų ekonomikos stabilizavimo ir reformų programų įgyvendinimo atitinkamoje šalyje ar teritorijoje.

                  c)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti teikiama trumpai ir nutraukiama iš karto, kai atkuriamas išorės finansinės padėties tvarumas.

            2.   Reikalavimus atitinkančios šalys ir teritorijos
      Reikalavimus gauti makrofinansinę pagalbą atitinkančios trečiosios šalys ir teritorijos turėtų būti:

                  —

                  šalys kandidatės ir potencialios šalys kandidatės,

                  —

                  Europos kaimynystės politikoje dalyvaujančios šalys ir teritorijos,

                  —

                  išskirtinėmis ir tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis kitos trečiosios šalys, kurios atlieka lemiamą vaidmenį užtikrinant regioninį stabilumą, yra strategiškai svarbios Sąjungai ir yra artimos Sąjungai politiniu, ekonominiu ir geografiniu požiūriais.

            3.   Paramos forma

                  a)

                  Makrofinansinė pagalba paprastai turėtų būti teikiama kaip paskola. Vis dėlto išskirtinėmis aplinkybėmis parama gali būti teikiama dotacijos forma arba paskolos ir dotacijos derinio forma. Nustatydama tinkamą galimos dotacijos dalį Komisija, rengdama savo pasiūlymą, turėtų atsižvelgti į pagalbos gavėjo ekonominio išsivystymo lygį, vertinamą pagal vienam gyventojui tenkančias pajamas ir skurdo lygį, taip pat į skolos tvarumo analize pagrįstą šalies pajėgumą grąžinti paramą, tuo pačiu metu užtikrinant, kad būtų laikomasi sąžiningo dalijimosi našta tarp Sąjungos ir kitų paramos teikėjų principo. Šiuo tikslu Komisija taip pat turėtų atsižvelgti į tai, kokiu mastu tarptautinės finansų įstaigos ir kiti pagalbos teikėjai atitinkamai šaliai taiko lengvatines sąlygas.

                  b)

                  Kai makrofinansinė pagalba teikiama kaip paskola, Komisija turėtų būti įgaliojama Sąjungos vardu pasiskolinti reikiamas lėšas kapitalo rinkose arba iš finansų įstaigų ir jas perskolinti pagalbos gavėjui.

                  c)

                  Skolinimosi ir skolinimo operacijos turėtų būti atliekamos eurais, taikant tą pačią lėšų įskaitymo datą; dėl jų Sąjungai neturėtų reikėti spręsti su terminų pasikeitimu susijusių klausimų ir ji neturėtų patirti jokios valiutų kurso ar palūkanų normos rizikos.

                  d)

                  Visas su skolinimosi ar skolinimo operacijomis susijusias Sąjungos išlaidas turėtų padengti pagalbos gavėjas.

                  e)

                  Pagalbos gavėjo prašymu ir susidarius palankioms aplinkybėms sumažinti paskolos palūkanų normą, Komisija gali nuspręsti refinansuoti visą ar dalį jos pradinių paskolų arba pakeisti atitinkamas finansines sąlygas. Refinansavimas ir sąlygų keitimas turėtų būti atliekami pagal 3 punkto d papunktyje nustatytas sąlygas; dėl jų vidutinis susijusios paskolos grąžinimo terminas neturėtų būti pratęsiamas, o refinansavimo arba sąlygų keitimo dieną mokėtina kapitalo suma neturėtų padidėti.

            4.   Finansinės nuostatos

                  a)

                  Makrofinansinės pagalbos sumos, teikiamos kaip dotacijos, turėtų derėti su daugiametėje finansinėje programoje numatytais biudžeto asignavimais.

                  b)

                  Makrofinansinės pagalbos sumoms, teikiamoms kaip paskolos, atidėjiniai turėtų būti sudaromi pagal Reglamentą, įsteigiantį Išorės veiksmų garantijų fondą. Atidėjinių sumos turėtų derėti su daugiametėje finansinėje programoje numatytais biudžeto asignavimais.

                  c)

                  Metinius asignavimus turėtų tvirtinti biudžeto valdymo institucija, neviršydama daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.

            5.   Pagalbos dydis

                  a)

                  Pagalbos suma turėtų būti grindžiama reikalavimus atitinkančios šalies ar teritorijos likutiniais išorės finansavimo poreikiais, taip pat reikėtų atsižvelgti į jos pajėgumus užsitikrinti finansavimą iš nuosavų išteklių, ir ypač panaudojant turimas tarptautines atsargas. Finansavimo poreikius turėtų nustatyti Komisija bendradarbiaudama su tarptautinėmis finansų įstaigomis, remdamasi išsamiu kiekybiniu vertinimu ir skaidriais patvirtinamaisiais dokumentais. Visų pirma Komisija turėtų remtis TVF atitinkamos šalies ar teritorijos naujausiomis mokėjimų balanso projekcijomis ir atsižvelgti į numatomus daugiašalių paramos teikėjų finansinius įnašus ir į išankstinį kitų Sąjungos išorės finansavimo priemonių toje reikalavimus atitinkančioje šalyje ar teritorijoje taikymą.

                  b)

                  Komisijos dokumentuose turėtų būti pateikta informacija, ar neteikiant makrofinansinės pagalbos šalis ar teritorija turėtų tinkamu laikomą kiekį užsienio valiutos atsargų, kuris būtų įvertintas atsižvelgiant į atitinkamus rodiklius, pvz., atsargų ir trumpalaikės išorės skolos santykį ir atsargų ir paramą gaunančios šalies importo santykį.

                  c)

                  Nustatant teikiamos makrofinansinės pagalbos dydį taip pat reikėtų atsižvelgti į poreikį užtikrinti sąžiningą Sąjungos ir kitų pagalbos teikėjų dalijimąsi našta ir bendro Sąjungos įnašo papildomą naudą.

                  d)

                  Jei makrofinansinės pagalbos mokėjimo laikotarpiu pagalbos gavėjo finansavimo poreikiai gerokai sumažėja palyginti su pradinėmis projekcijomis, Komisija, veikdama pagal patariamąją procedūrą, kai pagalba sudaro 90 mln. EUR arba yra mažesnė, ir pagal nagrinėjimo procedūrą, kai pagalba viršija 90 mln. EUR, turėtų sumažinti tokios pagalbos lėšų sumą, paramą laikinai sustabdyti arba ją nutraukti.

            6.   Sąlygų nustatymas

                  a)

                  Išankstinė makrofinansinės pagalbos suteikimo sąlyga yra ta, kad reikalavimus atitinkanti šalis arba teritorija turėtų veiksmingus demokratinius mechanizmus, įskaitant daugiapartinę parlamentinę sistemą, laikytųsi teisinės valstybės principų ir gerbtų žmogaus teises. Komisija turėtų pateikti viešai prieinamą šių išankstinių sąlygų įgyvendinimo vertinimą ir viso makrofinansinės pagalbos teikimo laikotarpiu turėtų stebėti, kaip jų laikomasi. Šis punktas turėtų būti taikomas pagal Sprendimą, nustatantį EIVT struktūrą ir veikimą.

                  b)

                  Makrofinansinės pagalbos teikimo sąlyga turėtų būti reikalavimus atitinkančios šalies ar teritorijos ir TVF atsargumo principu neparemtas susitarimas dėl kredito suteikimo, kuris atitinka šias sąlygas:

                              —

                              susitarimo tikslas atitinka makrofinansinės pagalbos teikimo tikslą, t. y. siekį palengvinti trumpalaikius mokėjimų balanso sunkumus;

                              —

                              įgyvendinamos griežtos koregavimo priemonės, atitinkančios 1 punkto a papunktyje apibrėžtą makrofinansinės pagalbos teikimo tikslą.

                  c)

                  Pagalba turėtų būti išmokama su sąlyga, kad būtų sėkmingai tęsiamas TVF remiamos politikos programos įgyvendinimas ir vykdoma šio punkto a papunktyje nurodyta išankstinė sąlyga. Pagalba taip pat turėtų priklausyti nuo aiškiai apibrėžtų daugiausia struktūrinėms reformoms ir patikimiems viešiesiems finansams skirtų ekonominės politikos priemonių, dėl kurių turi susitarti Komisija ir pagalbos gavėjas ir kurios turi būti išdėstytos susitarimo memorandume, įgyvendinimo per konkretų laikotarpį.

                  d)

                  Siekiant apsaugoti Sąjungos finansinius interesus ir pagerinti pagalbos gavėjų vykdomą valdymą, į susitarimo memorandumą turėtų būti įtraukiamos priemonės, skirtos valstybės finansų valdymo sistemų veiksmingumui bei skaidrumui pagerinti ir jas administruojančių asmenų atsakomybei padidinti.

                  e)

                  Planuojant politikos priemones turėtų būti deramai atsižvelgiama ir į pažangą, pasiektą abipusio rinkos atvėrimo, taisyklėmis grindžiamos sąžiningos prekybos plėtojimo ir kitų Sąjungos išorės politikos prioritetų srityse.

                  f)

                  Politikos priemonės turėtų derėti su esamais Sąjungos ir pagalbos gavėjo sudarytais partnerystės, bendradarbiavimo ar asociacijos susitarimais, taip pat su pagalbos gavėjo įgyvendinamomis TVF remiamomis makroekonominio koregavimo ir struktūrinių reformų programomis.

            7.   Procedūra

                  a)

                  Šalis ar teritorija, siekianti gauti makrofinansinę pagalbą, turėtų Komisijai pateikti rašytinį prašymą. Komisija turėtų patikrinti, ar laikomasi 1, 2, 4 ir 6 punktuose nurodytų sąlygų, ir prireikus galėtų pateikti pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo.

                  b)

                  Sprendime suteikti paskolą turėtų būti nurodoma makrofinansinės pagalbos suma, ilgiausias vidutinis grąžinimo terminas ir didžiausias mokėjimų dalimis skaičius. Jei sprendime kaip pagalbos dalis numatyta dotacija, jame taip pat turėtų būti nurodoma jos suma ir didžiausias mokėjimų dalimis skaičius. Kartu su sprendimu suteikti dotaciją turėtų būti pateikiamas sprendimo suteikti dotaciją (arba dalį dotacijos) pagrindimas. Abiem atvejais turėtų būti apibrėžiamas laikotarpis, per kurį teikiama makrofinansinė pagalba. Paprastai tas teikimo laikotarpis neturėtų būti ilgesnis negu treji metai. Pateikdama pasiūlymą dėl naujo sprendimo suteikti makrofinansinę pagalbą Komisija turėtų pateikti 12 punkto c papunktyje nurodytą informaciją.

                  c)

                  Priėmus sprendimą dėl makrofinansinės pagalbos suteikimo Komisija, veikdama pagal patariamąją procedūrą, kai pagalbą sudaro 90 mln. EUR arba yra mažesnė, ir pagal nagrinėjimo procedūrą, kai pagalba viršija 90 mln. EUR, turėtų susitarti su pagalbos gavėju susitarimo memorandume dėl 6 punkto c, d, e ir f papunkčiuose nurodytų politikos priemonių.

                  d)

                  Priėmus sprendimą dėl makrofinansinės pagalbos suteikimo Komisija turėtų susitarti su pagalbos gavėju dėl išsamių paramos finansinių sąlygų. Tos išsamios pagalbos finansinės sąlygos turėtų būti išdėstytos dotacijos arba paskolos sutartyje.

                  e)

                  Komisija turėtų informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie pokyčius, susijusius su pagalba konkrečiai šaliai, įskaitant jos išmokėjimą, ir tinkamu metu pateikti toms institucijoms atitinkamus dokumentus.

            8.   Įgyvendinimas ir finansų valdymas

                  a)

                  Komisija turėtų įgyvendinti makrofinansinę pagalbą laikydamasi Sąjungos finansinių taisyklių.

                  b)

                  Įgyvendinant makrofinansinę pagalbą turėtų būti taikomas tiesioginis centralizuotas valdymas.

                  c)

                  Biudžeto įsipareigojimai turėtų būti skiriami remiantis Komisijos pagal šį punktą priimtais sprendimais. Jei makrofinansinė pagalba teikiama kelerius finansinius metus, paramai skirti biudžeto įsipareigojimai gali būti suskaidyti į metines dalis.

            9.   Paramos išmokėjimas

                  a)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti išmokama pagalbos gavėjo centriniam bankui.

                  b)

                  Makrofinansinė pagalba turėtų būti išmokama dalimis, su sąlyga, kad vykdoma 6 punkto a papunktyje nurodyta išankstinė sąlyga ir 6 punkto b ir c papunkčiuose nurodytos sąlygos.

                  c)

                  Komisija turėtų reguliariai tikrinti, ar ir toliau laikomasi 6 straipsnio b ir c papunkčiuose nurodytų sąlygų.

                  d)

                  Jei 6 punkto a papunktyje nurodytos išankstinės sąlygos ir 6 punkto b ir c papunkčiuose nurodytų sąlygų nesilaikoma, Komisija turėtų laikinai sustabdyti arba nutraukti makrofinansinės pagalbos išmokėjimą. Tokiais atvejais Komisija turėtų informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie sustabdymo ar nutraukimo priežastis.

            10.   Pagalbos priemonės
      Sąjungos biudžeto lėšos gali būti naudojamos makrofinansinės pagalbos įgyvendinimo išlaidoms padengti.
      11.   Sąjungos finansinių interesų apsauga

                  a)

                  Į visus susitarimus, sudaromus pagal sprendimus dėl konkrečių šalių, turėtų būti įtraukiamos nuostatos, užtikrinančios, kad pagalbos gavėjai reguliariai tikrintų, ar tinkamai panaudotas iš Sąjungos biudžeto suteiktas finansavimas, imtųsi atitinkamų pažeidimų ir sukčiavimo prevencijos priemonių ir prireikus imtųsi teisinių veiksmų neteisėtai pasisavintoms lėšoms, suteiktoms pagal sprendimą dėl konkrečios šalies, išieškoti.

                  b)

                  Į bet kokį susitarimą, sudaromą pagal sprendimą dėl konkrečios šalies, laikantis atitinkamų Sąjungos teisės aktų, turėtų būti įtraukiamos nuostatos, užtikrinančios Sąjungos finansinių interesų apsaugą, visų pirma atsižvelgiant į sukčiavimą, korupciją ir bet kokius kitus pažeidimus.

                  c)

                  6 punkto c papunktyje nurodytu susitarimo memorandumu Komisijai ir Audito Rūmams turėtų būti aiškiai suteikiama teisė makrofinansinės pagalbos teikimo laikotarpiu ir jam pasibaigus atlikti auditus, įskaitant dokumentų auditus ir auditus vietoje, pvz., veiklos vertinimus. Be to, memorandumu Komisija arba jos atstovai turėtų būti aiškiai įgaliojami atlikti patikrinimus ir inspektavimus vietoje.

                  d)

                  Makrofinansinės pagalbos įgyvendinimo laikotarpiu Komisija turėtų atlikti veiklos vertinimus ir taip stebėti, ar pagalbos gavėjo su tokia parama susijusios finansinės priemonės, administracinės procedūros ir vidaus ir išorės kontrolės mechanizmai yra patikimi.

                  e)

                  Bet kuriame susitarime pagal sprendimą dėl konkrečios šalies turėtų būti nuostatos, užtikrinančios, kad nustačius, jog administruodamas makrofinansinę pagalbą pagalbos gavėjas sukčiavo, ėmėsi korupcinių veiksmų arba bet kokios kitos neteisėtos veiklos, darančios neigiamą poveikį Sąjungos finansiniams interesams, Sąjunga turi teisę susigrąžinti visą dotaciją ir (arba) anksčiau laiko susigrąžinti paskolą.

            12.   Metinė ataskaita

                  a)

                  Komisija turėtų įvertinti pažangą, padarytą įgyvendinant makrofinansinę pagalbą, ir iki kiekvienų metų birželio 30 d. pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai metinę ataskaitą.

                  b)

                  Metinėje ataskaitoje turėtų būti vertinama pagalbos gavėjų ekonominė padėtis ir perspektyvos, taip pat pažanga, padaryta įgyvendinant 6 punkto c papunktyje nurodytas politikos priemones.

                  c)

                  Ataskaitoje taip pat turėtų būti pateikta atnaujinta informacija apie turimus biudžeto išteklius paskolų ir dotacijų forma, atsižvelgiant į operacijas, kurios yra numatytos.

            13.   Vertinimas

                  a)

                  Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų nusiųsti baigiamojo vertinimo ataskaitas, kuriose vertinami neseniai užbaigtų makrofinansinės pagalbos operacijų rezultatai ir veiksmingumas ir mastas, kuriuo jomis prisidėta prie paramos tikslų.

                  b)

                  Komisija turėtų reguliariai ir bent kartą per ketverius metus vertinti Sąjungos makrofinansinės pagalbos teikimą, Europos Parlamentui ir Tarybai pateikdama detalią makrofinansinės pagalbos apžvalgą. Tokiu vertinimu turėtų būti siekiama nustatyti, ar Sąjungos makrofinansinės pagalbos tikslai buvo pasiekti, ir ar toliau laikomasi makrofinansinės pagalbos sąlygų, įskaitant 7 punkto c papunktyje nustatytą ribą, taip pat sudaryti sąlygas Komisijai teikti rekomendacijas dėl būsimų operacijų patobulinimo. Komisija savo vertinime taip pat nustato, kaip teikiant makrofinansinę pagalbą bendradarbiaujama su Europos ar daugiašalėmis finansų įstaigomis.


title: 2011/531/ES: 2011 m. birželio 16 d. Tarybos sprendimas dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir ICAO jungtiniame komitete dėl sprendimo dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumo, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas, priedo dėl aviacijos saugos priėmimo

text:
9.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 232/8

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 16 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir ICAO jungtiniame komitete dėl sprendimo dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumo, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas, priedo dėl aviacijos saugos priėmimo
   (2011/531/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį ir 218 straipsnio 9 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. kovo 31 d. Tarybos sprendimą 2011/530/ES dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumo, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas, pasirašymo Sąjungos vardu ir laikino taikymo (1) (toliau – Bendradarbiavimo memorandumas),
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:
   Tikslinga nustatyti poziciją, kuri turi būti priimta Sąjungos vardu ES ir ICAO jungtiniame komitete, įsteigtame pagal Bendradarbiavimo memorandumą siekiant priimti priedą dėl aviacijos saugos, kuris būtų pridėtas prie Bendradarbiavimo memorandumo,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pozicija, kurios Europos Sąjunga turi laikytis ES ir ICAO jungtiniame komitete, kaip nurodyta Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumo, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas (toliau – Bendradarbiavimo memorandumas), 7.3 straipsnio c punkte, dėl Bendradarbiavimo memorandumo priedo dėl aviacijos saugos priėmimo grindžiama ES ir ICAO jungtinio komiteto sprendimo projektu, pridedamu prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2011 m. birželio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         VÖLNER P.

      (1)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p 1.

      PROJEKTAS
      ES IR ICAO JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
      … m. … … d.
      dėl Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumo, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas, priedo dėl aviacijos saugos priėmimo
      ES IR ICAO JUNGTINIS KOMITETAS,
      atsižvelgdamas į Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumą, kuriuo grindžiamas glaudesnis bendradarbiavimas (ICAO bendradarbiavimo memorandumas), ypač į jo 7.3 straipsnio c punktą,
      kadangi:
      Yra tikslinga į ICAO bendradarbiavimo memorandumą įtraukti priedą dėl aviacijos saugos,
      PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      Priimamas šio sprendimo priedas ir jis yra neatskiriama ICAO bendradarbiavimo memorandumo dalis.
      2 straipsnis
      Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

         Priimta …

               ES ir ICAO jungtinio komiteto vardu

               Pirmininkai

         PRIEDAS

               „I PRIEDAS. AVIACIJOS SAUGA

               1.   Tikslai

                           1.1.

                           Šalys susitaria bendradarbiauti aviacijos saugos srityje pagal Europos Sąjungos ir Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos bendradarbiavimo memorandumą (toliau –ICAO bendradarbiavimo memorandumas), parafuotą 2010 m. rugsėjo 27 d. Monrealyje.

                           1.2.

                           Vykdydamos savo įsipareigojimą užtikrinti aukščiausio lygio aviacijos saugą visame pasaulyje ir visuotinai suderinti saugos standartus bei rekomenduojamą praktiką, Šalys susitaria glaudžiai bendradarbiauti pagal skaidrumo bei dialogo principus ir koordinuoti savo veiklą saugos srityje.

                     2.   Taikymo sritis

                           2.1.

                           Siekdamos 1.2 straipsnyje nurodytų tikslų, Šalys susitaria bendradarbiaudamos:

                                       —

                                       palaikyti nuolatinį dialogą abiem Šalims svarbiais saugos klausimais,

                                       —

                                       užtikrinti skaidrumą nuolat keičiantis svarbia saugos informacija bei duomenimis ir suteikiant abipusę prieigą prie duomenų bazių,

                                       —

                                       dalyvauti su sauga susijusioje veikloje,

                                       —

                                       abipusiškai pripažinti ICAO visuotinės saugos priežiūros audito programos (USOAP) ir ES standartizacijos patikrinimų rezultatus,

                                       —

                                       stebėti ir vertinti, kaip valstybės laikosi ICAO standartų ir rekomenduojamos praktikos,

                                       —

                                       bendradarbiauti reguliavimo ir standartų nustatymo klausimais,

                                       —

                                       rengti ir teikti techninės pagalbos projektus bei programas,

                                       —

                                       skatinti regionų bendradarbiavimą,

                                       —

                                       keistis ekspertais, ir

                                       —

                                       rengti mokymus.

                           2.2.

                           2.1 dalyje nurodytas bendradarbiavimas plėtojamas ES kompetencijos srityse.

                     3.   Įgyvendinimas

                           3.1.

                           Šalys gali nustatyti darbo tvarką ir ja apibrėžti bendrai sutartus mechanizmus ir procedūras, kad būtų galima veiksmingai bendradarbiauti 2.1 straipsnyje nurodytose srityse. Šią darbo tvarką priima ES ir ICAO jungtinis komitetas.

                     4.   Dialogas

                           4.1.

                           Šalys reguliariai rengia susitikimus ir telekonferencijas, siekdamos aptarti abiem Šalims svarbius saugos klausimus ir prireikus koordinuoti veiklą.

                     5.   Skaidrumas, keitimasis informacija ir prieiga prie duomenų bazių

                           5.1.

                           Šalys, palaikydamos santykius su trečiosiomis šalimis, laikydamosi taikomų taisyklių skatina skaidrumą aviacijos saugos srityje.

                           5.2.

                           Vykdydamos su sauga susijusią veiklą Šalys skaidriai bendradarbiauja ir keičiasi svarbiais bei tinkamais saugos duomenimis, saugos informacija bei dokumentais suteikdamos prieigą prie atitinkamų duomenų bazių ir sudarydamos palankesnes sąlygas dalyvauti susitikimuose. Šiuo tikslu Šalys nustato darbo tvarką ir ja apibrėžia keitimosi informacija ir prieigos prie duomenų bazių suteikimo procedūras, kuriomis pagal ICAO bendradarbiavimo memorandumo 6 straipsnį užtikrinamas iš kitos Šalies gautos informacijos konfidencialumas.

                     6.   Dalyvavimas su sauga susijusioje veikloje

                           6.1.

                           Įgyvendindama šį priedą, kiekviena Šalis atitinkamai kviečia kitą Šalį dalyvauti su sauga susijusioje veikloje ir susitikimuose, kad būtų užtikrintas glaudus bendradarbiavimas ir veiklos koordinavimas. Tokio dalyvavimo sąlygos nustatomos darbo tvarkoje, dėl kurios Šalys susitaria.

                     7.   ICAO visuotinės saugos priežiūros audito programos (USOAP) ir ES standartizacijos patikrinimų koordinavimas

                           7.1.

                           Šalys susitaria stiprinti bendradarbiavimą USOAP ir standartizacijos patikrinimų srityse, kad būtų užtikrintas veiksmingesnis ribotų išteklių naudojimas, vengiama veiksmų dubliavimo ir išsaugomas ICAO USOAP universalumas bei vientisumas.

                           7.2.

                           Siekdamos patikrinti, kaip ES valstybės narės laikosi su sauga susijusių ICAO standartų ir rekomenduojamos praktikos, ir įgyvendinti 7.1 dalyje nurodytus tikslus, Šalys atitinkamai nustato principus, kuriais remiantis atitinkamai:

                                       a)

                                       atliekami Europos aviacijos saugos agentūros (EASA) ICAO saugos priežiūros auditai, kurių objektas – ES teisės aktuose numatyti su sauga susiję tarptautiniai standartai ir rekomenduojama praktika ir tam tikros funkcijos bei užduotys, kurias EASA atlieka ES valstybių narių vardu; ir

                                       b)

                                       atliekama ICAO EASA vykdomų ES valstybių narių nacionalinių kompetentingų institucijų ES standartizacijos patikrinimų priežiūra, kurios objektas – ES teisės aktuose numatyti su sauga susiję tarptautiniai standartai ir rekomenduojama praktika.

                           7.3.

                           Šalys nustato darbo tvarką ir ja apibrėžia mechanizmus ir procedūras, reikalingus 7.2 dalyje nurodytiems principams veiksmingai įgyvendinti. Šia darbo tvarka reglamentuojami, inter alia, šie aspektai:

                                       a)

                                       ICAO intervencinės veiklos pagal USOAP, įskaitant auditus ir patvirtinimo misijas, taikymo sritis, remiantis lyginamąja ES teisės aktų ir su sauga susijusių ICAO tarptautinių standartų ir rekomenduojamos praktikos analize;

                                       b)

                                       Šalių abipusis dalyvavimas atitinkamoje audito, tikrinimo ir patvirtinimo veikloje;

                                       c)

                                       informacija, kurią kiekviena Šalis turi teikti ICAO USOAP ir EASA standartizacijos patikrinimų tikslais;

                                       d)

                                       jei būtina, konfidencialumo užtikrinimas, taip pat duomenų apsauga ir neskelbtinos informacijos tvarkymas; ir

                                       e)

                                       patikrinimai vietoje.

                     8.   Keitimasis saugos informacija ir analizės duomenimis

                           8.1.

                           Nepažeisdamos savo taikomų taisyklių, Šalys tarpusavyje keičiasi atitinkamais saugos duomenimis, gautais įgyvendinant USOAP ar iš kitų šaltinių, pavyzdžiui, vykdant ICAO nuolatinę stebėseną, EASA standartizacijos patikrinimus ir Užsienio valstybių orlaivių saugos įvertinimo (SAFA) programos patikrinimus, taip pat šiais duomenimis pagrįstų tyrimų rezultatais.

                           8.2.

                           Šalys glaudžiai bendradarbiauja vykdydamos visus veiksmus, kuriais siekiama ES ir kitose valstybėse užtikrinti, kad būtų veiksmingiau laikomasi tarptautinių standartų ir rekomenduojamos praktikos. Toks bendradarbiavimas apima keitimąsi informacija, palankesnių sąlygų atitinkamų Šalių dialogui sudarymą, vizitus ar patikrinimus vietoje ir visų rūšių techninės pagalbos veiklos koordinavimą.

                     9.   Reguliavimo klausimai

                           9.1.

                           Kiekviena Šalis užtikrina, kad kita Šalis būtų informuojama apie visus atitinkamus jos įstatymus, reglamentus, standartus, reikalavimus ir rekomenduojamą praktiką, kurie gali turėti įtakos šio priedo įgyvendinimui, taip pat apie visus jų pakeitimus.

                           9.2.

                           Šalys laiku praneša viena kitai apie visus siūlomus savo atitinkamų įstatymų, reglamentų, standartų, reikalavimų ir rekomenduojamos praktikos pakeitimus, jei šie pakeitimai gali turėti įtakos šiam priedui. Atsižvelgdamas į tokius pakeitimus ES ir ICAO jungtinis komitetas prireikus gali priimti šio priedo pakeitimus pagal ICAO bendradarbiavimo memorandumo 7 straipsnį.

                           9.3.

                           Siekdamos visuotinai suderinti saugos taisykles ir standartus, įvairiuose taisyklių nustatymo ar tarptautinių standartų ir rekomenduojamos praktikos rengimo etapuose Šalys konsultuojasi tarpusavyje techniniais reguliavimo klausimais aviacijos saugos srityje ir tam tikrais atvejais yra kviečiamos dalyvauti susijusių techninių organų darbe.

                           9.4.

                           ICAO laiku teikia informaciją ES apie ICAO sprendimus ir rekomendacijas, turinčius įtakos su sauga susijusiems tarptautiniams standartams ir rekomenduojamai praktikai, suteikdamos neribotą prieigą prie ICAO raštų valstybėms ir elektroninių leidinių.

                           9.5.

                           Tam tikrais atvejais ES siekia užtikrinti, kad atitinkami ES teisės aktai atitiktų su aviacijos sauga susijusius ICAO tarptautinius standartus ir rekomenduojamą praktiką.

                           9.6.

                           Nedarydama poveikio ES valstybių narių pareigoms, kurias jos prisiėmė kaip Čikagos konvencijos Susitariančiosios Šalys, ES tam tikrais atvejais pradeda dialogą su ICAO, siekdama suteikti techninės informacijos tais atvejais, kai taikant ES teisės aktus kyla klausimų, susijusių su atitiktimi ICAO standartams ir ICAO rekomenduojamos praktikos laikymusi.

                     10.   Techninės pagalbos projektai ir programos

                           10.1.

                           Šalys koordinuoja valstybėms teikiamą pagalbą, siekdamos užtikrinti, kad būtų veiksmingai naudojami ištekliai ir nebūtų dubliuojamos pastangos, taip pat keičiasi informacija bei duomenimis apie techninės pagalbos projektus ir programas, susijusius su aviacijos sauga.

                           10.2.

                           Šalys imasi bendrų veiksmų, kurių tikslas – inicijuoti ir koordinuoti tarptautines pastangas nustatyti paramos teikėjus, norinčius ir galinčius teikti tikslinę techninę pagalbą valstybėms, kuriose yra didelių saugos trūkumų.

                           10.3.

                           Tokie ES įnašai visų pirma skiriami programoms ir projektams, kurių tikslas – padėti valstybėms ir regioninėms civilinės aviacijos įstaigoms pašalinti didelius saugos trūkumus, įgyvendinti ICAO standartus ir rekomenduojamą praktiką, plėtoti bendradarbiavimą reguliavimo srityje ir tobulinti valstybių saugos priežiūros sistemas, be kita ko, sukuriant regionines saugos priežiūros sistemas.

                     11.   Regioninis bendradarbiavimas

                           11.1.

                           Šalys teikia pirmenybę veiklai, kuria siekiama sparčiau įsteigti regionines saugos priežiūros organizacijas, nes laikantis regioninio požiūrio suteikiama galimybė didinti išlaidų efektyvumą ir tobulinti priežiūros ir (arba) standartizacijos procesus.

                     12.   Ekspertų pagalba

                           12.1.

                           Neapribodama ekspertų pagalbos schemų, parengtų ne pagal šį priedą, ICAO prašymu ES siekia suteikti jai galimybę pasinaudoti ekspertų, kurie turi pripažintos techninės patirties atitinkamose aviacijos saugos srityse ir kurie atliktų į šio priedo taikymo sritį patenkančias užduotis ir veiklą, pagalba. Tokios ekspertų pagalbos sąlygos apibrėžiamos Šalių tarpusavio darbo tvarkoje.

                     13.   Mokymai

                           13.1.

                           Tam tikrais atvejais kiekviena Šalis sudaro palankesnes sąlygas kitos Šalies darbuotojams dalyvauti visose jos siūlomose su aviacijos sauga susijusiose mokymo programose.

                           13.2.

                           Šalys keičiasi informacija ir medžiaga apie su aviacijos sauga susijusias mokymo programas ir tam tikrais atvejais koordinuoja veiklą ir bendradarbiauja rengdamos mokymo programas.

                           13.3.

                           Vykdydamos šio priedo 10 straipsnyje nurodytą veiklą, Šalys bendradarbiauja siekdamos sudaryti palankesnes sąlygas valstybių ar regionų stažuotojams, kuriems kuri nors iš Šalių teikia techninę pagalbą, dalyvauti mokymo programose ir koordinuoja jų dalyvavimą.

                     14.   Peržiūra

                           14.1.

                           Šalys reguliariai peržiūri, kaip įgyvendinamas šis priedas, ir, prireikus, atsižvelgia į visus svarbius pokyčius politikos ar reguliavimo srityje.

                           14.2.

                           Visas šio priedo peržiūras atlieka pagal ICAO bendradarbiavimo memorandumo 7 straipsnį įsteigtas ES ir ICAO jungtinis komitetas.

                     15.   Įsigaliojimas, pakeitimai ir galiojimo nutraukimas

                           15.1.

                           Šis priedas įsigalioja tą dieną, kai jį priima ES ir ICAO jungtinis komitetas, ir lieka galioti iki galiojimo nutraukimo.

                           15.2.

                           Pagal šį priedą susitarta darbo tvarka įsigalioja tą dieną, kai ją priima ES ir ICAO jungtinis komitetas.

                           15.3.

                           Visi pagal šį priedą priimtos darbo tvarkos pakeitimai arba jos galiojimo nutraukimas derinami su ES ir ICAO jungtiniu komitetu.

                           15.4.

                           Bet kuri Šalis priedo galiojimą gali bet kuriuo metu nutraukti. Toks nutraukimas įsigalioja praėjus 6 mėnesiams po to, kai viena Šalis gauna kitos Šalies rašytinį pranešimą apie nutraukimą, jeigu Šalys abipusiu susitarimu minėto pranešimo apie nutraukimą neatšaukia iki šešių mėnesių laikotarpio pabaigos.

                           15.5.

                           Nepaisant jokių kitų šio straipsnio nuostatų, jei ICAO bendradarbiavimo memorandumo galiojimas nutraukiamas, kartu nutraukiamas šio priedo ir pagal jį patvirtintos darbo tvarkos galiojimas.“


title: Teisingumo Teismo sprendimas 2017 m. kovo 7 d. dėl oficialiųjų švenčių ir Teismo atostogų

text:
29.5.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 168/2

         TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS
   2017 m. kovo 7 d.
   dėl oficialiųjų švenčių ir Teismo atostogų
   (2017/C 168/02)
   TEISINGUMO TEISMAS
   atsižvelgdamas į Procedūros reglamento 24 straipsnio 2, 4 ir 6 dalis,
   kadangi taikant šią nuostatą reikia sudaryti oficialiųjų švenčių sąrašą ir nustatyti Teismo atostogų laikotarpius,
   PRIIMA ŠĮ SPRENDIMĄ:

      1 straipsnis

   Pagal Procedūros reglamento 24 straipsnio 4 ir 6 dalis sudaromas toks oficialiųjų švenčių sąrašas:

               —

               Naujieji metai,

               —

               Velykų pirmadienis,

               —

               gegužės 1 d.,

               —

               Šeštinės,

               —

               Sekminių pirmadienis,

               —

               birželio 23 d.,

               —

               rugpjūčio 15 d.,

               —

               lapkričio 1 d.,

               —

               gruodžio 25 d.,

               —

               gruodžio 26 d.

      2 straipsnis

   Nuo 2017 m. lapkričio 1 d. iki 2018 m. spalio 31 d. pagal Procedūros reglamento 24 straipsnio 2 ir 6 dalis nustatomi tokie Teismo atostogų laikotarpiai:

               —

               2017 m. Kalėdos: nuo 2017 m. gruodžio 18 d., pirmadienio, iki 2018 m. sausio 7 d., sekmadienio,

               —

               2018 m. Velykos: nuo 2018 m. kovo 26 d., pirmadienio, iki 2018 m. balandžio 8 d., sekmadienio,

               —

               2018 m. vasara: nuo 2018 m. liepos 16 d., pirmadienio, iki 2018 m. rugpjūčio 31 d., penktadienio.

      3 straipsnis

   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Liuksemburge 2017 m. kovo 7 d.

            Kancleris

         A. CALOT ESCOBAR

            Pirmininkas

         K. LENAERTS


title: 2014 m. balandžio 15 d. Tarybos sprendimas 2014/219/BUSP dėl Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali)

text:
16.4.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 113/21

         TARYBOS SPRENDIMAS 2014/219/BUSP
   2014 m. balandžio 15 d.
   dėl Europos Sąjungos BSGP misijos Malyje (EUCAP Sahel Mali)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 42 straipsnio 4 dalį ir 43 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   Kadangi:

               (1)

               2012 m. kovo 21 d. Taryba palankiai įvertino Europos Sąjungos strategiją saugumo ir vystymosi Sahelio regione srityje (toliau – ES strategija Sahelyje), pabrėždama, kad Sąjunga jau ilgą laiką suinteresuota, kad Sahelio regione sumažėtų nesaugumas ir pagerėtų vystymasis;

               (2)

               2012 m. liepos 16 d. Sprendimu 2012/392/BUSP (1) Taryba pradėjo bendros saugumo ir gynybos politikos (toliau – BSGP) misiją EUCAP Sahel Niger, kuri prisidės prie Nigerio vidaus saugumo pajėgų mokymo bei konsultavimo ir padės stiprinti regioninį veiksmų saugumo srityje koordinavimą su Maliu bei Mauritanija;

               (3)

               2012 m. liepos 23 d. Taryba pareiškė susirūpinimą dėl blogėjančios padėties Malyje ir jos neigiamo poveikio regioninei ir tarptautinei taikai bei stabilumui. Siekiant toliau įgyvendinti ES strategiją Sahelyje, Taryba paragino Sąjungos vyriausiąjį įgaliotinį užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) bei Komisiją pateikti konkrečius pasiūlymus, kad būtų nedelsiant pradėti įgyvendinti ES strategijoje Sahelyje numatyti veiksmai valdymo, saugumo, vystymosi ir konfliktų sprendimo srityje Malio šiaurinėje dalyje;

               (4)

               2013 m. vasario 18 d. Sprendimu 2013/87/BUSP (2) Taryba pradėjo karinę mokymo Malio ginkluotųjų pajėgų misiją (EUTM Mali), kurios tikslas – konsultuoti ir mokyti Malio teisėtų civilinės valdžios institucijų kontroliuojamas Malio ginkluotąsias pajėgas;

               (5)

               2013 m. gegužės 27 d. Taryba pakartojo esanti pasirengusi apsvarstyti, visų pirma pagal BSGP, neatidėliotinos paramos Malio valdžios institucijoms teikimo vidaus saugumo ir teisingumo srityje, įskaitant kovos su terorizmu ir organizuotu nusikalstamumu sritį, galimybes;

               (6)

               2014 m. vasario 20 d. Malio Respublika kreipėsi į Sąjungą su kvietimu pradėti paramos Malio saugumo pajėgoms Sąjungos civilinę misiją;

               (7)

               2014 m. kovo 17 d. Taryba patvirtino krizės valdymo koncepciją, susijusią su galimais BSGP veiksmais paramos Malio vidaus saugumo pajėgoms srityje;

               (8)

               EUCAP Sahel Mali bus vykdoma aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti pasiekti Europos Sąjungos sutarties (toliau – ES sutartis) 21 straipsnyje nustatytus Sąjungos išorės veiksmų tikslus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Misija
   Sąjunga įsteigia civilinę misiją Malyje (toliau – EUCAP Sahel Mali), skirtą Malio vidaus saugumo pajėgoms (VSP) (policija, žandarmerija ir nacionalinė apsauga) remti.
   2 straipsnis
   Tikslas ir užduotys
   1.   EUCAP Sahel Mali tikslas – padėti Malio valdžios institucijoms atkurti ir palaikyti konstitucinę ir demokratinę tvarką, taip pat užtikrinti tvarios taikos Malyje sąlygas ir atkurti bei palaikyti valstybės valdžios institucijas ir teisėtumą visoje Malio teritorijoje, veiksmingai atkuriant Malio administracinių struktūrų funkcijas.
   2.   Remiantis Malio dinamika dėl valstybės valdžios atkūrimo ir glaudžiai bendradarbiaujant su kitais tarptautiniais veikėjai, pavyzdžiui MINUSMA, EUCAP Sahel Mali prisideda ir konsultuoja VSP įgyvendinant saugumo reformą, nustatytą naujos vyriausybės, siekiant:

               —

               pagerinti jų operatyvumo efektyvumą;

               —

               atkurti jų atitinkamą hierarchinę tvarką;

               —

               sustiprinti administracinės ir teisminės valdžios vaidmenį jų misijų planavimo ir priežiūros srityje, ir

               —

               palengvinti jų veiklos vykdymą šalies šiaurėje.

         3.   Kad jos tikslas būtų pasiektas, EUCAP Sahel Mali vykdoma vadovaujantis 2014 m. kovo 17 d. Tarybos patvirtintoje krizės valdymo koncepcijoje apibrėžtomis ir Tarybos patvirtintuose operacinio planavimo dokumentuose išplėtotomis strateginėmis operacijos gairėmis.
   3 straipsnis
   Pavaldumo tvarka ir struktūra
   1.   EUCAP Sahel Mali turi vieningą pavaldumo tvarką krizių valdymo operacijų tikslais.
   2.   EUCAP Sahel Mali būstinė yra Bamake.
   4 straipsnis
   EUCAP Sahel Mali planavimas ir pradėjimas
   1.   Misija pradedama Tarybos sprendimu EUCAP Sahel Mali civilinių operacijų vado rekomenduojamą datą, kai pasiekiamas pastarosios pirminis operacinis pajėgumas.
   2.   EUCAP Sahel Mali išankstinės grupės užduotys – parengti EUCAP Sahel Mali logistikos struktūrą ir infrastruktūrą, užmegzti ryšius su Malio atstovais, ypač vyriausybe ir centrinėmis valdžios institucijomis, siekiant su jais vykdyti EUCAP Sahel Mali tikslų įgyvendinimo būsimus vertinimus, pradėti rengti bendradarbiavimo ir veiksmų koordinavimo su tarptautiniais partneriais, visų pirma MINUSMA, sistemą ir pateikti operacijos koncepcijos (CONOPS), operacijos plano (OPLAN) ir antros finansinės pažymos parengimui reikiamus duomenis.
   5 straipsnis
   Civilinių operacijų vadas
   1.   Misijos EUCAP Sahel Mali civilinių operacijų planavimo ir vykdymo centro (CPCC) direktorius yra EUCAP Sahel Mali civilinių operacijų vadas. Civilinių operacijų vadas gali naudotis CPCC planuodamas ir vykdydamas EUCAP Sahel Mali.
   2.   Civilinių operacijų vadas, kurio politinę kontrolę vykdo ir kurio veiklos strategiją nustato Politinis ir saugumo komitetas (PSK) bendrai vadovaujant vyriausiajam įgaliotiniui, vadovauja EUCAM Sahel Mali ir vykdo jos kontrolę.
   3.   Civilinių operacijų vadas vykdant operacijas užtikrina tinkamą ir veiksmingą Tarybos sprendimų ir PSK sprendimų įgyvendinimą, be kita ko, prireikus teikdamas nurodymus misijos vadovui, taip pat pastarąjį konsultuodamas bei teikdamas jam techninę pagalbą.
   4.   Civilinių operacijų vadas atsiskaito Tarybai per vyriausiąjį įgaliotinį.
   5.   Visi komandiruoti darbuotojai lieka visiškai pavaldūs siunčiančiosios valstybės nacionalinėms valdžios institucijoms pagal nacionalines taisykles ar atitinkamai Sąjungos institucijai arba Europos išorės veiksmų tarnybai (toliau – EIVT). Tos valdžios institucijos perduoda savo personalo operacinį valdymą civilinių operacijų vadui.
   6.   Civilinių operacijų vadui tenka bendra atsakomybė užtikrinti, kad Sąjungos pareiga užtikrinti tinkamą stropumą būtų tinkamai atlikta.
   6 straipsnis
   Misijos vadovas
   1.   Misijos vadovas yra atsakingas už EUCAP Sahel Mali, jai vadovauja ir vykdo jos kontrolę operacijos rajone. Misijos vadovas yra tiesiogiai pavaldus civilinių operacijų vadui ir laikosi pastarojo nurodymų.
   2.   Misijos vadovas atstovauja EUCAP Sahel Mali operacijos rajone. Misijos vadovas, prisiimdamas bendrą atsakomybę, gali EUCAP Sahel Mali personalo nariams suteikti įgaliojimus vykdyti personalo ir finansų reikalų valdymo užduotis.
   3.   Misijos vadovas prisiima administracinę ir logistinę atsakomybę už EUCAP Sahel Mali, be kita ko, EUCAP Sahel Mali suteikto turto, išteklių ir informacijos atžvilgiu.
   4.   Misijos vadovas yra atsakingas už personalo drausmės kontrolę. Komandiruotam personalui drausmines priemones taiko nacionalinė valdžios institucija pagal nacionalines taisykles, atitinkama Sąjungos institucija arba EIVT.
   5.   Misijos vadovas užtikrina tinkamą informavimą apie EUCAP Sahel Mali.
   7 straipsnis
   Politinė kontrolė ir strateginis vadovavimas
   1.   PSK Tarybos ir vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe vykdo EUCAP Sahel Mali politinę kontrolę ir strateginį vadovavimą jai. Taryba įgalioja PSK priimti atitinkamus sprendimus pagal ES sutarties 38 straipsnio trečią pastraipą. Šis įgaliojimas apima įgaliojimus vyriausiojo įgaliotinio siūlymu skirti misijos vadovą, taip pat tikslinti CONOPS ir OPLAN. Tarybai paliekami įgaliojimai spręsti dėl EUCAP Sahel Mali tikslų ir jos nutraukimo.
   2.   PSK reguliariai atsiskaito Tarybai.
   3.   PSK reguliariai, taip pat iškilus poreikiui, teikiamos civilinių operacijų vado ir misijos vadovo ataskaitos jų atsakomybei tenkančiais klausimais.
   8 straipsnis
   Darbuotojai
   1.   EUCAP Sahel Mali personalą sudaro visų pirma valstybių narių, Sąjungos institucijų arba EIVT komandiruoti darbuotojai. Kiekviena valstybė narė, Sąjungos institucija ir EIVT padengia išlaidas, susijusias su visais jų komandiruotais darbuotojais, įskaitant kelionės į veiklos vykdymo vietą bei grįžimo iš jos išlaidas, atlyginimus, sveikatos draudimą ir išmokas, išskyrus skiriamus dienpinigius.
   2.   Atitinkamai valstybė narė, Sąjungos institucija arba EIVT yra atsakingos už su komandiravimu susijusias pretenzijas, pateiktas komandiruoto personalo nario arba su juo susijusias, ir už bylos iškėlimą tam asmeniui.
   3.   EUCAP Sahel Mali taip pat gali pagal sutartį įdarbinti tarptautinius ir vietos darbuotojus, jeigu reikiamų funkcijų negali vykdyti valstybių narių komandiruoti darbuotojai. Išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais, jeigu nėra tinkamų kandidatų iš valstybių narių, prireikus gali būti įdarbinami dalyvaujančių trečiųjų valstybių piliečiai su jais sudarant sutartį.
   4.   Tarptautinių ir vietos darbuotojų įdarbinimo sąlygos ir teisės bei pareigos nustatomos sutartyse, kurias EUCAP Sahel Mali sudaro su atitinkamais personalo nariais.
   9 straipsnis
   EUCAP Sahel Mali ir jos personalo statusas
   EUCAP Sahel Mali ir jos personalo statusui, atitinkamais atvejais įskaitant privilegijas, imunitetus ir kitas papildomas garantijas, būtinas EUCAP Sahel Mali įvykdymui ir sklandžiam funkcionavimui, taikomas susitarimas, sudarytas pagal ES sutarties 37 straipsnį ir laikantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 218 straipsnyje nustatytos procedūros.
   10 straipsnis
   Trečiųjų valstybių dalyvavimas
   1.   Nedarant poveikio Sąjungos sprendimų priėmimo savarankiškumui ir jos bendrai institucinei struktūrai, trečiosios valstybės gali būti kviečiamos prisidėti prie EUCAP Sahel Mali su sąlyga, kad jos padengia su savo komandiruotais darbuotojais susijusias išlaidas, įskaitant atlyginimus, draudimą nuo visų rizikos rūšių, dienpinigius ir kelionės į Malį bei grįžimo iš jo išlaidas, taip pat prireikus prisideda prie EUCAP Sahel Mali einamųjų išlaidų padengimo.
   2.   Prie EUCAP Sahel Mali prisidedančios trečiosios valstybės turi tas pačias teises ir pareigas administruojant kasdienę EUCAP Sahel Mali veiklą, kaip ir valstybės narės.
   3.   Taryba įgalioja PSK priimti atitinkamus sprendimus dėl siūlomų įnašų priėmimo ir įsteigti Prisidedančiųjų valstybių komitetą.
   4.   Išsami trečiųjų valstybių dalyvavimo tvarka nustatoma susitarimais, kurie sudaromi pagal ES sutarties 37 straipsnį. Jei Sąjunga ir trečioji valstybė sudaro arba yra sudariusios susitarimą, nustatantį tos trečiosios valstybės dalyvavimo Sąjungos krizių valdymo operacijose sąlygas, to susitarimo nuostatos taikomos vykdant EUCAP Sahel Mali.
   11 straipsnis
   Saugumas
   1.   Civilinių operacijų vadas vadovauja misijos vadovo vykdomam saugumo priemonių planavimui ir užtikrina, kad EUCAP Sahel Mali jas tinkamai bei veiksmingai įgyvendintų pagal 5 straipsnį.
   2.   Misijos vadovas yra atsakingas už EUCAP Sahel Mali saugumą ir už tai, kad būtų laikomasi EUCAP Sahel Mali taikytinų būtiniausių saugumo reikalavimų pagal Sąjungos politiką dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmų pagal ES sutarties V antraštinę dalį, saugumo.
   3.   Misijos vadovui padeda misijos saugumo pareigūnas, kuris yra atskaitingas misijos vadovui ir taip pat palaiko glaudžius darbinius santykius su EIVT.
   4.   Saugumo srityje pagal OPLAN EUCAP Sahel Mali personalo nariams, prieš pradedant eiti pareigas, organizuojami privalomi kursai, pritaikyti rizikos laipsniui, įvertinus veiklos vykdymo zoną. Jie taip pat reguliariai dalyvauja kvalifikacijos kėlimo mokymuose misijos vietoje, kuriuos organizuoja misijos saugumo pareigūnas.
   5.   Misijos vadovas užtikrina ES įslaptintos informacijos apsaugą pagal Tarybos sprendimą 2013/488/ES (3).
   12 straipsnis
   Nuolatinės stebėsenos centras
   Siekiant vykdyti EUCAP Sahel Mali, veiklą pradeda Nuolatinės stebėsenos centras.
   13 straipsnis
   Teisinės nuostatos
   EUCAP Sahel Mali turi teisę pirkti paslaugas ir prekes, sudaryti sutartis ir administracinius susitarimus, įdarbinti darbuotojus, turėti banko sąskaitas, įsigyti turtą ir juo disponuoti, vykdyti savo įsipareigojimus ir būti teismo proceso šalimi, kai to reikia šiam sprendimui įgyvendinti.
   14 straipsnis
   Finansinės nuostatos
   1.   Orientacinė finansavimo suma, skirta su EUCAP Sahel Mali susijusioms išlaidoms per pirmuosius devynis mėnesius nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos padengti, yra 5 500 000 EUR. Sprendimą dėl vėlesnių laikotarpių orientacinės finansavimo sumos priima Taryba.
   2.   Visos išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles. Trečiųjų valstybių ir priimančiosios valstybės subjektams leidžiama dalyvauti konkursuose dėl sutarčių sudarymo. Komisijai pritarus, misija gali sudaryti techninius susitarimus su valstybėmis narėmis, priimančiąja valstybe, dalyvaujančiomis trečiosiomis valstybėmis ir kitais tarptautiniais subjektais dėl įrangos, paslaugų ir patalpų teikimo EUCAP Sahel Mali.
   3.   EUCAP Sahel Mali yra atsakinga už savo biudžeto įvykdymą. Šiuo tikslu EUCAP Sahel Mali pasirašo susitarimą su Komisija.
   4.   Finansinės nuostatos turi atitikti 3, 5 ir 6 straipsniuose numatytą EUCAP Sahel Mali pavaldumo tvarką ir veiklos reikalavimus, įskaitant įrangos suderinamumą ir misijos grupių sąveiką.
   5.   Išlaidos yra tinkamos finansuoti nuo 3 dalyje nurodyto susitarimo pasirašymo dienos.
   15 straipsnis
   Projektų grupė
   1.   EUCAP Sahel Mali turi projektų grupę projektams nustatyti ir įgyvendinti. EUCAP Sahel Mali prireikus koordinuoja valstybių narių ir trečiųjų valstybių pagal jų įgaliojimus įgyvendinamus projektus su EUCAP Sahel Mali įgaliojimais susijusiose srityse, kuriais remiami jos tikslai, sudaro palankesnes sąlygas jų įgyvendinimui ir teikia su jais susijusias konsultacijas.
   2.   Laikantis 3 dalies, EUCAP Sahel Mali yra įgaliota naudoti valstybių narių ir trečiųjų valstybių finansinius įnašus nustatytiems projektams, kurie nuosekliai papildo kitus EUCAP Sahel Mali veiksmus, įgyvendinti dviem toliau nurodytais atvejais:

               —

               projektas yra numatytas šio sprendimo finansinėje pažymoje; arba

               —

               projektas yra įtrauktas įgaliojimų vykdymo laikotarpiu, misijos vadovo prašymu iš dalies pakeitus minėtą finansinę pažymą.

         EUCAP Sahel Mali su šiomis valstybėmis sudaro susitarimą, kuriame visų pirma nustatomos konkrečios procedūros, taikomos nagrinėjant trečiųjų šalių skundus dėl žalos, padarytos dėl misijos vadovo veiksmų arba neveikimo naudojant lėšas, kurias skyrė šios valstybės.
   Prisidedančios valstybės narės jokiomis aplinkybėmis negali Sąjungos ar Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio laikyti atsakingais už misijos vadovo veiksmus ar neveikimą naudojant iš šių valstybių gautas lėšas.
   3.   Projektų grupei skirto trečiųjų valstybių finansinio įnašo priėmimą patvirtina PSK.
   16 straipsnis
   Sąjungos reagavimo veiksmų suderinamumas ir koordinavimas
   1.   Vyriausiasis įgaliotinis užtikrina šio sprendimo įgyvendinimo atitiktį Sąjungos išorės veiksmų visumai, be kita ko, vystymosi srities Sąjungos programoms.
   2.   Nedarant poveikio pavaldumo tvarkai, misijos vadovas savo veiksmus glaudžiai derina su Sąjungos delegacija Malyje, kad būtų užtikrintas Sąjungos veiksmų Malyje nuoseklumas. Nesikišdamas į pavaldumo tvarką, delegacijos Bamake vadovas, glaudžiai derindamas veiksmus su Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu Sahelyje, teikia vietos lygmens politines gaires misijos EUCAP Sahel Mali vadovui. Misijos EUCAP Sahel Mali vadovas, delegacijos Bamake vadovas ir ES specialusis įgaliotinis Sahelyje prireikus konsultuojasi.
   3.   Nustatomas misijos EUCAP Sahel Mali vadovo, misijos EUTM Mali vado, misijos EUCAP Sahel Niger vadovo ir misijos EUBAM Libya vadovo bendradarbiavimas.
   4.   Be to, EUCAP Sahel Mali koordinuoja ir derina savo veiksmus saugumo reformos srityje su MINUSMA ir kitais tarptautiniais partneriais.
   17 straipsnis
   Informacijos teikimas
   1.   Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas prireikus, atsižvelgiant į EUCAP Sahel Mali poreikius, trečiosioms valstybėms, dalyvaujančioms įgyvendinant šį sprendimą teikti EUCAP Sahel Mali tikslais parengtą Europos Sąjungos įslaptintą informaciją, pažymėtą ne aukštesnio kaip „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ lygio slaptumo žyma, Sprendimo 2013/488/ES.
   2.   Atsiradus konkretiems ir neatidėliotiniems operaciniams poreikiams, vyriausiasis įgaliotinis taip pat įgaliojamas bet kokią EUCAP Sahel Mali tikslais parengtą Europos Sąjungos įslaptintą informaciją, pažymėtą ne aukštesnio kaip „RESTREINT UE/ES RESTRICTED“ lygio slaptumo žyma, teikti priimančiajai valstybei, laikantis Sprendimo 2013/488/ES. Šiuo tikslu sudaromi vyriausiojo įgaliotinio ir priimančiosios valstybės kompetentingų valdžios institucijų susitarimai.
   3.   Vyriausiasis įgaliotinis įgaliojamas trečiosioms valstybėms, dalyvaujančioms arba pageidaujančioms dalyvauti įgyvendinant šį sprendimą, teikti bet kokius su EUCAP Sahel Mali klausimų svarstymu Taryboje susijusius neįslaptintus Sąjungos dokumentus, kuriems pagal Tarybos darbo tvarkos taisyklių (4) 6 straipsnio 1 dalį taikomas profesinės paslapties reikalavimas.
   4.   Vyriausiasis įgaliotinis gali šiuos įgaliojimus ir kompetenciją sudaryti 2 dalyje nurodytus susitarimus deleguoti EIVT pareigūnams, civilinių operacijų vadui ir (arba) misijos vadovui laikantis Sprendimo 2013/488/ES VI priedo VII skirsnio.
   18 straipsnis
   Įsigaliojimas ir galiojimo trukmė
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   Jis taikomas 24 mėnesių laikotarpio pabaigos, skaičiuojant nuo EUCAP Sahel Mali vykdymo pradžios datos.

      Priimta Liuksemburge 2014 m. balandžio 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. ASHTON

      (1)  2012 m. liepos 16 d. Tarybos sprendimas 2012/392/BUSP dėl Europos Sąjungos BSGP misijos Nigeryje (EUCAP Sahel Niger) (OL L 187, 2012 7 17, p. 48).

      (2)  2013 m. vasario 18 d. Tarybos sprendimas 2013/87/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės misijos siekiant prisidėti prie Malio ginkluotųjų pajėgų mokymo (EUTM Mali) pradėjimo (OL L 46, 2013 2 19, p. 27).

      (3)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).

      (4)  2009 m. gruodžio 1 d. Tarybos sprendimas 2009/937/ES, patvirtinantis Tarybos darbo tvarkos taisykles (OL L 325, 2009 12 11, p. 35).