title: 2014 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas 2014/383/BUSP, kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afganistane įgaliojimų terminas

text:
24.6.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 183/60

         TARYBOS SPRENDIMAS 2014/383/BUSP
   2014 m. birželio 23 d.
   kuriuo pratęsiamas Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afganistane įgaliojimų terminas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2013 m. liepos 22 d. Taryba priėmė Sprendimą 2013/393/BUSP (1), kuriuo Franz-Michael SKJOLD MELLBIN paskirtas Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau – ES specialusis įgaliotinis) Afganistane. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas baigiasi 2014 m. birželio 30 d.;

               (2)

               ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas turėtų būti pratęstas papildomam 8 mėnesių laikotarpiui;

               (3)

               ES specialusis įgaliotinis vykdys įgaliojimus tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti siekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytų Sąjungos išorės veiksmų tikslų,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
   ES specialiojo įgaliotinio Afganistane Franz-Michael SKJOLD MELLBIN įgaliojimai pratęsiami iki 2015 m. vasario 28 d. Taryba, remdamasi Politinio ir saugumo komiteto (toliau – PSK) įvertinimu bei Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) pasiūlymu, gali nuspręsti ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimus nutraukti anksčiau.
   2 straipsnis
   Politikos tikslai
   ES specialusis įgaliotinis atstovauja Sąjungai ir propaguoja Sąjungos politikos tikslus Afganistane, glaudžiai derindamas veiklą su valstybių narių atstovais Afganistane. Konkrečiau, ES specialusis įgaliotinis:

               a)

               prisideda prie ES ir Afganistano bendros deklaracijos, 2014–2016 m. ES strategijos Afganistane ir, atitinkamais atvejais, ES ir Afganistano bendradarbiavimo susitarimo dėl partnerystės ir plėtros įgyvendinimo;

               b)

               remia Sąjungos ir Afganistano politinį dialogą;

               c)

               remia Jungtines Tautas (JT), joms imantis pagrindinio vaidmens Afganistane, ypatingą dėmesį skirdamas pastangoms geriau koordinuoti tarptautinę paramą, tokiu būdu skatindamas Bonos, Čikagos ir Tokijo konferencijų komunikatų ir atitinkamų JT rezoliucijų įgyvendinimą.

         3 straipsnis
   Įgaliojimai
   Įgyvendindamas savo įgaliojimus, ES specialusis įgaliotinis, glaudžiai bendradarbiaudamas su valstybių narių atstovais Afganistane:

               a)

               propaguoja Sąjungos požiūrį į politinį procesą ir įvykių raidą Afganistane;

               b)

               palaiko glaudžius ryšius su atitinkamomis Afganistano institucijomis, ypač Vyriausybe ir Parlamentu, taip pat vietos valdžios institucijomis, ir remia jų vystymą. Taip pat turėtų būti palaikomi ryšiai su kitomis Afganistano politinėmis grupėmis ir kitais svarbiais Afganistane veikiančiais subjektais, visų pirma atitinkamais pilietinės visuomenės subjektais;

               c)

               palaiko glaudžius ryšius su atitinkamais tarptautiniais ir regioniniais Afganistane veikiančiais subjektais, visų pirma JT Generalinio Sekretoriaus specialiuoju atstovu ir Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacijos vyresniuoju civiliniu įgaliotiniu bei kitais svarbiausiais partneriais ir organizacijomis;

               d)

               konsultuoja dėl padarytos pažangos siekiant ES ir Afganistano bendros deklaracijos, 2014–2016 m. ES strategijos Afganistane, ES ir Afganistano bendradarbiavimo susitarimo dėl partnerystės ir plėtros bei Bonos, Čikagos ir Tokijo konferencijų komunikatų tikslų, visų pirma šiose srityse:

                           —

                           civilinių gebėjimų stiprinimas, visų pirma subnacionaliniu lygiu,

                           —

                           geras valdymas ir teisinės valstybės egzistavimui būtinų institucijų, visų pirma nepriklausomos teismų sistemos, kūrimas,

                           —

                           rinkimų reformos,

                           —

                           saugumo sektoriaus reformos, įskaitant teisminių institucijų, nacionalinės kariuomenės ir policijos pajėgų stiprinimą ir visų pirma civilinės policijos tarnybos plėtojimą,

                           —

                           augimo skatinimas, visų pirma pasitelkiant žemės ūkį ir kaimo plėtrą,

                           —

                           pagarba Afganistano tarptautiniams įsipareigojimams žmogaus teisių srityje, įskaitant pagarbą mažumoms priklausančių asmenų teisėms ir moterų bei vaikų teisėms,

                           —

                           pagarba demokratijos ir teisinės valstybės principams,

                           —

                           moterų dalyvavimo viešajame administravime, pilietinės visuomenės veikloje ir, vadovaujantis JT Saugumo Tarybos rezoliucija 1325, taikos procese skatinimas,

                           —

                           pagarba Afganistano tarptautiniams įsipareigojimams, įskaitant bendradarbiavimą, susijusį su tarptautinėmis pastangomis kovoti su terorizmu, neteisėta prekyba narkotikais, prekyba žmonėmis ir ginklų bei masinio naikinimo ginklų ir susijusių medžiagų platinimu,

                           —

                           palankesnių sąlygų humanitarinės pagalbos teikimui ir tvarkingam pabėgėlių bei šalies viduje perkeltų asmenų grįžimui sudarymas ir

                           —

                           Sąjungos dalyvavimo ir veiklos Afganistane veiksmingumo didinimas ir dalyvavimas rengiant reguliarias 2014–2016 m. ES strategijos Afganistane įgyvendinimo ataskaitas, kurių prašo Taryba;

               e)

               aktyviai dalyvauja vietos koordinavimo forumų, pavyzdžiui, Jungtinės koordinavimo ir stebėsenos valdybos, veikloje, kartu išsamiai informuodamas nedalyvaujančias valstybes nares apie tais lygiais priimtus sprendimus;

               f)

               konsultuoja dėl Sąjungos dalyvavimo ir jos pozicijų su Afganistanu susijusiose tarptautinėse konferencijose;

               g)

               aktyviai skatina regioninį bendradarbiavimą įgyvendinant atitinkamas iniciatyvas, įskaitant Stambulo procesą ir Regionų ekonominio bendradarbiavimo konferenciją Afganistano klausimais (RECCA);

               h)

               prisideda prie Sąjungos žmogaus teisių politikos ir ES žmogaus teisių gairių, visų pirma dėl moterų ir vaikų konfliktų apimtose vietovėse, įgyvendinimo, visų pirma vykdant stebėseną ir reaguojant į pokyčius šioje srityje;

               i)

               prireikus teikia paramą įtraukiam Afganistano vadovaujamam taikos procesui, kuriuo siekiama politinio sprendimo, laikantis Bonos konferencijoje nustatytų principinių ribų.

         4 straipsnis
   Įgaliojimų vykdymas
   1.   ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už įgaliojimų vykdymą; jo veiklą prižiūri vyriausiasis įgaliotinis.
   2.   PSK palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu, o su Taryba ES specialusis įgaliotinis bendrauja pirmiausia per šį komitetą. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nedarant poveikio vyriausiojo įgaliotinio įgaliojimams.
   3.   ES specialusis įgaliotinis savo veiksmus glaudžiai koordinuoja su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau – EIVT) ir atitinkamais jos padaliniais.
   5 straipsnis
   Finansavimas
   1.   Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu laikotarpiu nuo 2014 m. liepos 1 d. iki 2015 m. vasario 28 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 3 760 000 EUR.
   2.   Išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
   3.   Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis yra atskaitingas Komisijai.
   6 straipsnis
   Darbuotojų grupės sudarymas ir sudėtis
   1.   Neviršydamas ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių, ES specialusis įgaliotinis sudaro darbuotojų grupę. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis laiku ir reguliariai praneša Tarybai ir Komisijai apie darbuotojų grupės sudėtį.
   2.   Valstybės narės, Sąjungos institucijos ir EIVT gali pasiūlyti deleguoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Atlyginimą tokiems deleguotiems darbuotojams moka atitinkamai ta valstybė narė, atitinkama Sąjungos institucija arba EIVT. Valstybių narių į Sąjungos institucijas arba EIVT deleguoti ekspertai taip pat gali būti komandiruojami dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti valstybės narės pilietybę.
   3.   Visi deleguoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs siunčiančiajai valstybei narei, siunčiančiajai Sąjungos institucijai arba EIVT ir vykdo savo pareigas bei veikia ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų labui.
   7 straipsnis
   ES specialiojo įgaliotinio ir jo personalo privilegijos ir imunitetai
   Atitinkamai su priimančiąja šalimi susitariama dėl ES specialiojo įgaliotinio misijos ir ES specialiojo įgaliotinio personalo narių užduočių įvykdymui bei sklandžiam darbui užtikrinti būtinų privilegijų, imunitetų ir papildomų garantijų. Valstybės narės ir EIVT šiuo tikslu teikia visą reikalingą paramą.
   8 straipsnis
   ES įslaptintos informacijos saugumas
   ES specialusis įgaliotinis ir jo darbuotojų grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų Tarybos sprendimu 2013/488/ES (2).
   9 straipsnis
   Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
   1.   Valstybės narės, Komisija ir Tarybos generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su visa reikiama informacija.
   2.   Prireikus Sąjungos delegacijos ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
   10 straipsnis
   Saugumas
   ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį jo atsakomybei priskirtoje geografinėje teritorijoje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių tiesiogiai ES specialiajam įgaliotiniui pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:

               a)

               sudarydamas konkretų saugumo planą, grindžiamą EIVT gairėmis, kuriame numatomos konkrečios fizinės, organizacinės ir procedūrinės saugumo priemonės, kuris reglamentuoja personalo saugaus atvykimo į geografinę teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymą, taip pat saugumo incidentų valdymą, ir kuriame numatomas misijos nenumatytų atvejų ir evakuacijos planas;

               b)

               užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti personalo nariai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl geografinėje teritorijoje esančių sąlygų;

               c)

               užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į geografinę teritoriją visiems ES specialiojo įgaliotinio darbuotojų grupės nariams, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, būtų organizuotas atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į rizikos lygį toje teritorijoje;

               d)

               užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai bei Komisijai raštu būtų teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios pažangos ataskaitos ir įgaliojimų vykdymo ataskaitos dalį.

         11 straipsnis
   Ataskaitų teikimas
   ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos ataskaitos platinamos per sistemą COREU. ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai. Pagal Sutarties 36 straipsnį ES specialusis įgaliotinis gali dalyvauti informuojant Europos Parlamentą.
   12 straipsnis
   Koordinavimas
   1.   ES specialusis įgaliotinis prisideda prie Sąjungos veiksmų vieningumo, nuoseklumo ir veiksmingumo užtikrinimo bei padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės ir valstybių narių veiksmai būtų vykdomi suderintai siekiant Sąjungos politikos tikslų. ES specialiojo įgaliotinio veikla koordinuojama su Komisijos ir Sąjungos delegacijos Pakistane veikla. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių atstovybes ir Sąjungos delegacijas.
   2.   Veiksmų vietoje palaikomas glaudus ryšys su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių atstovybių vadovais. Jie deda visas įmanomas pastangas padėdami ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti savo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis teikia ES policijos misijos Afganistane (EUPOL AFGHANISTAN) vadovui konsultacijas vietos politiniais klausimais. ES specialusis įgaliotinis ir civilinės operacijos vadas prireikus konsultuojasi tarpusavyje. ES specialusis įgaliotinis taip pat palaiko ryšius su kitais veiksmų vietoje esančiais tarptautiniais ir regioniniais subjektais.
   13 straipsnis
   Pagalba pretenzijų atveju
   ES specialusis įgaliotinis ir jo personalas teikia pagalbą, susijusią su atsaku į bet kokias pretenzijas ir prievoles, kylančias dėl ankstesnių ES specialiųjų įgaliotinių Afganistane įgaliojimų vykdymo, ir dėl tokių tikslų suteikia administracinę pagalbą bei prieigą prie atitinkamų dokumentų.
   14 straipsnis
   Peržiūra
   Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. Iki 2014 m. lapkričio mėn. pabaigos ES specialusis įgaliotinis pateikia vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai ir Komisijai išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
   15 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   Jis taikomas nuo 2014 m. liepos 1 d.

      Priimta Liuksemburge 2014 m. birželio 23 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         C. ASHTON

      (1)  OL L 198, 2013 7 23, p. 47.

      (2)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).


title: 2016 m. vasario 12 d. Komisijos sprendimas, kuriuo įsteigiama Kovos su eurų padirbinėjimu ekspertų grupė

text:
13.2.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 58/5

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2016 m. vasario 12 d.
   kuriuo įsteigiama Kovos su eurų padirbinėjimu ekspertų grupė
   (2016/C 58/06)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   kadangi:

               (1)

               Komisijos sprendime (ES) 2015/512 (1) numatyta, kad Ekonomikos ir finansų reikalų generalinis direktoratas (toliau – Generalinis direktoratas) atsakingas už uždavinius, susijusius su Komisijos teisinių ir reguliavimo iniciatyvų, kuriomis siekiama užtikrinti eurų apsaugą nuo padirbinėjimo, rengimu ir parama teikiant mokymo paslaugas ir techninę pagalbą. Kad galėtų užtikrinti veiksmingą ir pastovią eurų apsaugą, Komisijai reikia pasitelkti patariamojo organo specialistų profesinę patirtį;

               (2)

               todėl būtina įsteigti eurų banknotų ir monetų apsaugos nuo padirbinėjimo ekspertų grupę ir apibrėžti jos užduotis bei struktūrą;

               (3)

               grupė turėtų padėti Komisijai gerinti bendros eurų apsaugos sąlygas remiantis teisinėmis iniciatyvomis siekiant sustiprinti prevenciją bei kovą su padirbinėjimu ir taikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 331/2014 (2). Ši grupė taip pat turėtų glaudžiai ir reguliariai bendradarbiauti su nacionalinėmis kompetentingomis institucijomis, Komisija, Europos techniniu moksliniu centru (toliau – ETMC), įsteigtu Tarybos sprendimu 2003/861/EB (3), Europos centriniu banku (toliau – ECB) ir Europolu.

               (4)

               grupę turėtų sudaryti kompetentingų valstybių narių institucijų, ETMC, ECB ir Europolo ekspertai;

               (5)

               turėtų būti nustatytos grupės nariams taikomos informacijos atskleidimo taisyklės;

               (6)

               asmens duomenys turėtų būti tvarkomi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 45/2001 (4);

               (7)

               tikslinga nustatyti šio sprendimo taikymo laikotarpį. Vėliau Komisija apsvarstys, ar jį reikėtų pratęsti,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Dalykas
   Šiuo sprendimu įsteigiama Komisijos Kovos su eurų padirbinėjimu ekspertų grupė (toliau – KEPEG).
   2 straipsnis
   KEPEG užduotys
   KEPEG tikslai yra šie:

               a)

               padėti Komisijai rengti pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, taip pat deleguotuosius aktus ar politikos iniciatyvas, skirtas banknotų ir monetų apsaugai nuo padirbinėjimo;

               b)

               užmegzti glaudų ir reguliarų valstybių narių kompetentingų institucijų, Komisijos, ETMC, ECB ir Europolo bendradarbiavimą siekiant užtikrinti veiksmingą ir pastovią eurų apsaugą;

               c)

               keistis informacija ir nustatyti gerąją patirtį, susijusią su eurų apsauga nuo padirbinėjimo, su kova su padirbtais banknotais ir monetomis ir su padirbinėjimo poveikiu strateginės analizės tikslais,

               d)

               teikti patarimus ir žinias Komisijai, siekiant įgyvendinti Sąjungos teisės aktus, programas ir politiką, visų pirma su Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1338/2001 (5) susijusiais klausimais;

               e)

               aptarti Reglamento (ES) Nr. 331/2014 taikymą.

         3 straipsnis
   Konsultacijos
   Komisija gali konsultuotis su KEPEG dėl klausimų, susijusių su bendra eurų apsauga remiantis teisėkūros iniciatyvomis, kuriomis siekiama stiprinti padirbinėjimo prevenciją ir kovą su juo (6).
   4 straipsnis
   Narystė ir narių skyrimas
   1.   KEPEG turėtų sudaryti kompetentingų valstybių narių institucijų, ETMC, ECB ir Europolo atstovai.
   2.   Nariai informuoja Komisiją apie savo paskirtus atstovus.
   3.   Asmens duomenys renkami, tvarkomi ir skelbiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 45/2001.
   5 straipsnis
   Veikla
   1.   Kompetentinga Komisijos tarnyba skiria darbo grupės pirmininką.
   2.   Komisijos atstovas ad hoc pagrindu gali kviesti grupės darbe dalyvauti KEPEG nepriklausančius ekspertus, turinčius specialiųjų žinių kuriuo nors darbotvarkės klausimu. Be to, Komisijos atstovas asmenims, organizacijoms (kaip apibrėžta ekspertų grupių horizontaliųjų taisyklių 8 taisyklės 3 dalyje (7)) ir šalims kandidatėms gali suteikti stebėtojo statusą.
   3.   KEPEG nariai ir jų atstovai, taip pat kviestiniai ekspertai ir stebėtojai laikosi Sutartyse ir jų įgyvendinimo taisyklėse nustatytų įpareigojimų saugoti profesinę paslaptį, taip pat Komisijos saugumo taisyklių, susijusių su ES įslaptintos informacijos apsauga, nustatytų Komisijos sprendimuose (ES, Euratomas) 2015/443 (8) ir (ES, Euratomas) 2015/444 (9). Jei šių įpareigojimų nesilaikoma, Komisija gali imtis visų tinkamų priemonių.
   4.   KEPEG posėdžiai vyksta Komisijos patalpose. Komisija teikia sekretoriato paslaugas.
   5.   Savo darbo tvarkos taisykles KEPEG tvirtina remdamasi standartinėmis ekspertų grupių darbo tvarkos taisyklėmis.
   6.   Komisija skelbia visus svarbius dokumentus, susijusius su KEPEG vykdoma veikla, įskaitant darbotvarkes, protokolus ir dalyvių pateiktą informaciją, t. y. įtraukia juos į Komisijos ekspertų grupių ir kitų panašių subjektų registrą arba tame registre pateikia nuorodą į specialią interneto svetainę, kurioje pateikti minėtieji dokumentai. Atitinkami dokumentai neskelbiami, jeigu paviešinus dokumentą būtų pakenkta viešajam arba privačiajam interesui pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 (10) 4 straipsnį.
   6 straipsnis
   Posėdžių išlaidos
   1.   KEPEG veikloje dalyvaujantiems asmenims už jų teikiamas paslaugas neatlyginama.
   2.   Dalyvaujančių asmenų patirtas su grupės veikla susijusias kelionės ir pragyvenimo išlaidas pagal galiojančias Komisijos nuostatas kompensuoja Komisija.
   3.   Tos išlaidos atlyginamos neviršijant pagal metinę išteklių skyrimo procedūrą skirtų asignavimų.
   7 straipsnis
   Taikymas
   Šis sprendimas taikomas nuo jo priėmimo dienos iki 2025 m. gruodžio 31 d.

      Priimta Briuselyje 2016 m. vasario 12 d.

            Komisijos vardu

         Pierre MOSCOVICI

            Komisijos narys

      (1)  2015 m. kovo 25 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/512, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 1999/352/EB, EAPB, Euratomas dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) įsteigimo (OL L 81, 2015 3 26, p. 4).

      (2)  2014 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 331/2014, kuriuo nustatoma mainų, pagalbos ir mokymo programa, skirta apsaugai nuo eurų padirbinėjimo (programa „Pericles 2020“), ir kuriuo panaikinami Tarybos sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB (OL L 103, 2014 4 5, p. 1).

      (3)  2003 m. gruodžio 8 d. Tarybos sprendimas 2003/861/EB dėl analizės ir bendradarbiavimo dėl padirbtų euro monetų (OL L 325, 2003 12 12, p. 44).

      (4)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).

      (5)  2001 m. birželio 28 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1338/2001, nustatantis priemones, būtinas euro apsaugai nuo padirbinėjimo (OL L 181, 2001 7 4, p. 6).

      (6)  Kaip nustatyta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1338/2001 12 konstatuojamojoje dalyje.

      (7)  C(2010) 7649 galutinis.

      (8)  2015 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas (ES, Euratomas) 2015/443 dėl saugumo Komisijoje (OL L 72, 2015 3 17, p. 41).

      (9)  2015 m. kovo 13 d. Komisijos sprendimas (ES, Euratomas) 2015/444 dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 72, 2015 3 17, p. 53).

      (10)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001 5 31, p. 43).


title: 2015 m. balandžio 8 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 110/15/COL, kuriuo „Innovation Norway“ 16 mln. NOK papildoma pagalba „Finnfjord AS“ skelbiama nesuderinama (Norvegija) [2016/905]

text:
9.6.2016

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 152/47

            ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
      Nr. 110/15/COL
      2015 m. balandžio 8 d.
      kuriuo „Innovation Norway“ 16 mln. NOK papildoma pagalba „Finnfjord AS“ skelbiama nesuderinama (Norvegija) [2016/905]

         [nekonfidenciali versija]
          (*)

      ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (INSTITUCIJA),
      atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (EEE susitarimas), ypač į jo 61 straipsnį ir 26 protokolą;
      atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (Susitarimas dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo), ypač į jo 24 straipsnį;
      atsižvelgdama į Susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo 3 protokolą (3 protokolas), ypač į jo II dalies 7 straipsnio 5 dalį,
      kadangi:
      I.   FAKTAI

      1.   Procedūra

                  (1)

                  2011 m. bendrovei „Finnfjord AS“ („Finnfjord“) buvo suteikta 175 mln. NOK valstybės pagalba pagal Energijos fondo schemą (žr. toliau) dėl energijos regeneracijos sistemos sukūrimo jos ferosilicio gamybos įmonėje. Toks pagalbos suteikimas buvo patvirtintas Institucijos sprendimu Nr. 39/11/COL (1).

                  (2)

                  Pasibaigus iki pranešimo pateikimo vykusioms diskusijoms, kurios buvo pradėtos 2012 m. lapkričio mėn., Norvegijos valdžios institucijos 2013 m. birželio 26 d. raštu pranešė apie „Innovation Norway“ (IN) teikiamą papildomą pagalbą bendrovei „Finnfjord“ pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį (2). Būtent ši priemonė yra dabartinio sprendimo dalykas.

                  (3)

                  2013 m. liepos 5 d. raštu (3) Institucija paprašė Norvegijos valdžios institucijas pateikti papildomos informacijos. Norvegijos valdžios institucijos ją pateikė 2013 m. rugpjūčio 19 d. raštu (4). 2013 m. rugpjūčio 28 d. raštu (5) Institucija paprašė papildomos informacijos. Norvegijos valdžios institucijos ją pateikė 2013 m. rugsėjo 18 d. raštu (6). 2013 m. lapkričio 13 d. raštu (7) Institucija pranešė Norvegijos valdžios institucijoms, kad ji priėmė sprendimą Nr. 445/13/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl priemonės, apie kurią buvo pranešta.

                  (4)

                  2014 m. vasario 21 d. e. laišku (8) Norvegijos valdžios institucijos pateikė pastabas dėl sprendimo. 2014 m. balandžio 10 d., po ilgų diskusijų su Norvegijos valdžios institucijomis ir „Finnfjord“ dėl slaptos informacijos, sprendimas buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir EEE priede (9). „Finnfjord“ buvo vienintelė pastabas pateikusi trečioji šalis (10). 2014 m. gegužės 13 d. raštu (11) šios pastabos buvo perduotos Norvegijos valdžios institucijoms. 2014 m. birželio 6 d. raštu (12) Norvegijos valdžios institucijos pateikė pastabas dėl trečios šalies pastabų. 2014 m. rugsėjo 25 d. e. laišku (13)„Finnfjord“ pateikė papildomų pastabų. 2014 m. spalio 8 d. e. laišku (14) Institucija paprašė „Finnfjord“ pateikti papildomos informacijos. „Finnfjord“ ją pateikė 2014 m. spalio 24 d. ir 27 d. (15) e. laiškais. 2014 m. spalio 27 d. raštu (16) Norvegijos valdžios institucijoms buvo pateikta papildomų pastabų ir informacijos. Norvegijos valdžios institucijos pateikė savo atsakymą 2014 m. lapkričio 12 d. raštu (17). Nuo 2014 m. lapkričio mėn. iki 2015 m. sausio mėn. Institucija neoficialiai bendravo e. laiškais ir telefonu su Norvegijos valdžios institucijomis ir „Finnfjord“.

            2.   Priemonė, apie kurią pranešta, – 16 mln. NOK dotacija

                  (5)

                  Priemonė, apie kurią pranešta, yra IN tiesioginė 16 mln. NOK dotacija bendrovei „Finnfjord“. Ji yra skirta iš dalies padengti nuo [680–720] mln. NOK iki [maždaug 800] mln. NOK išaugusioms projekto sąnaudoms.

                  (6)

                  IN 2012 m. gruodžio 10 d. raštu pranešė „Finnfjord“ apie savo sprendimą suteikti priemonę, apie kurią pranešta.

            3.   IN ir SNN suteiktos paskolos

                  (7)

                  IN paaiškino, kad „Finnfjord“ reikėjo papildomų [80–95] mln. NOK energijos regeneracijos projektui užbaigti. Taigi, 16 mln. NOK suma padengta tik dalis išaugusių sąnaudų.

                  (8)

                  Tuo pačiu metu, kai bendrovė IN suteikė „Finnfjord“ 16 mln. NOK tiesioginę dotaciją, ji „Finnfjord“ suteikė ir 18 mln. NOK paskolą. Tada „Finnfjord“ jau buvo pasiskolinusi iš IN 100 mln. NOK dėl to paties projekto. Institucijai nebuvo pranešta nė apie vieną iš šių paskolų. IN teigia, kad paskolos buvo suteiktos rinkos sąlygomis, todėl jos nebuvo valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

                  (9)

                  Tuo pat metu, kai „Finnfjord“ gavo 18 mln. NOK paskolą iš IN, ji gavo [45–60] mln. NOK paskolą iš finansų įstaigos SpareBank 1 Nord-Norge (SNN). „Finnfjord“ esamos paskolos, kurias suteikė SNN dėl projekto, iš viso siekė [300–325] mln. NOK.

                  (10)

                  Taigi, [80–95] mln. NOK išaugusios sąnaudos buvo padengtos 16 mln. NOK tiesiogine dotacija ir dviem 18 mln. NOK ir [45–60] mln. NOK paskolomis.

            4.   „Innovation Norway“ (IN)

                  (11)

                  IN yra viešojo sektoriaus įmonė, įsteigta įstatymu dėl bendrovės „Innovation Norway“ (18). Ji priklauso Norvegijos valstybei, konkrečiai, Vietos valdžios ir regioninės plėtros ministerijai (51 %) ir visoms 19 Norvegijos apygardų institucijoms (49 %). IN yra finansuojama iš viešųjų išteklių.

            5.   „Enova SF“ („Enova“)

                  (12)

                  „Enova SF“ („Enova“) yra valstybės įmonė (19), visiškai priklausanti Norvegijos valstybei, konkrečiai, Naftos ir energetikos ministerijai. Ji yra atsakinga už Energijos fondo schemą, valstybės pagalbos schemą, skirtą aplinkos apsaugai skatinti, kuri patvirtinta Institucijos sprendimais Nr. 125/06/COL (20) ir Nr. 248/11/COL (21). „Enova“ yra finansuojama iš viešųjų išteklių.

                  (13)

                  Pagal Energijos fondo schemą „Enova“ rengia konkursus dėl pagalbos, kuri suteikiama atrinktiems projektams – tiems, kurių energijos rezultatas suteiktos pagalbos vienai Norvegijos kronai yra geriausias (22).

            6.   Energijos regeneravimo projekto užbaigimas ir „Enova“ suteiktos pagalbos paskutinės dalies išmokėjimas

                  (14)

                  „Enova“ išmoka paskutinę 20 % individualios pagalbos priemonės dalį tik tada, kai jau yra patvirtinusi galutinio projekto ataskaitą (23). Remiantis „Finnfjord“ pranešimu spaudai (24), 2012 m. spalio 30 d. energijos regeneravimo sistema jau buvo įdiegta ir veikė. 2012 m. lapkričio 22 d.„Enova“ patvirtino galutinę „Finnfjord“ ataskaitą. 2012 m. lapkričio 23 d.„Enova“ išmokėjo paskutinę pagalbos dalį – 35 mln. NOK (20 % visos 175 mln. NOK pagalbos sumos).

            7.   Gavėjas – „Finnfjord AS“ („Finnfjord“)

                  (15)

                  „Finnfjord“ yra šeimai priklausanti ribotos atsakomybės bendrovė. Siūloma pagalba remiama įmonė yra Trumso apygardos, kuri yra antra šiauriausia Norvegijos apygarda, Finsneso mieste.

            8.   Išaugusios sąnaudos

                  (16)

                  Pranešime, kurio pagrindu buvo priimtas 2011 m. vasario 9 d. Institucijos sprendimas Nr. 39/11/COL, kuriuo patvirtinama bendrovės „Enova“ 175 mln. NOK pagalba „Finnfjord“, numatytas „Finnfjord“ energijos regeneravimo projekto biudžetas yra 511,66 mln. NOK. Pagalba buvo skirta esamai aušinimo sistemai energijos regeneravimo padalinyje pakeisti. Buvo ketinama kasmet pagaminti 224 GWh elektros energijos ir regeneruoti 125 GWh technologinio garo. Taigi, apskaičiuota metinė energijos gamyba siekė 349 GWh.

                  (17)

                  Remiantis dabartiniu pranešimu, iki 2011 m. vasario mėn. apskaičiuotas biudžetas jau buvo išaugęs 190 mln. NOK: nuo 511,66 mln. NOK iki 700 mln. NOK. Nepaisant šio reikšmingo padidėjimo, 2011 m. vasario 7 d.„Finnfjord“ valdyba nusprendė tęsti projektą. Tada „Finnfjord“ didesnės pagalbos neprašė. Pagalba, apie kurią pranešta, neskirta išaugusioms sąnaudoms, dėl kurių sąmata išaugo iki 700 mln. NOK, padengti.

                  (18)

                  Pagrindinė sąnaudų padidėjimo priežastis – „Finnfjord“ sprendimas skirti visas projekto pajėgas tik elektros gamybai iš garų (o ne iš technologinio garo), įsigyjant galingesnę garo turbiną. Turbina buvo užsakyta 2011 m. sausio 7 d. Teisiškai privalomas susitarimas dėl turbinos buvo sudarytas 2011 m. vasario 23 d.2011 m. vasario 16 d. raštu „Finnfjord“ pranešė bendrovei „Enova“, kad ji užsakė galingesnę turbiną, kuri kasmet leistų pagaminti 344,5 GWh elektros energijos. Taigi, ši išaugusi elektros energijos gamyba buvo panaši į apskaičiuotą visą elektros ir garų gamybą – 349 GWh. Tuo remdamasi, „Finnfjord“ paprašė, kad garo gamyba nebebūtų įtraukiama į remiamą projektą. 2011 m. vasario 17 d. raštu „Enova“ patvirtino projekto pakeitimą.

                  (19)

                  Visu projekto etapu „Finnfjord“ teikė bendrovei „Enova“ pažangos ataskaitas. 2012 m. balandžio 30 d. ataskaitoje „Finnfjord“ pranešė apie papildomai išaugusias sąnaudas, susijusias su turbinos įrengimu, garo ir kondensacijos vamzdžiais ir grioviais. Papildomos sąnaudos sudarė maždaug 5 mln. NOK. „Finnfjord“ vis dar siekė, kad visos projekto sąnaudos neviršytų 700 mln. NOK sąmatos.

                  (20)

                  Jos 2012 m. birželio 29 d. pažangos ataskaitoje visa sąnaudų sąmata vis dar buvo 700 mln. NOK. Tačiau jau tada buvo apskaičiuota, kad projektui reikės papildomai [5–10] mln. NOK dėl išaugusių sąnaudų. Šios išaugusios sąnaudos buvo aptartos „Finnfjord“ valdybos 2012 m. birželio 19 d. posėdyje. Norvegijos valdžios institucijos nepaaiškino, kodėl visoms sąnaudoms išaugus [10–15] mln. NOK [(…)], 2012 m. birželio 29 d. pažangos ataskaitoje nebuvo pakoreguota visų sąnaudų (700 mln. NOK) sąmata.

                  (21)

                  Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad „Finnfjord“ vienu metu 2012 m. pavasarį pradėjo neoficialias diskusijas su „Enova“ dėl papildomos pagalbos gavimo, siekdama padengti išaugusias projekto sąnaudas. 2012 m. liepos 5 d., remdamasi neoficialia informacija, „Finnfjord“ oficialiai kreipėsi į „Enova“ dėl papildomos pagalbos. Tuomet „Finnfjord“ patikslino savo visą sąnaudų sąmatą iki [730–760] mln. NOK.

                  (22)

                  Institucijos pateikta informacija rodo, kad „Finnfjord“, remdamasi 2012 m. liepos 31 d. užbaigta biudžeto peržiūra, nustatė, jog įgyvendinant projektą bus patirta papildomų sąnaudų, ir visa sąnaudų sąmata buvo padidinta nuo [740] mln. NOK iki [maždaug 800] mln. NOK. Sąnaudos išaugo dėl: esamos įrangos pritaikymų, trijų esamų krosnių pritaikymų, dūmų latakų pritaikymo, instaliacijų turbinos pastate ir kituose pastatuose, ilgesniam nei numatyta laikui sustabdytos gamybos, ir darbo bei instaliacijų užbaigimo. „Finnfjord“ paprašė bendrovės „Enova“ papildomos pagalbos, kad būtų galima įvykdyti projekto vidaus reikalavimus dėl pelningumo. „Finnfjord“ išsamiau paaiškino išaugusių sąnaudų priežastis savo 2012 m. rugsėjo 12 d. pažangos ataskaitoje.

                  (23)

                  2012 m. rugpjūčio mėn. pradžioje „Finnfjord“ neoficialiai aptarė su „Enova“, kad galbūt reikėtų atidėti darbus trečioje krosnyje ir juos laikyti atskiru projektu, kad būtų galima kreiptis į „Enova“ dėl papildomos pagalbos jos prašant naujam projektui.

                  (24)

                  2012 m. rugpjūčio 20 d. raštu „Enova“ atmetė pagalbos prašymą.

                  (25)

                  „Finnfjord“ valdybai susitikus 2012 m. rugsėjo 25 d., nustatyta iš viso [maždaug 800] mln. NOK sąnaudų sąmata. Tame posėdyje „Finnfjord“ valdyba svarstė tris galimas veiksmų kryptis:

                              i.

                              užbaigti projektą finansuojant išaugusias sąnaudas iš bendrovės bendro grynųjų pinigų srauto;

                              ii.

                              atidėti trečios krosnies darbus ir juos priskirti atskiram projektui, dėl kurio kreiptis į bendrovę „Enova“ papildomos pagalbos;

                              iii.

                              gauti papildomą [80–95] mln. NOK finansavimą iš bendrovės „Enova“ (pagalbą), SNN (paskolą), ir IN (paskolą ir pagalbą), kad būtų galima užbaigti projektą.

                  (26)

                  Valdyba nusprendė rinktis trečią variantą.

                  (27)

                  IN pateikė Institucijai valdybos posėdžio protokolo ištrauką dėl trečios alternatyvos. Paraiškoje, kuria kreipiamasi į „Enova“ ir IN dėl papildomos pagalbos, teigiama:
                  „Galima bendrovės „Enova“ ir [IN] dotacija ir (arba) paskola bus tiesiogiai naudojama, siekiant sumažinti likvidumo paskolą, kurios buvo prašoma iš [SNN]“ (25).

                  (28)

                  Kaip teigia IN, valdyba nusprendė, kad pirma veiksmų kryptis iš esmės reikštų, jog projektas bus finansuojamas „Finnfjord“ kreditorių sąskaita, o tai teisiniu požiūriu nebūtų patartina, ir ilgalaikiu laikotarpiu tai nebūtų logiškas sprendimas. Taip pat, kaip teigia IN, valdyba nelaikė, kad antra galimybė yra perspektyvi veiksmų kryptis, nes ji padarė išvadą, jog trečios krosnies darbų atidėjimas būtų pernelyg brangus.

                  (29)

                  Savo pastabose dėl Institucijos sprendimo pradėti oficialų tyrimą Norvegijos valdžios institucijos paaiškino, kad galutinės sąnaudos iš viso sudarė [maždaug 800] mln. NOK. Norvegijos valdžios institucijos nepaaiškino, kada dėl to buvo galutinai nuspręsta.

            9.   Sąnaudų išaugimo apžvalga

                  Data, veiksmas

                  Apskaičiuotas biudžetas mln. NOK

                  Pradinis biudžetas, kaip apibūdinta 2011 m. vasario 9 d. sprendime Nr. 39/11/COL

                  511,66

                  2011 m. vasario 7 d., „Finnfjord“ valdybos posėdis

                  [680–720]

                  2012 m. liepos 5 d.„Finnfjord“ kreipėsi į „Enova“ dėl papildomos pagalbos

                  [730–760]

                  2012 m. liepos 31 d., „Finnfjord“ biudžeto peržiūra

                  [740–790]

                  2012 m. rugsėjo 25 d., „Finnfjord“ valdybos posėdis

                  [740–790]

                  Visos galutinės sąnaudos

                  [maždaug 800]

            10.   IN bendrovės suteikta pagalba ir [80–95] mln. NOK paketas

                  (30)

                  2012 m. rugpjūčio 28 d.„Finnfjord“ pradėjo neoficialų dialogą su IN ir SNN, siekdama gauti [80–95] mln. NOK, kurių reikėjo projekto užbaigimui finansuoti.

                  (31)

                  2012 m. spalio 1 d. raštu „Finnfjord“ oficialiai kreipėsi į SNN dėl papildomų paskolų. „Finnfjord“ oficialiai kreipėsi dėl papildomų paskolų ir dotacijų iš IN 2012 m. spalio 11 d., tačiau pagalbos sumos nenurodė.

                  (32)

                  Atrodo, kad SNN iki 2012 m. spalio mėn. vidurio pasiūlė „Finnfjord“ [80–95] mln. paskolą. Tačiau SNN pasiūlymas buvo su įkeitimo sąlyga, padarant nuostolį anksčiau IN suteiktos paskolos įkeitimui (26). IN šis sprendimas netenkino. „Finnfjord“, SNN ir IN vietoj to suderėjo šį [80–95] mln. NOK finansavimo paketą:

                              i.

                              IN suteikia 16 mln. NOK dotaciją.

                              ii.

                              IN suteikia 18 mln. NOK trumpalaikę paskolą su [5–9] % palūkanų norma (keičiama atsižvelgiant į IN rizikos paskolų politiką), kurios užtikrinimo priemonė – pari passu prieš tai IN suteikta 100 mln. NOK paskola.

                              iii.

                              SNN suteikia trumpalaikę [45–60] mln. NOK paskolą su […] mėnesių NIBOR (27) + [300–600] bazinių punktų, kurios užtikrinimo priemonė – pari passu seniau SNN suteikta [300–325] mln. NOK paskola.

                  (33)

                  „Finnfjord“ įformino ir priėmė [80–95] mln. NOK finansavimo paketą, pridėdama 2012 m. gruodžio 12 d. SNN, IN ir „Finnfjord“ pasirašytą koordinavimo susitarimą. Toks susitarimas, kuriuo siekiama reglamentuoti trijų šalių santykius, apėmė 2012 m. gruodžio 12 d.„Finnfjord“ ir SNN pasirašytą paskolos susitarimą ir 2012 m. gruodžio 10 d.„Finnfjord“ ir IN pasirašytą paskolos susitarimą.

                  (34)

                  Nors IN ir SNN paskolos buvo išmokėtos, 16 mln. NOK pagalba bendrovei „Finnfjord“ bus išmokėta tik Institucijai pritarus.

            11.   Pastabos

      11.1.
            Norvegijos valdžios institucijų pastabos dėl oficialios tyrimo procedūros pradėjimo

                  (35)

                  IN pabrėžia, kad tuo metu, kai ji nusprendė suteikti tam tikromis sąlygomis 16 mln. NOK dotaciją, neplanavo skolinti pinigų „Finnfjord“, nes įmonė neturėjo pakankamai užtikrinimo priemonių, kad galėtų gauti naujas paskolas iki [80–95] mln. NOK.

                  (36)

                  Aiškindama, kodėl „Finnfjord“ nesikreipė dėl papildomos pagalbos į bendrovę „Enova“ 2011 m. vasario mėn., IN teigia, kad „Enova“ vienašališkai sumažino sumą nuo 200 mln. NOK, ir pabrėžė, kad 175 mln. NOK suteikimas buvo išimtinai didelė pagalba, ir kad jokiam kitam projektui nebuvo galima tikėtis tokios paramos. Taigi, „Finnfjord“ manė, kad papildomos pagalbos prašymas būtų atmestas. Tačiau bendrovė pakeitė savo požiūrį, sužinojusi apie bendrovės „Enova“ sprendimą skirti 350 mln. NOK pagalbą beveik identiškam projektui, kurį įgyvendino „Elkem AS“ (28).

                  (37)

                  IN pateikė patikslintą lentelę, kurioje atsižvelgta į Institucijos sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą pateiktas pastabas. Remiantis projekto galutinėmis [maždaug 800] mln. NOK išlaidomis, 15 metų projekto trukme ir patikrintu laipsnišku elektros gamybos didėjimu pirmaisiais trimis metais iki didžiausio 344,5 GWh metinio pajėgumo, naudojantis „Enova“ modeliu, apskaičiuota grąžos norma, be 16 mln. NOK pagalbos, yra [maždaug 9] %. Su pagalba grąžos norma būtų [maždaug 11] %. Todėl IN teigia, kad šis projektas nėra pelningas, atsižvelgiant į „Finnfjord“ bendrą investicijų politiką, pagal kurią tokioms bendrovės pagrindinei verslo veiklai nepriskiriamoms investicijoms reikalaujama [10–20] % grąžos norma.

                  (38)

                  IN pabrėžia, kad „Finnfjord“ nusprendė tęsti projektą remdamasi savo skaičiavimais, kurie skiriasi nuo pirmiau pateiktų („Enova“ modeliu pagrįstų) skaičiavimų. IN pažymi, kad jai „Finnfjord“ vidaus skaičiavimai nebuvo pateikti. IN pažymi, kad, regimai prieštaringo IN ir „Enova“ požiūrio priežastis tikriausiai yra „Enova“ ir IN skirtingos vidaus taisyklės ir praktika.

            11.2.
            „Finnfjord“ pateiktos trečiosios šalies pastabos dėl sprendimo pradėti oficialų tyrimą paskelbimo

                  (39)

                  „Finnfjord“ nurodo Institucijos sprendimo teiginį, kuriame, jos nuomone, yra aiškus prieštaravimas: Institucija, viena vertus, neatmeta fakto, kad pagalba galėtų turėti skatinamąjį poveikį šioje byloje, ir, kita vertus, iškelia klausimą, ar „Finnfjord“ nusprendė sustabdyti, sumažinti arba nutraukti projektą. „Finnfjord“ pabrėžia, kad, nors jos valdyba iki 2012 m. rugsėjo 25 d. posėdžio siekė užbaigti projektą, tai neturėtų būti laikoma pareikštu noru ar gebėjimu užbaigti projektą bet kokia kaina. Bendrovės teigimu, Institucijai pateikti faktai ir skaičiai aiškiai rodo, kad „Finnfjord“ nesugebėtų apmokėti projekto užbaigimo be papildomo finansavimo. „Finnfjord“ negalėjo pateikti jokių papildomų užtikrinimo priemonių, taigi, ji negalėjo gauti naujos paskolos. Todėl „Finnfjord“ atmeta pradinę Institucijos nuomonę, kad pagalba būtų laikoma naudingu, tačiau ne visai būtinu finansavimo paketo elementu.

                  (40)

                  Kaip ir bendrovė IN, „Finnfjord“ pabrėžia, kad „Enova“ pagalbos sumažinimas nuo 200 mln. NOK iki 175 mln. NOK buvo vienašališkas „Enova“ valdybos politinis sprendimas. „Finnfjord“ atkreipia dėmesį į „Enova“ pareiškimuose, jos manymu, esančius kelis netikslumus dėl papildomos pagalbos projektui skatinamojo poveikio, ir pabrėžia, kad regimai priešingas „Enova“ ir IN požiūris dėl pagalbos skatinamojo poveikio neturi jokių pasekmių, nes Enova politika yra labiau ribojančio pobūdžio, nei numatyta Pagalbos aplinkos apsaugai gairėse (AAG) (29).

                  (41)

                  Dėl vertinimo, ar pagalba yra tinkama priemonė, atrodo, kad „Finnfjord“ nepritaria minčiai, jog šis vertinimas turėtų būti atliktas atsižvelgiant į konkrečias šio atvejo aplinkybes ir vietoj to remiasi Sprendimu Nr. 39/11/COL, kuriame Institucija teigė, kad pradinė 175 mln. NOK pagalba buvo tinkama priemonė, siekiant paskatinti investicijas į projektą prieš jį įgyvendinant.

                  (42)

                  Dėl proporcingumo principo laikymosi bendrovė pabrėžia, kad projekto sąnaudos, palyginti su pradine sąmata, išaugo du kartus. 12,35 % grąžos norma patenka į „Finnfjord“ reikalaujamo pelningumo intervalo žemesnę ribą. Aiškinama, kad atnaujinta [maždaug 9] % grąžos norma be 16 mln. NOK pagalbos yra daug mažesnė nei bendrovei „Finnfjord“ priimtina norma, „jei ji būtų veikusi savo laisva valia“. Netgi [maždaug 11] % grąžos norma su 16 mln. NOK pagalba yra laikoma gana nedidele grąžos norma. „Finnfjord“ laiko, kad suteikta pagalba yra tinkamas naštos pasidalijimas tarp IN ir SNN, ir pabrėžia, kad projekto paskolos kapitalas smarkiai išaugo. Įsipareigojimų neįvykdymo rizika tenka tik įmonei. Taigi, „Finnfjord“ nuomone, akivaizdu, kad pagalba nereiškia, kad bus suteiktos per didelės kompensacijos.

                  (43)

                  „Finnfjord“ laikosi nuomonės, kad papildoma IN pagalba nepažeis konkurencijos mechanizmo pagal Energijos fondo schemą. „Finnfjord“ pabrėžia, kad konkurencijos mechanizmas pagal Energijos fondo schemą tik užkerta kelią mažiausio efektyvumo projektams gauti pagalbą, kai prašoma suma viršija schemos biudžetą. Bendrovė ragina Instituciją apsvarstyti, ar konkurencijos mechanizmui pagal Energijos fondo schemą teikiamas pirmumas galėtų pakenkti Norvegijos valdžios institucijų teisei pačioms organizuoti viešųjų lėšų administravimą. Šiomis aplinkybėmis „Finnfjord“ abejoja, kad Institucija turi pagrįstą teisinį pagrindą užtikrinti, išskyrus taisykles dėl sumavimo, kad atskirai suteikiama pagalba netrukdo pagalbos schemos veikimui. „Finnfjord“ aiškina, kad pagalba, apie kurią pranešta, yra teikiama atvirai ir skaidriai.

            11.3.
            Antrą kartą „Finnfjord“ pateiktos trečiosios šalies pastabos

                  (44)

                  Vykdydama oficialų tyrimą, Institucija antrą kartą iš „Finnfjord“ gavo trečiosios šalies pastabas, kuriose bendrovė detaliai nurodo, kaip 2012 m. rudenį dėl grynųjų pinigų trūkumo būtų reikėję sustabdyti projektą, jei nebūtų suteiktas papildomo finansavimo paketas, kurio skyrimą paskatino IN suteikta pagalba. Siekdama pagrįsti argumentus, kodėl pagalba „Finnfjord“, apie kurią buvo pranešta, turi skatinamąjį poveikį, „Finnfjord“ remiasi Institucijos sprendimu byloje Helguvík Aluminium Smelter
                      (30).

                  (45)

                  Kaip įrodymą dėl pagalbos reikalingumo, bendrovė pateikė SNN, „Finnfjord“ buhalterio ir pirmininko pareiškimus. Bendrovė taip pat pateikė lentelę su atnaujintais projekto grynosios dabartinės vertės skaičiavimais (patikrinta IN), kurioje su pagalba [grąža yra minimaliai neigiama] %. „Finnfjord“ remiasi Institucijos ir Komisijos praktika (31), susijusia su nenumatytomis inovacinių projektų sąnaudomis, kai pagalbos dotacijos, nurodytos ne fiksuota suma, bet kaip visų nežinomų sąnaudų procentinis dydis, yra suderinamos su valstybės pagalbos taisyklėmis.

                  (46)

                  Institucijai paprašius, „Finnfjord“ atitinkamai pateikė 2011 m. birželio 14 d. ir 2012 m. gruodžio 12 d. SNN, IN ir „Finnfjord“ sudarytų dviejų finansavimo susitarimų kopijas, taip pat dokumentus dėl neįkeistos užtikrinimo priemonės nebuvimo.

            11.4.
            Norvegijos valdžios institucijų pastabos dėl trečiųjų šalių pastabų

                  (47)

                  Norvegijos valdžios institucijos pateikė pastabas dėl dviem etapais „Finnfjord“ pateiktų trečiosios šalies pastabų. Norvegijos valdžios institucijos sutinka su „Finnfjord“ ir pateikė išaiškinimus dėl nedidelių faktinių klausimų, susijusių su siūlomos 16 mln. NOK dotacijos finansavimo šaltiniu. Kadangi lėšos iš atitinkamų šaltinių mokamos vienodu būdu, Institucijai vertinant priemonę, apie kurią pranešta, šie išaiškinimai nebuvo svarbūs.

            II.   VERTINIMAS

      1.   Valstybės pagalbos buvimas

                  (48)

                  EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje nustatyta:
                  „Išskyrus atvejus, kai šiame susitarime nustatyta kitaip, bet kokia EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš valstybės išteklių suteikta bet kokios formos pagalba, kuri iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, yra nesuderinama su šio susitarimo veikimu, kai ji daro įtaką susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.“

                  (49)

                  Tai reiškia, kad priemonė yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, jei bendrai yra tenkinamos šios sąlygos: priemonė: i) suteikta valstybės arba iš valstybės išteklių; ii) suteikia gavėjui atrankinį ekonominį pranašumą; iii) gali turėti poveikio susitarimo šalių prekybai ir iškraipyti konkurenciją.

                  (50)

                  Pagalbos priemonė turi būti suteikiama valstybės arba iš valstybės išteklių. Šiuo atžvilgiu primenama, kad IN yra viešojo sektoriaus įmonė. Jai skirtas dotacijas finansuoja Norvegijos valstybė. Taigi, priemonė, apie kurią pranešta, yra finansuojama iš valstybės išteklių ir jos suteikimą „Finnfjord“ turi prižiūrėti valstybės kontroliuojama viešojo sektoriaus įmonė. Taigi, Institucija laiko, kad yra naudojami valstybės ištekliai.

                  (51)

                  Kad priemonė, apie kurią pranešta, būtų laikoma valstybės pagalba, ji turi suteikti „Finnfjord“ pranašumų, kuriais jai panaikinami paprastai iš jos biudžeto dengiami mokesčiai. Taigi, priemonė turi būti atrankinė ta prasme, kad ji suteikia pranašumą „tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai“. Suteikus 16 mln. NOK tiesioginę dotaciją „Finnfjord“ buvo pervesti grynieji pinigai, kurių įprastomis verslo sąlygomis įmonė nebūtų gavusi. Siūloma dotacija yra išimtinai skirta „Finnfjord“. Todėl Institucija daro išvadą, kad ši tiesioginė dotacija suteikia „Finnfjord“ atrankinį ekonominį pranašumą.

                  (52)

                  Tam, kad priemonė būtų laikoma valstybės pagalba, apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, ji turi būti pajėgi iškraipyti konkurenciją ir daryti poveikį EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai. Remiantis nusistovėjusia Teismo praktika, vien tik tas faktas, kad priemonė sustiprina įmonės poziciją, palyginti su kitomis įmonėmis, konkuruojančiomis EEE vidaus prekyboje, yra laikomas pakankamu, kad būtų galima laikyti, jog priemonė gali daryti poveikį susitarimo šalių prekybai ir iškraipyti kitose EEE valstybėse įsisteigusių įmonių konkurenciją (32). „Finnfjord“ gamina ferosilicį ir mikrosilicį, kuriuos ji parduoda Europos rinkoje (33). Taigi, Institucija daro išvadą, kad pagalba daro poveikį EEE susitarimo susitariančiosioms šalims ir iškraipo konkurenciją EEE, nes gavėjas vykdo veiklą sektoriuje, kuriame prekiauja susitariančiosios šalys.

                  (53)

                  Remdamasi pirmiau nurodytais faktais, Institucija daro išvadą, kad priemonė, apie kurią pranešta, kurios forma – IN tiesioginė 16 mln. NOK dotacija bendrovei „Finnfjord“ – yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

            2.   Procedūriniai reikalavimai

                  (54)

                  Pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį „ELPA priežiūros institucija bus informuojama suteikiant jai pakankamai laiko pastaboms pateikti, apie bet kokius planus suteikti arba pakeisti pagalbą (…). Atitinkama valstybė narė savo pasiūlytų priemonių neįgyvendina tol, kol nepriimamas galutinis sprendimas.“

                  (55)

                  2013 m. birželio 26 d. raštu Norvegijos valdžios institucijos pranešė apie 16 mln. NOK pagalbos priemonę. Pagalba buvo suteikta su sąlyga, kad ją patvirtins Institucija, ir dėl tos priežasties nebuvo išmokėta.

                  (56)

                  Kalbant apie pateiktą informaciją, atrodo, kad pagalba buvo suteikta pagal pagalbos schemą, apie kurią nebuvo pranešta Institucijai, nes Norvegijos valdžios institucijos laikėsi nuomonės, kad ji įeina į tuo metu taikyto Bendrojo bendrosios išimties reglamento (BBIR) (34) taikymo sritį. „Enova“ ir IN dotacijos yra investicinė pagalba tai pačiai įmonei tam pačiam investiciniam projektui vykdyti. Taigi, Norvegijos valdžios institucijos padarė išvadą, kad apie „Finnfjord“ suteiktą pagalbą turėjo būti atskirai pranešta, nes ši pagalba kartu su „Enova“ pagalba viršijo ribą, nuo kurios apie individualiai suteiktą pagalbą yra privaloma pranešti (35).

                  (57)

                  Atsižvelgdama į tai, kas nurodyta pirmiau, Institucija daro išvadą, kad Norvegijos valdžios institucijos laikėsi savo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalyje nustatytų įpareigojimų.

            3.   Suderinamumas. Teisinis pagrindas

                  (58)

                  IN tvirtina, kad pagalba „Finnfjord“ yra suderinama su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, kaip pagalba gamtos apsaugai. IN pabrėžia, kad ši pagalba nėra sanavimo pagalba.

                  (59)

                  Remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, „pagalba, skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti“, gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo veikimu, kai tokia pagalba netrikdo prekybos sąlygų ir konkurencijos EEE taip, kad tai prieštarautų bendram interesui.

                  (60)

                  Sprendimu Nr. 39/11/COL Institucija patvirtino pradinę Energijos fondo schemos pagalbą „Finnfjord“ energijos regeneracijos projektui, atlikusi išsamų tos pagalbos vertinimą pagal pagalbos aplinkos apsaugai gairių 5 skyrių. Institucija padarė išvadą, kad „Enova“ pagalba, apie kurią buvo pranešta, paskatindama „Finnfjord“ taikyti energijos taupymo priemonę, kurios ji nebūtų taikiusi, jei jai nebūtų buvusi suteikta pagalba, padėjo apsaugoti aplinką.

                  (61)

                  2014 m. liepos 16 d. Institucija, pradėjusi oficialią tyrimo procedūrą, priėmė naujas 2014–2020 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai ir energetikai gaires (AEPG) (36), kuriomis buvo pakeistos Pagalbos aplinkos apsaugai gairės (PAAG) (37). Institucija taiko AEPG nuo jų priėmimo datos (38), taip pat jas taiko iki AEPG priėmimo suteiktai individualiai pagalbai, kai ji turi priimti sprendimą po gairių priėmimo (39).

                  (62)

                  Institucija patvirtino „Enova“ pagalbą esant energiją taupančia priemone. AEPG nėra skyriaus dėl energijos taupymo, tačiau buvo įtrauktas skyrius dėl efektyvaus energijos vartojimo (40). Institucija vertina pagalbos, apie kurią buvo pranešta, suderinamumą remdamasi AEPG skyriumi dėl energijos vartojimo efektyvumo.

                  (63)

                  Institucija pažymi, kad jos įvykdytas priemonės, apie kurią buvo pranešta, suderinamumo vertinimas šiuo atveju nebūtų buvęs iš esmės kitoks, jei ji būtų taikiusi PAAG. Siekiant tai parodyti, toliau bus teikiamos nuorodos tiek į atitinkamus AEPG, tiek į PAAG principus.

            4.   Oficialios tyrimo procedūros taikymo sritis

                  (64)

                  Sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą ir įvertinti priemonę, apie kurią pranešta, pagal tuo metu galiojusias PAAG, Institucija pabrėžė, kad, atsižvelgiant į tą faktą, jog ji jau įvertino „Enova“ pagalbos bendrovės „Finnfjord“ energijos regeneracijos projektui suderinamumą, ji neabejojo, kad papildoma pagalba, dėl nedidelės jos sumos, palyginti su pradine pagalba, siekiama spręsti rinkos nepakankamumo problemą. Be to, darydama prielaidą, kad pagalba turėtų skatinamąjį poveikį ir būtų būtina, Institucija neabejojo, jog konkurencijos iškraipymai ir poveikis prekybai būtų riboti ir bendras balansas būtų teigiamas. Todėl šie klausimai čia nebus svarstomi.

                  (65)

                  Šio vertinimo tikslas – nustatyti, ar pagalba, apie kurią pranešta, turi skatinamąjį poveikį ir yra būtina.

            5.   Suderinamumo vertinimas

      5.1.
            Pagalba neturi skatinamojo poveikio ir nėra būtina

                  (66)

                  Pagal AEPG (41), kad pagalbą būtų galima laikyti suderinama su EEE sutartimi, ji turi turėti skatinamąjį poveikį. Esminis suderinamumo vertinimo elementas yra tai, ar pagalba, apie kurią pranešta, yra būtina, siekiant iš tikrųjų paskatinti investicijas, kurios priešingu atveju nebūtų daromos. Turi būti patikrinta, ar pagalba yra būtina, siekiant paskatinti investicijas, t. y. ar pagalba tikrai padeda pakeisti gavėjo elgesį, kad būtų padidintas gamtos apsaugos lygis (42).

                  (67)

                  Paprastai Institucija laikys, kad tuo atveju, jei pradedama įgyvendinti projektą dar iki gavėjui pateikiant pagalbos paraišką (43), skatinamojo poveikio nėra. Kadangi ši byla yra susijusi su papildoma pagalba, siekiant padengti išaugusias vykdomo projekto sąnaudas, Institucija negali pasikliauti prielaida dėl pagalbos paraiškų, paduotų iki darbų pradžios, skatinamojo poveikio egzistavimo. 2011 m. vasario mėn. „Finnfjord“ pradėjo 700 mln. NOK projektą, pasinaudodama suteikta 175 mln. NOK pagalba.

                  (68)

                  Tačiau Institucija neatmeta galimybės, kad pagalba turi skatinamąjį poveikį projektui, kuris buvo pradėtas, kai suteikta pagalba aiškiai užtikrinamas projektų, kurie priešingu atveju nebūtų užbaigti, užbaigimas arba papildoma aplinkos apsauga, kuri priešingu atveju nebūtų buvusi suteikta (44). Vertinant pagalbos skatinamąjį poveikį šioje situacijoje turėtų būti atidžiai nagrinėjama priešinga situacija, t. y. ką bendrovė būtų dariusi, jei nebūtų gavusi pagalbos.

                  (69)

                  Bendrovė užbaigė projektą 2012 m. spalio mėn., negavusi pagalbos. Remdamasi pateikta informacija ir įrodymais, Institucija nemano, kad „Finnfjord“ realiai manė sustabdyti projektą, sumažinti jo apimtį arba sustabdyti jį po 2011 m. vasario mėn. iki jo užbaigimo 2012 m. spalio mėn. Kalbant konkrečiau ir atsižvelgiant į 2012 m. rugsėjo 25 d. valdybos posėdyje padarytas išvadas, atrodo, kad bendrovė, patyrusi draustinų sąnaudų, rimtai nesvarstė nei projektą nutraukti, ne jį visą ar iš dalies atidėti, nei sumažinti jo apimtis. 2012 m. rugsėjo 25 d. valdybos posėdžio protokole teigiama, kad „Finnfjord“ ketino kreiptis dėl papildomos paskolos iš SNN ir papildomos pagalbos iš „Enova“ ir IN ir kad bet kokia galima pagalba būtų panaudota tiesiogiai tam, kad būtų sumažinta paskola, kurią „Finnfjord“ siektų gauti iš SNN.

                  (70)

                  Šiai išvadai, be abejonės, pritarė bendrovė savo pastabose dėl Institucijos sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Nors bendrovė nurodo savo poreikį papildomiems [80–95] mln. NOK ir atrodo, kad ji teigia, jog padėtis, kurioje ji atsidūrė, rodo, jog bendrovė ketino nutraukti projektą, tai prieštarauja kitiems bendrovės teiginiams, kuriuose ji daro nuorodą į „laisvos valios“ nebuvimą (žr. pirmiau 42 konstatuojamąją dalį), o labiausiai tam faktui, kad „Finnfjord“ užbaigė projektą be pagalbos.

                  (71)

                  Jei bendrovė nemanė turinti kitų galimybių, nei tęsti projektą, pagalba neturėtų bendrovei skatinamojo poveikio, nes ji būtų užbaigusi projektą nepriklausomai nuo to, ar būtų gavusi pagalbą. Kitaip tariant, pagal priešingos padėties scenarijų, net ir negavusi pagalbos„Finnfjord“ užbaigtų projektą nevėluodama ir nesumažindama jo apimties.

                  (72)

                  Institucijos neįtikino argumentas, kad pagalba paskatino [80–95] mln. NOK finansavimo paketo suteikimą, ir, visų pirma, buvo būtina [45–60] mln. NOK paskolai iš SNN gauti. NET jei SNN paskola sudarė sąlygas tam, kad IN suteiktų 16 mln. NOK pagalbą, lėšos (gautos iš SNN ir IN) buvo išmokėtos be išankstinio Institucijos pritarimo dėl papildomos pagalbos. Tai rodo, kad paskolos nėra susijusios su pagalbos dotacija. Kreditorius, nustatantis, kad faktinis pagalbos išmokėjimas yra tolesnio finansavimo sąlyga, būtų pirmiausia laukęs Institucijos patvirtinimo ir tik tada išmokėjęs likusį paskolos kapitalą, jei tai lemtų finansavimo paketo buvimą. Be to, Institucijos pateiktoje informacijoje nenurodyta, kad „Finnfjord“ turėtų iškart grąžinti paskolas tuo atveju, jei Institucija nepatvirtintų pagalbos.

                  (73)

                  Kad pagalbą būtų galima laikyti suderinama su EEE susitarimu, ji turi būti būtina. Pagalba neturi būti subsidijuojamos veiklos sąnaudos, kurias įmonė bet kokiu atveju patirtų, ir neturi kompensuoti ekonominės veiklos įprastos verslo rizikos (45). Tačiau pagalba papildomoms sąnaudoms, patirtoms dėl nenumatytų išorės veiksnių, kurių negalima laikyti konkrečios ekonominės veiklos įprasta verslo rizika, galėtų būti laikoma suderinama su EEE susitarimo (46) veikimu.

                  (74)

                  Institucija pažymi, kad 2011 m. vasario mėn. sąnaudoms padidėjus nuo 511,66 mln. NOK iki 700 mln. NOK, „Finnfjord“ nusprendė tęsti projektą, neprašydama jokios papildomos pagalbos. Taigi, šiam tyrimui svarbios sąnaudos yra [80–95] mln. NOK padidėjimas: nuo 700 mln. NOK iki [maždaug 800] mln. NOK. Tai yra maždaug […] % padidėjimas.

                  (75)

                  Remiantis pateikta informacija, kaip aprašyta 22 konstatuojamojoje dalyje, sąnaudos padidėjo dėl: esamos įrangos pritaikymo, trijų esamų krosnių pritaikymo, dūmų latakų pritaikymo, instaliacijų turbinos pastate ir kituose pastatuose, ilgesniam, nei numatyta, laikui sustabdytos gamybos ir darbo bei instaliacijų užbaigimo. Tai yra tokio tipo sąnaudų išaugimas, į kurį bendrovė, planuodama tokios rūšies projektą, turėtų atsižvelgti, ir jis sudaro įprastą šios ekonominės veiklos verslo riziką. Negali būti laikoma, kad jas sukėlė išorės veiksniai, ir jos savo pobūdžiu neatrodo nenumatomomis. Todėl ši byla skiriasi nuo „Finnfjord“ nurodytos Helguvík Aluminium Smelter bylos (47). Tuo atveju pagalbos gavėjui buvo sudėtinga gauti finansavimą išskirtinės 2008 m. finansų krizės Islandijoje laikotarpiu – tai aplinkybė, kuri gali pagrįstai būti laikoma nenumatomu išoriniu veiksniu. Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Institucija laikosi nuomonės, kad Norvegijos valdžios institucijos priemone, apie kurią pranešta, siūlo kompensuoti „Finnfjord“ jos vykdomo projekto įprastą verslo riziką.

                  (76)

                  Institucija pripažįsta, kad jos vertinimo rezultatas galėjo būti kitoks, jei Norvegijos valdžios institucijos, užuot pasiūliusios išmokėti dvi fiksuotos sumos pagalbas (suteiktas „Enova“ ir vėliau IN), būtų suteikusios pagalbą, skirtą padengti tam tikrą projekto kriterijus atitinkančių sąnaudų procentą. Tai ypač būtų taikytina tada, kai nenumatomų papildomų sąnaudų mastas yra didelis ir susijęs su tuo, kad projektas yra inovacinis, o dėl jo sąnaudų pobūdžio nelengva jas iš anksto apskaičiuoti. Tačiau šis teiginys nėra taikytinas dėl kelių faktų, su kuriais Institucija susidūrė šioje byloje.

                  (77)

                  Institucija pabrėžia, kad Norvegijos valdžios institucijos turi įrodyti, jog yra tenkinamos sąlygos, leidžiančios nukrypti nuo EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalies (48). Norvegijos valdžios institucijų (ir „Finnfjord“) pateikti faktai ir argumentai neįtikino Institucijos, kad IN pagalba, apie kurią pranešta, turi skatinamąjį poveikį arba yra būtina.

                  (78)

                  Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Institucija daro išvadą, kad bendrovės IN bendrovei „Finnfjord“ suteikta pagalba neturi skatinamojo poveikio ir nėra būtina. Kadangi pagalba tik dėl tų priežasčių nėra suderinama su EEE susitarimo veikimu, Institucija nevertins nei pagalbos tinkamumo, nei proporcingumo.

            6.   Išvada – pagalba nėra suderinama su bendrąja rinka

                  (79)

                  Remdamasi Norvegijos valdžios institucijų pateikta informacija, Institucija padarė išvadą, kad siūloma IN 16 mln. NOK grynųjų pinigų dotacija bendrovei „Finnfjord“ yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

                  (80)

                  Institucija padarė išvadą, kad ši pagalba yra nesuderinama su EEE susitarimo veikimu. Todėl Norvegijos valdžios institucijos neturi teisės jos suteikti.

                  (81)

                  Institucija prašo, kad Norvegijos valdžios institucijos nedelsiant perduotų šio sprendimo kopiją „Finnfjord“.

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      1.   16 mln. NOK tiesioginė dotacija, apie kurią Norvegijos institucijos pranešė 2013 m. birželio 26 d. ir kuri skirta bendrovei „Finnfjord“, yra nesuderinama su EEE susitarimo veikimu.
      2.   Todėl pagalba negali būti suteikta.
      3.   Oficiali tyrimo procedūra yra baigta.
      2 straipsnis
      Šis Sprendimas skirtas Norvegijos Karalystei.
      3 straipsnis
      Šio sprendimo tekstas autentiškas tik anglų kalba.

         Priimta Briuselyje 2015 m. balandžio 8 d.

               ELPA priežiūros institucijos vardu

            Oda Helen SLETNES

               Pirmininkė

            Helga JÓNSDÓTTIR

               Kolegijos narė

         (*)  Šioje nekonfidencialioje sprendimo versijoje buvo pašalinta informacija, kurios atžvilgiu taikomas profesinės paslapties reikalavimas. Tais atvejais, kai informacija buvo pašalinta, tekste įrašoma […]. Pašalinus tam tikrus skaičius, nurodoma grupė, kurioje tas skaičius yra (jei tai reikalinga).

         (1)  OL C 278, 2011 9 22, p. 6 ir EEE priedas Nr. 51, 2011 9 22, p. 1.

         (2)  Dokumentai Nr. 676810, 676812, 676814–676816, 676819, 676822, 676823, 676825–676827, 676829 ir 676832–676834.

         (3)  Dok. Nr. 677212.

         (4)  Dok. Nr. 680603–680605 ir 680866–680868.

         (5)  Dok. Nr. 681073.

         (6)  Dok. Nr. 683806, 683807, 683809, 683810, 683813, 683814, 683817 ir 683819.

         (7)  Dok. Nr. 686086.

         (8)  Dok. Nr. 700230.

         (9)  OL C 108, 2014 4 10, p. 2, ir EEE priedas Nr. 22, 2014 4 10, p. 19.

         (10)  „Finnfjord“ raštas be datos, kurį Institucija užregistravo 2014 m. balandžio 16 d. (Dok. Nr. 705906).

         (11)  Dok. Nr. 708022.

         (12)  Dok. Nr. 710453.

         (13)  Dok. Nr. 723413–723421 ir 723424.

         (14)  Dok. Nr. 725001.

         (15)  Dok. Nr. 726975–726980 ir 726985.

         (16)  Dok. Nr. 726981.

         (17)  Dok. Nr. 729928.

         (18)  LOV 2003-12-19-130 Lov om Innovasjon Norge.

         (19)  Norvegų kalba: Statsforetak. „Enova“ įsteigta remiantis 1991 m. rugpjūčio 30 d. aktu Nr. 71 dėl valstybės įmonių.

         (20)  2006 m. gegužės 3 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 125/06/COL dėl Norvegijos energijos fondo (Norvegija) (OL L 189, 2008 7 17, p. 36) ir EEE priedas Nr. 43, 2008 7 17, p. 1.

         (21)  OL C 314, 2011 10 27, p. 4 ir EEE priedas Nr. 58, 2011 10 27, p. 2.

         (22)  Konkursas dėl pagalbos pagal Energijos fondo schemą yra apibūdintas Institucijos sprendimo Nr. 248/11/COL (nurodytas pirmiau) 27–36 dalyse.

         (23)  Žr. Institucijos sprendimo Nr. 248/11/COL (nurodyta pirmiau) 37 dalį.

         (24)  Rasite „Finnfjord“ interneto svetainėje: http://www.finnfjord.no/weve_got_the_power.

         (25)  Norvegijos valdžios institucijų 2013 m. rugsėjo 18 d. raštas (Dok. Nr. 683806). Institucijos vertimas: „Eventuelle tilskudd/lån fra Enova og Innovasjon Norge, vil gå til direkte reduksjon av omsøkte likviditetslån.“

         (26)  IN teigimu: „When Finnfjord […] applied for financing of [80–95] million NOK, [SNN] had already approved a loan of the same amount, but with terms on security that was unacceptable for [IN]“, 2013 m. rugsėjo 18 d. IN laiškas Institucijai, p. 12.

         (27)  Norvegijos tarpbankinė palūkanų norma.

         (28)  Tą pagalbą Institucija patvirtino Sprendimu Nr. 304/13/COL (OL C 330, 2013 11 14, p. 7 ir EEE priedas Nr. 63, 2013 11 14, p. 5).

         (29)  OL L 144, 2010 6 10, p. 1, ir EEE priedas Nr. 29, 2010 6 10, p. 1.

         (30)  Sprendimas Nr. 344/09/COL Helguvík Aluminium Smelter (OL C 294, 2009 12 3, p. 17, ir EEE priedas Nr. 64, 2009 12 3, p. 10).

         (31)  Be kita ko, Institucijos sprendimas Nr. 503/08/COL Mongstado testavimo centras (OL C 297, 2008 11 20, p. 11, ir EEE priedas Nr. 69, 2008 11 20, p. 2) ir Komisijos sprendimas byloje N 117/2007 „Neue Maxhütte Stahlwerke GmbH“ teritorijos išvalymas, vykdomas „57 Profi-Start GmbH“ (OL C 275, 2007 11 16, p. 2).

         (32)  Byla E-6/98 Norvegija prieš ELPA priežiūros instituciją[1999] 76 teismo rink., 59 punktas; Byla 730/79 Philip Morris prieš Komisiją ES:C:1980:209, 11 punktas, kuriame teigiama, kad „kai valstybės finansinė pagalba sustiprina įmonės padėtį kitų Bendrijos vidaus prekyboje konkuruojančių įmonių atžvilgiu, ta pagalba turi būti laikoma padariusia poveikį šioms įmonėms“.

         (33)  Kaip apibūdinta Institucijos sprendime Nr. 39/11/COL (nurodyta pirmiau).

         (34)  2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 800/2008, skelbiantis tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (OL L 214, 2008 8 9, p. 3), įtrauktas į EEE susitarimo XV priedo 1j punktą.
      Žr. tuo metu taikyto BBIR 6 straipsnio 1 dalies b punktą kartu su 7 straipsnio 1 dalimi.
      6 straipsnio 1 dalies b punkte teigiama: „Šis reglamentas netaikomas nei ad hoc, nei pagal pagalbos schemą suteiktai individualiai pagalbai, kurios bendrasis subsidijos ekvivalentas viršija šias ribas: (…) b) investicinė pagalba aplinkos apsaugai: 7,5 mln. EUR vienos įmonės vienam investiciniam projektui“.

         (35)  7 straipsnio 1 dalyje teigiama: „Siekiant nustatyti, ar laikomasi 6 straipsnyje nustatytų atskiro pranešimo ribų ir II skyriuje nustatyto didžiausio pagalbos intensyvumo, reikėtų atsižvelgti į bendrą remiamai veiklai ar projektui skiriamą valstybės paramos sumą, neatsižvelgiant į tai, ar tokia parama finansuojama iš vietos, regioninių, nacionalinių arba Bendrijos šaltinių.“

         (36)  Dar nepaskelbtos nei OL, nei EEE priede, bet jas galima rasti Institucijos interneto svetainėje: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

         (37)  AEPG 237 punktas.

         (38)  AEPG 237 punktas.

         (39)  AEPG 238 punktas. Institucija pažymi, kad tais atvejais, kai jai reikės priimti sprendimą po AEPG įsigaliojimo, ji taikys AEPG pagalbai, kuri bus suteikta remiantis patvirtintomis pagalbos schemomis. Tačiau šioje byloje Institucija mano, kad pagalba, apie kurią pranešta, nėra teikiama pagal Institucijos patvirtintą pagalbos schemą.

         (40)  AEPG 14 straipsnio 2 dalyje efektyvus energijos vartojimas yra apibrėžiamas kaip sutaupytos energijos kiekis, nustatomas matuojant ir (arba) įvertinant suvartojimą prieš įgyvendinant energijos vartojimo efektyvumo didinimo priemonę ir ją įgyvendinus, ir kartu užtikrinant suvartoto energijos kiekio normalizavimą, atsižvelgiant į išorės sąlygas, darančias poveikį energijos vartojimui.

         (41)  AEPG 139 ir 44 punktai. Taip pat žr. PAAG 171–173 punktus ir 27–29 punktus.

         (42)  AEPG 44 punktas. Taip pat žr. PAAG 142 punktą.

         (43)  AEPG 45 punktas. Taip pat žr. PAAG 143 punktą.

         (44)  Byla T-162/06 Kronoply prieš Komisiją ES:T:2009:2, 85 punktas. Patvirtinta apeliacinėje byloje C-117/09 P Kronoply prieš Komisiją ES:C:2010:370.

         (45)  AEPG 44 punktas.

         (46)  Byla T-162/06 Kronoply prieš Komisiją ES:T:2009:2, 88 punktas.

         (47)  Nurodyta pirmiau.

         (48)  Byla C-106/09 P Komisija prieš Gibraltaro Vyriausybę ir Jungtinę Karalystę, ES:C:2011:732, 147 punktas. Byla C-372/97 Italija prieš Komisiją, ES:C:2004:234, 81 punktas. C-364/90 Italija prieš Komisiją, ES:C:1993:157, 20 punktas. Byla T-68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE prieš Komisiją ES:T:2007:253, 34 punktas.


title: 2006/551/EB: 2006 m. liepos 24 d.  Tarybos sprendimas dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos pirmininko skyrimo

text:
8.8.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 217/28

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. liepos 24 d.
   dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos pirmininko skyrimo
   (2006/551/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (1), ypač į jo 43 straipsnio 1 ir 2 dalis,
   atsižvelgdama į Komisijos komunikatą, pateiktą 2006 m. liepos 3 d. gavus Bendrijos augalų veislių tarnybos Administracinės tarybos nuomonę,
   NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Bart KIEWIET, gimęs 1947 m. sausio 7 d., skiriamas Bendrijos augalų veislių tarnybos pirmininku penkerių metų laikotarpiui.
   Jo kadencija prasideda tą dieną, kurią jis pradeda eiti pareigas, dėl datos susitariant Tarnybos pirmininkui ir Administracinei tarybai.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. liepos 24 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. PEKKARINEN

      (1)  OL L 227, 1994 9 1, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 873/2004 (OL L 162, 2004 4 30, p. 38).