title: 2014 m. spalio 15 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1826 dėl valstybės pagalboS SA.33797 – (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), kurią Slovakija teikė įmonei NCHZ (pranešta dokumentu Nr. C(2014)7359) (Tekstas svarbus EEE)

text:
15.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 269/71

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1826
   2014 m. spalio 15 d.
   dėl valstybės pagalboS SA.33797 – (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2011/CP), kurią Slovakija teikė įmonei NCHZ

         (pranešta dokumentu Nr. C(2014)7359)

   (Tekstas autentiškas tik slovakų kalba)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalį;
   atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą;
   atsižvelgdama į sprendimus, kuriais remdamasi Komisija pradėjo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (1);
   pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytas nuostatas, ir atsižvelgdama į tas pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2011 m. spalio 13 d. e. laišku Komisija gavo skundą (2), kuriame tvirtinama, kad Slovakija suteikė neteisėtą pagalbą bendrovei „Novácké chemické závody, a.s. v konkurze“ (toliau – NCHZ).

               (2)

               2011 m. spalio 17 d. Komisija persiuntė skundą Slovakijai, ir tuo pačiu paprašė ją pateikti informacijos. Slovakijos valdžios institucijos paprašė dokumentų slovakų kalba, kurie joms buvo nusiųsti e. laišku 2012 m. sausio 16 d.

               (3)

               Slovakijos valdžios institucijos pateikė prašytą informaciją 2012 m. vasario 17 d. raštu. Komisija papildomai paprašė informacijos 2012 m. kovo 22 d. ir 2012 m. birželio 21 d. Slovakija pateikė atsakymus 2012 m. balandžio 23 d. ir 2012 m. rugsėjo 11 d.

               (4)

               Skundo pateikėjas atsiuntė skundą papildančią informaciją 2012 m. birželio 14 d. Skundo pateikėjo prašymu 2013 m. sausio 24 d. buvo organizuotas Komisijos ir skundo pateikėjo posėdis. Papildomą informaciją skundo pateikėjas atsiuntė e. laiškais 2013 m. kovo 8 d. ir 22 d.

               (5)

               2013 m. liepos 2 d. raštu Komisija pranešė Slovakijai, kad ji nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pagalbos.

               (6)

               Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (3). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl tariamos pagalbos priemonės.

               (7)

               2013 m. rugsėjo 3 d. ir 2013 m. gruodžio 2 ir 30 d. Slovakija pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Slovakijos valdžios institucijų prašymu 2013 m. spalio 7 d. ir 2014 m. vasario 17 d. įvyko Slovakijos ir Komisijos posėdžiai.

               (8)

               Komisija gavo dvi suinteresuotųjų šalių pastabas (abi pastabos gautos 2013 m. lapkričio 12 d.). 2014 m. gruodžio 2 d. ji jas persiuntė Slovakijai kartu su papildomų klausimų rinkiniu. Slovakijai buvo suteikta galimybė reaguoti; jos pastabos buvo gautos 2014 m. sausio 14 d. raštu.

               (9)

               Komisija 2014 m. gegužės 2 d. pateikė Slovakijai papildomų klausimų, į kuriuos ji atsakė 2014 m. gegužės 14 ir 30 d. Komisija taip pat 2014 m. kovo 20 d. e. laišku išsiuntė vienai iš suinteresuotųjų trečiųjų šalių papildomą prašymą pateikti išaiškinimą, į kurį trečioji šalis galiausiai atsakė 2014 m. gegužės 6 d.

         2.   PRIEMONIŲ PAGRINDAS IR JŲ APIBŪDINIMAS

   2.1.   Gavėjas

               (10)

               NCHZ (kurios veiklą dabar tęsia bendrovė „Fortischem, a.s.“) buvo cheminių produktų gamintoja, turinti tris padalinius. Bendrovės pagrindinė veikla – kalcio karbido ir techninių dujų gamyba, polivinilchlorido (PVC) ir jo perdirbimo produktų gamyba, taip pat vis labiau auganti bazinių ir specializuotų chemijos produktų nedidele apimtimi gamyba.

               (11)

               NCHZ eksploatavo 1940 m. įsteigtą chemijos produktų gamyklą, esančią vakarų Slovakijos Trenčino regione, kuris yra remiamas regionas pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą. Bendrovės savininkai buvo iš privataus sektoriaus (4).

         2.2.   NCHZ bankroto procedūra

               (12)

               NCHZ pradėjo bankroto procedūrą 2009 m. spalio 8 d., tvirtindama, kad ji negalėjo vykdyti savo veiklos dėl to, kad jai Komisija skyrė 19,6 mln. EUR baudą dėl dalyvavimo kalcio karbido kartelyje (5). Tačiau Komisija pažymi, kad tai nebuvo vienintelis didelis NCHZ įsiskolinimas, ir kad NCHZ paskelbė bankrotą dar iki baudos dėl kartelio paskyrimo.

         2.2.1.   Strategiškai svarbių bendrovių aktas

               (13)

               Praėjus mėnesiui po to, kai bendrovei NCHZ buvo pradėta bankroto procedūra, Slovakija priėmė 2009 m. lapkričio 5 d. aktą Nr. 493 dėl tam tikrų priemonių, susijusių su strategiškai svarbiomis bendrovėmis, suteikdama valstybei pirmumo teisę pirkti strategines bendroves, kurioms taikoma bankroto procedūra, ir reikalauti, kad bankroto administratorius užtikrintų, jog vykstant bankroto procedūrai, strateginė bendrovė tęs veiklą. 2009 m. gruodžio 2 d., t. y. praėjus vienai dienai po akto įsigaliojimo, Vyriausybė paskelbė NCHZ esant strategine bendrove pagal tą aktą. Akto galiojimas baigėsi 2010 m. gruodžio 31 d. NCHZ buvo vienintelė bendrovė, kuriai šis aktas buvo taikytas.

         2.2.2.   Sprendimas tęsti veiklą paskelbus bankrotą

               (14)

               2011 m. sausio mėn., remiantis kreditorių komiteto ir užtikrinimo priemones turinčių kreditorių sprendimu, bendrovės bankroto administratoriui buvo nurodyta tęsti bankrutavusios bendrovės NCHZ veiklą net pasibaigus akto galiojimui. Šis sprendimas buvo pagrįstas ekonomine ataskaita, kurioje buvo nagrinėjama bendrovės padėtis ir padaryta išvada, kad bankroto procedūros rezultatai būtų palankesni kreditoriams, jei bendrovė tęstų veiklą. Sprendimą tęsti veiklą taip pat patvirtino Trenčino teismas 2011 m. vasario mėn.

               (15)

               Priimant sprendimą dėl to, ar NCHZ veikla turėtų būti tęsiama, dalyvavo dvi susijusios kreditorių organizacijos, kurias sudarė 5 įstaigos (6) (iš jų 4 buvo privačios). Viena iš komitete esančių viešųjų įstaigų buvo Slovakijos nacionalinis turto fondas („Fond národného majetku Slovenskej Republiky“). Be to, šeši NCHZ kreditoriai turėjo užtikrinimo priemones. Iš šių šešių užtikrinimo priemones turinčių kreditorių keturi buvo viešosios įstaigos – Nacionalinis turto fondas, Aplinkos fondas („Environmentálny fond“), Slovakijos garantijų ir vystymo bankas („Slovenská záručná a rozvojová banka, a. s.“) ir Novakų miestas.

         2.2.3.   NCHZ įmonės pardavimas

               (16)

               Vykstant bankroto procedūrai, administratorius organizavo du viešus NCHZ įmonės pardavimo konkursus. Pirmasis konkursas nebuvo sėkmingas, nes galutiniame etape buvo tik vienas dalyvis, kuris pasiūlė 2 mln. EUR. Administratorius pasiūlymą atmetė ir konkursas Trenčino teismo sprendimu buvo anuliuotas. Įmonė buvo parduota antrajame 2011 m. organizuotame konkurse. Tame konkurse į galutinį etapą buvo atrinkti du konkurso dalyviai, iš kurių vienas pasiūlė 2 046 000 EUR, o kitas – 2 200 000 EUR. Buvo pasirinktas didžiausią sumą pasiūlęs konkurso dalyvis. Konkursą laimėjo Čekijos bendrovė „Via Chem Slovakia“. Pardavimo sutartis su „Via Chem Slovakia“ pasirašyta 2012 m. sausio 16 d., o pardavimo procedūra baigta 2012 m. liepos 31 d. NCHZ gavo […] (7), kurie buvo įtraukti į pardavimo pajamas. Be to, „Via Chem Slovakia“ sutiko perimti vykstant bankroto procedūrai NCHZ įmonės prisiimtus įsipareigojimus privačiam sektoriui (iš viso [10–13] mln. EUR).

               (17)

               Pagal antrojo konkurso sąlygas potencialūs konkurso dalyviai turėjo dvi galimybes: jie galėjo pateikti pasiūlymą, prisiimdami konkurso sąlygų 1.7 straipsnyje nurodytus teisių perėmėjo įsipareigojimus, arba neprisiimdami šių įsipareigojimų. Įsipareigojimai apėmė tokias sąlygas:

                           —

                           įsigijus NCHZ įmonę, penkerių metų laikotarpiu išlaikyti bent 75 % 2010 m. gamybos lygio;

                           —

                           investuoti mažiausiai 11 mln. EUR į aplinkos įstatymo laikymosi priemones, būtinas siekiant tęsti chemijos produktų gamybą; ir

                           —

                           penkerių metų laikotarpiu neparduoti ir neperleisti NCHZ įmonės taip, kad dėl to kiltų pavojus tolesnei NCHZ įmonės veiklai.

               (18)

               Konkurso taisyklėse nustatyta, kad, jei didžiausią sumą pasiūlo įsipareigojimų neprisiėmęs konkurso dalyvis, įsipareigojimus prisiėmęs didžiausią sumą pasiūlęs konkurso dalyvis turi galimybę būti prilyginamas didžiausią sumą pasiūliusiam konkurso dalyviui. Remiantis Slovakijos Respublikos pateikta informacija, nė vienas antrojo konkurso dalyvis nepateikė pasiūlymo prisiimdamas įsipareigojimus. Todėl NCHZ įmonė buvo parduota įsipareigojimų neprisėmusiam konkurso dalyviui.

               (19)

               2012 m. rugpjūčio 1 d., praėjus vienai dienai po sandorio tarp bankrutuojančios NCHZ ir „Via Chem Slovakia“ sudarymo, pagrindinį NCHZ verslą – chemijos produktų padalinį – „Via Chem Slovakia“ pardavė bendrovei „Fortischem“ už […] EUR. „Fortischem“ taip pat perėmė visus su chemijos produktų padaliniu susijusius įsipareigojimus ir susitarimus. Didžioji dalis iš 1 412 NCHZ darbuotojų taip pat buvo perduota bendrovei „Fortischem“. Slovakija tvirtina, kad buvo perduota mažiau kaip 60 % pirminės NCHZ nuosavybės, nes nekilnojamasis turtas nebuvo perduodamas. Tačiau, remiantis susitarimu, „Fortischem“ gali naudotis nekilnojamuoju turtu, kuris iš pradžių priklausė perduotai įmonei, bet kurio savininkas lieka „Via Chem Slovakia“.

               (20)

               Nors taikant bankroto procedūrą buvo parduotas visas NCHZ turtas, ši procedūra dar nėra užbaigta (viena iš priežasčių – besitęsiančios teismo bylos dėl kai kurių reikalavimų). 2012 m. dalis viešojo sektoriaus kreditorių reikalavimų, sudarančių maždaug 4,0 mln. EUR, buvo patenkinta iš pajamų, gautų pardavus NCHZ įmonę. Tačiau dar yra nepaskirstytų pajamų už parduotą turtą.

         2.3.   Priemonių apibūdinimas

               (21)

               Vertinamos priemonės yra „NCHZ“ įsiskolinimų įvairioms valstybinėms įstaigoms nemokėjimas, vykstant bankroto procedūrai.

               (22)

               NCHZ įmonės pardavimo dieną – 2012 m. rugpjūčio 1 d. – jos nesumokėti įsiskolinimai valstybinėms įstaigoms arba valstybinėms bendrovėms, susidarę vykstant bankroto procedūrai, buvo 13 353 877,46 EUR. Šie įsiskolinimai yra tik vykstant bankroto procedūrai susidarę įsiskolinimai (tai nėra visų įsiskolinimų valstybei suma). Tokie įsiskolinimai yra apibrėžti Slovakijos bankroto akto (8) 87 skyriuje, kaip „reikalavimai į nekilnojamąjį turtą“. Reikalavimai į nekilnojamąjį turtą apima reikalavimus po bankroto paskelbimo dėl bankrutuojančios įmonės turto administravimo ir likvidavimo, ir reikalavimus po bankroto paskelbimo dėl mokesčių, rinkliavų, muitų, sveikatos draudimo įmokų, socialinio draudimo įmokų ir bankrutuojančios bendrovės darbuotojų darbo užmokesčių arba atlyginimų. Visi įsiskolinimai, atsiradę dėl bendrovės veiklos tęsimo vykstant bankroto procedūrai, kurie negali būti sumokėti iš pajamų, gautų tęsiant tokią veiklą, yra taip pat laikomi reikalavimais į nekilnojamąjį turtą.

               (23)

               NCHZ įsiskolinimai viešajam sektoriui, atsiradę vykstant bankroto procedūrai, yra nurodyti 1 lentelėje.

                  1 lentelė.

                  NCHZ įsiskolinimai valstybei arba valstybinėms bendrovėms, atsiradę vykstant bankroto procedūrai (padėtis 2012 m. rugpjūčio 1 d.)

                           Valdžios institucijos ir (arba) valstybinė bendrovė

                           Įsiskolinimo suma EUR

                           Socialinio draudimo institutas

                           (…)

                           Valstybinė sveikatos draudimo bendrovė ((„Všeobecná zdravotná poisťovňa“))

                           (…)

                           Valstybinė vandens valdymo įmonė („Slovenský vodohospodársky podnik, š.p.“)

                           (…)

                           Novakų miestas (mokestis už atliekas, nekilnojamojo turto mokestis)

                           (…)

                           Aplinkos fondas

                           (…)

                           „RTVS, s.r.o.“

                           (…)

                           Kelios savivaldybės (mokestis už atliekas, nekilnojamojo turto mokestis)

                           (…)

                           Bendrojo sveikatos draudimo bendrovė („Spoločná zdravotná poisťovna“)

                           (…)

                           Motorinių transporto priemonių mokesčių administratorius („Daň z motorových vozidiel“)

                           (…)

                              IŠ VISO

                              13 353 877,46

               (24)

               Pagal Slovakijos bankroto akto 88 straipsnio 5 skyrių įsiskolinimus, atsirandančius dėl įmonės veiklos, sumoka administratorius iš tokią veiklą vykdant gautų pajamų ta eilės tvarka, kuria įsiskolinimai turi būti sumokėti.

               (25)

               Remiantis Komisijos turima informacija, atrodo, kad bent tam tikros valstybės institucijos (pvz., socialinio draudimo bendrovė) siekė, kad gautinos sumos būtų sumokėtos vykdant bankroto procedūrą. Tačiau tęsiama NCHZ veikla nedavė pakankamai pajamų, kad būtų galima padengti visas veiklos sąnaudas, įskaitant socialinio draudimo įnašus ir kitas valstybės gautinas sumas, susidariusias vykdant bankroto procedūrą. NCHZ pajamos buvo visų pirma naudojamos sąnaudoms, tiesiogiai susijusioms su įmonės veikla (žaliavų, energijos tiekimas ir kt.), padengti, kad ji galėtų tęsti savo komercinę veiklą, o jos įsiskolinimai valstybei nebuvo sumokėti ir toliau augo tęsiant veiklą po paskelbto NCHZ bankroto.

               (26)

               NCHZ veiklos tęsimas, kuris buvo pagrindinė šių susikaupusių įsiskolinimų priežastis, buvo pagrįstas dviem atskiromis vykstant bankroto procedūrai taikomomis priemonėmis: laikotarpiu nuo 2009 m. gruodžio iki 2010 m. gruodžio – aktu, o nuo 2011 m. sausio mėn. – kreditorių sprendimais.

         2.3.1.   Pagal aktą vykdoma veikla

               (27)

               Nuo akto įsigaliojimo 2009 m. gruodžio 1 d. ir 2009 m. gruodžio 2 d. priimto Vyriausybės sprendimo iki akto galiojimo pabaigos 2010 m. gruodžio 31 d. NCHZ buvo taikomas „strateginės bendrovės“ statusas. Pagal aktą bankroto administratorius buvo įpareigotas: i) užtikrinti strateginės bendrovės veiklos tęsimą, net jei jos pajamos nepadengė visų veiklos sąnaudų, įskaitant mokesčius ir socialinio draudimo įnašus; ir ii) užkirsti kelią nepagrįstam bendram darbuotojų atleidimui.

               (28)

               Aktas buvo taikomas strateginės svarbos komercinėms bendrovėms, kurių atžvilgiu buvo pradėta bankroto procedūra. Aktu buvo siekiama išlaikyti įmonių, kurios paskelbė bankrotą, tačiau kurias Slovakijos Vyriausybė paskelbė esant strategiškai svarbiomis, veiklą. Be to, aktu Slovakijos Vyriausybei suteikta pirmumo teisė pirkti bankrutavusias strategines bendroves.

               (29)

               Kad bendrovei būtų taikomas aktas, turi būti tenkinami visi šie reikalavimai:

                           —

                           bendrovė turi būti komercinė bendrovė, kurios turtui taikoma paskelbta bankroto procedūra;

                           —

                           bendrovė turi būti svarbi, siekiant apsaugoti sveikatą, užtikrinti nacionalinį saugumą arba tinkamą ekonomikos veikimą;

                           —

                           bendrovėje turi dirbti daugiau kaip 500 darbuotojų, arba ji turi būti svarbi energijos, dujų, šilumos arba perdirbimo pramonės produktų tiekėja visuomenei, kitoms pramonės šakoms ir nacionalinei transporto sistemai, arba eksploatuoti vandens kelius, viešuosius nuotėkų valymo įrenginius, viešąją kanalizacijos sistemą arba viešojo vandens tiekimo sistemą;

                           —

                           Slovakijos Vyriausybė turi paskelbti bendrovę strategiškai svarbia.

               (30)

               NCHZ buvo vienintelė bendrovė, kuriai šis aktas buvo taikomas. Aktas buvo priimtas 2009 m. lapkričio 5 d. ir įsigaliojo 2009 m. gruodžio 1 d.2009 m. gruodžio 2 d. Slovakijos Vyriausybė Sprendimu Nr. 534/2009 paskelbė NCHZ esant strategine bendrove.

               (31)

               Priimdama sprendimą dėl to, kad NCHZ yra strategiškai svarbi, Slovakijos Vyriausybė nurodė tą faktą, kad, bendrovei bankrutavus, būtų prarasta daugiau kaip 1 700 tiesioginių darbo vietų, ir iškiltų pavojus prarasti dar 5 000 darbo vietų NCHZ tiekėjų bendrovėse Slovakijoje. Ji taip pat teigė, kad bendrovei NCHZ nutraukus gamybą, tai turėtų neigiamą poveikį Slovakijos chemijos pramonės veiklos rezultatams ir konkurencingumui, ir dėl to reikšmingai pablogėtų visos Slovakijos ekonomikos padėtis (9).

         2.3.2.   Veikla, remiantis kreditorių komiteto sprendimu

               (32)

               2010 m. gruodžio 31 d. pasibaigus galioti aktui, bankroto administratorius, kuris privalėjo laikytis kreditorių komiteto nurodymų, nusprendė tęsti NCHZ veiklą pagal Slovakijos bankroto aktą.

               (33)

               Juo remiantis, visų gautinų sumų, kurios neturi užtikrinimo priemonių, ir kurios yra registruotos taikant bankroto procedūrą, kreditoriai turi sudaryti kreditorių komitetą, kad galėtų pasinaudoti savo teisėmis vykstant bankroto procedūrai. Komitetas turi teisę teikti nurodymus bankroto administratoriui Slovakijos bankroto akte aiškiai numatytomis aplinkybėmis, įskaitant atvejus, kai bankrutuojančios įmonės veiklos sąnaudos viršija iš veiklos gaunamas pajamas, todėl tęsiama veikla dar labiau didina įsiskolinimus. Tokioje situacijoje administratorius turi prašyti nurodymų dėl to, kokia apimtimi turėtų būtų tęsiama bendrovės veikla (Slovakijos bankroto akto 88 straipsnis). Dėl tokių nurodymų turi būti balsuojama kreditorių komitete, dalyvaujant užtikrinimo priemones turintiems kreditoriams, o tada bankroto teismas turi tuos nurodymus patvirtinti ir paskelbti privalomais.

               (34)

               NCHZ bankroto procedūros atveju komitetą sudarė penkios įstaigos, iš kurių keturios buvo privačios (10). Komitete buvo viena viešoji įstaiga – Nacionalinis turto fondas („Fond národného majetku“). Be to, remiantis Komisijos turima informacija, užtikrinimo priemones turėjo šeši NCHZ kreditoriai. Keturi iš šių užtikrinimo priemones turinčių kreditorių buvo valstybinės ir (arba) viešojo sektoriaus įmonės – Nacionalinis turto fondas, Aplinkos fondas („Environmentálny fond“), Slovakijos garantijų ir vystymo bankas („Slovenská záručná a rozvojová banka, a. s.“) ir Novakų miestas.

               (35)

               Kaip reikalaujama pagal Slovakijos bankroto aktą, administratorius 2011 m. sausio 26 d. bendrame kreditorių posėdyje pranešė kreditoriams, neturintiems užtikrinimo priemonių, ir jas turintiems kreditoriams, kad NCHZ veiklos sąnaudos buvo didesnės nei veiklos pajamos. Administratorius taip pat pateikė kreditoriams 2010 m. gruodžio 23 d. ekonominę analizę, nurodydamas kelis galimus scenarijus ir lygindamas sąnaudas ir pajamas iš NCHZ kreditorių pozicijų. Analizėje padaryta išvada, kad kreditoriams būtų naudinga tęsti NCHZ veiklą ir įmonę parduoti kaip veikiančią. Administratoriaus analizę papildė NCHZ vadovų prezentacija pavadinimu „NCHZ Novakuose – Restruktūrizavimo galimybių studija“, kurioje taip pat buvo tvirtinama, kad geriausias sprendimas kreditoriams būtų parduoti NCHZ, kaip veikiančią bendrovę. Atsižvelgdami į šiuos tyrimus, visi kreditorių komiteto kreditoriai ir visi užtikrinimo priemones turintys kreditoriai 2011 m. sausio 26 d. susitarė tęsti bendrovės veiklą. 2011 m. vasario 23 d. Trenčino teismo sprendimu tas sprendimas buvo patvirtintas, taigi, administratoriui tapo privalu jo laikytis.

               (36)

               Gavus kreditorių ir Trenčino teismo sutikimą, NCHZ veikla buvo vykdoma be pertraukų iki jos, kaip veikiančios bendrovės, pardavimo bendrovei „Via Chem Slovakia“ 2012 m. liepos mėn.

         2.3.3.   Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą

               (37)

               2013 m. liepos 2 d. sprendimu pradėti procedūrą nustatyta, kad NCHZ, vykstant bankroto procedūrai, sumokėjo ne visus socialinio draudimo įnašus už savo darbuotojus ir ne visus įsiskolinimus įvairioms valstybės įstaigoms. 2009–2011 m. laikotarpio skola valstybei sudarė iš viso 12,1 mln. EUR. Atsižvelgiant į NCHZ finansinius sunkumus jai ruošiantis paskelbti bankrotą, valstybė, leisdama NCHZ tęsti veiklą, realiai rizikavo, kad NCHZ įsiskolinimai valstybei susikaups ir kad ji tų įsiskolinimų negalės sumokėti. Taigi, nesumokėtos skolos galėjo būti išvengta arba ji bent galėjo būti reikšmingai sumažinta, jei vykstant bankroto procedūrai NCHZ veikla būtų buvusi nutraukta.

               (38)

               Taip pat buvo aiškių požymių, kad kreditorių sprendimas tęsti NCHZ veiklą nustojus galioti aktui buvo priskirtinas valstybei ir suteikė bendrovei neteisėtą atrankinį ekonominį pranašumą.

               (39)

               Taigi, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad leidimu tęsti veiklą ir veiksmus rinkoje nemokant socialinio draudimo įnašų ir kitų įsiskolinimų valstybei reikšmingą laikotarpį, bendrovei NCHZ buvo suteiktas pranašumas jos konkurentų atžvilgiu, kokio įprastomis rinkos sąlygomis ji nebūtų gavusi.

               (40)

               Komisija taip pat abejojo, ar konkursas, kuriame NCHZ buvo parduota, buvo besąlyginis, nes kai kurie konkurso dalyviai turėjo galimybę padidinti pasiūlymo sumą vėlesniame etape, po pasiūlymų pateikimo. Todėl Komisija abejojo, ar konkurso laimėtojo sumokėta kaina už bendrovės turtą buvo rinkos kaina, kuri užtikrino kuo didesnes pajamas, siekiant patenkinti kreditorius, įskaitant valstybę. Be to, buvo aiškių požymių, kad ekonominis tęstinumas tarp NCHZ ir naujos įstaigos išliko nenutrūkęs. Tai reikštų, kad bet kokia nesuderinama valstybės pagalba, suteikta NCHZ, galėtų būti susigrąžinta iš bendrovės verslo naujojo savininko.

               (41)

               Todėl Komisija nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą,

         3.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

               (42)

               Dvi trečiosios šalys – skundo pateikėjas ir kita suinteresuotoji trečioji šalis, kuri pageidavo neatskleisti savo tapatybės, – pateikė pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą. Abi šios suinteresuotosios šalys patvirtino faktus ir argumentus, nurodytus Komisijos sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą.

               (43)

               Trečiosios šalys pabrėžė, kad yra akivaizdus laikinas ryšys tarp NCHZ ekonominių sunkumų ir Strateginio bendrovių akto priėmimo – šis teisės aktas buvo priimtas taikant pagreitintą teisinę procedūrą. Be to, praėjus tik vienai dienai po akto įsigaliojimo, Slovakijos Vyriausybė priėmė sprendimą, kuriuo NCHZ buvo paskelbta strategine bendrove, kaip apibrėžta akte. Abi suinteresuotosios šalys tvirtino, kad valstybė galėjo išvengti numatomos nesumokėtų sukauptų įsiskolinimų valstybei rizikos, jei nebūtų suteikusi bendrovei NCHZ strateginės bendrovės statuso.

               (44)

               Be to, gali būti, kad NCHZ buvo naudingas pranašumas, kurį jai suteikė bendrovės, negalinčios išeiti iš rinkos, statusas, ir todėl ji išliko stabilia verslo partnere, o kitų tokioje pačioje padėtyje kaip NCHZ atsidūrusių bendrovių, t. y. tų, kurioms vykdoma bankroto procedūra, verslo santykiai su tiekėjais ir klientais greičiausiai blogėjo dėl to, kad jos galėjo išeiti iš rinkos.

               (45)

               Dėl NCHZ veiklos po to, kai buvo priimtas kreditorių komiteto sprendimas, viena iš suinteresuotųjų šalių tvirtina, kad valstybinė įstaiga, kuri yra kreditorių komiteto narė, galėjo ir turėjo bandyti siekti kitokio rezultato, įtikindama kitus komiteto narius, ar bent balsuodama prieš NCHZ veiklos tęsimą. Tokia pati argumentacija gali būti taikoma valstybei, kaip vienai iš užtikrinimo priemones turinčių kreditorių, kuri, kaip teigia suinteresuotosios šalys, turėjo veto teisę dėl sprendimo, kuriuo pritariama NCHZ veiklos tęsimui. Suinteresuotosios šalys laikosi požiūrio, kad šis veiksmų nesiėmimas reiškė, jog kreditorių komiteto ir užtikrinimo priemones turinčių kreditorių sprendimas galėtų būti priskiriamas valstybei.

               (46)

               Bet kokiu atveju, suinteresuotosios šalys taip pat tvirtino, kad Trenčino teismo sprendimas leisti NCHZ tęsti veiklą buvo taip pat priskirtinas valstybei.

               (47)

               Abi suinteresuotosios šalys teigė, kad NCHZ tęsiama veikla iškraipė konkurenciją, visų pirma kalcio karbido rinkoje, ir kad NCHZ tuo laikotarpiu vykdė labai agresyvią kainodaros politiką.

               (48)

               Dėl NCHZ pardavimo viena iš suinteresuotųjų šalių tvirtino, kad dėl konkurse numatytų įsipareigojimų konkurso rezultatai tapo abejotini, ir tai buvo priežastis, kodėl ji nedalyvavo konkurse, nors ją būtų dominę įsigyti įmonę NCHZ.

               (49)

               Galiausiai, suinteresuotosios šalys teigė, kad „Fortischem“ veikla ir dalyvavimas rinkoje apskritai buvo iš esmės identiški ankstesniam NCHZ verslui. Vienintelis pastebimas pokytis buvo pavadinimo ir savininko pasikeitimas.

         4.   SLOVAKIJOS PASTABOS

      NCHZ bendrovės ekonominio pranašumo buvimas

               (50)

               Slovakija tvirtino, kad NCHZ bankroto procedūros administratorius, remdamasi aktu, buvo įpareigotas tęsti bendrovės veiklą iki 2010 m. gruodžio 31 d. Dėl akto pobūdžio Slovakija tvirtino, kad tai buvo bendra priemonė, taikytina visoms sąlygas atitinkančioms bendrovėms.

               (51)

               Slovakija tvirtino, kad nors pirmuoju laikotarpiu nei kreditoriai, nei teismas nepriėmė jokio sprendimo, atrodė, kad kreditoriai bet kokiu atveju būtų nusprendę tęsti NCHZ veiklą, net jei aktas nebūtų buvęs priimtas. Slovakija užsiminė apie administratoriaus 2009 m. spalio mėn. preliminarią analizę ir viešus pareiškimus (t. y. iki akto įsigaliojimo), kuriuose pirmenybė teikiama NCHZ veiklos tęsimui. Taigi, aktas esminio poveikio neturėjo, nes bendrovė NCHZ būtų tęsusi veiklą net tuo atveju, jei aktas nebūtų buvęs priimtas – vien tik remdamasi įprastais bankroto įstatymais.

               (52)

               Atitinkamai, 2010 m. gruodžio mėn. pasibaigus akto galiojimui, administratorius paprašė, kad kreditorių komitetas pateiktų nurodymus dėl bendrovės veiklos tęsimo. Komitetas susitarė ir jo sprendimą patvirtino Trenčino teismas (11). Slovakija pateikė ekonominę analizę, kuri buvo parengta kaip pagrindas kreditorių komiteto sprendimui priimti. Bendrovė turėjo tęsti veiklą iki jos pardavimo 2012 m.

               (53)

               Slovakija taip pat pateikė administratoriaus hipotetinę analizę, atliktą remiantis antrojo etapo analizei taikyta metodika (veikla tęsiama, remiantis kreditorių ir teismo sprendimu), kuri rodo, kad, jeigu būtų buvę nuspręsta likviduoti bendrovę pirmojo laikotarpio pradžioje (veikla tęsiama remiantis aktu), analizės rezultatas būtų buvęs toks pat. Nepaisant to, kad dabartiniai įsiskolinimai yra mažesni ir sudaro 8,5 mln. EUR, iš likvidavimo gautos pajamos nebūtų buvusios didesnės, nei sąnaudos ir dabartiniai įsipareigojimai.

               (54)

               Atsižvelgdama į tai, kas paminėta, Slovakija tvirtino, kad valstybės elgesys, vykdant bankroto procedūrą, atitiko rinkos ekonomikos kreditoriaus principą. Todėl valstybė nesuteikė ekonominio pranašumo NCHZ, ir jos veiksmai nebuvo valstybės pagalba.

      Slovakijos reikalavimų bankrutuojančiai NCHZ patenkinimas

               (55)

               Slovakija tvirtino, kad socialinio draudimo bendrovė („Sociálna poisťovňa“), kuri yra pagrindinis NCHZ kreditorius, administruodama ir patenkindama reikalavimus bendrovei NCHZ, vykdė veiksmus, remdamasi Socialinio draudimo aktu Nr. 461/2003 su pakeitimais ir Slovakijos bankroto aktu. „Sociálna poisťovňa“ išnaudojo visas teisės aktais numatytas galimas priemones. Ji nesutiko su tuo, kad įmokos nėra mokamos, ir tinkamai užregistravo savo reikalavimą pas administratorių.

               (56)

               Socialinio draudimo bendrovė neturėjo jokių įrašų dėl reikalavimų bendrovei NCHZ, pateiktų iki bankroto procedūros paskelbimo, dėl ko būtų reikėję pradėti bankroto procedūrą pagal Slovakijos bankroto akto 28 skyrių (12). Todėl ji negalėjo tapti kreditorių organizacijų, nusprendžiančių dėl NCHZ veiklos tęsimo, nare.

               (57)

               Todėl vienintelė turima priemonė, siekiant užtikrinti, kad jos reikalavimai bus patenkinti, buvo užregistruoti juos vykdomoje bankroto procedūroje, kaip reikalavimus į nekilnojamąjį turtą. Socialinio draudimo bendrovė (jos skyrius Prievidzoje) tai darė nuolat, remdamasi Slovakijos bankroto akto 87 ir 88 skyriais (išsamūs duomenys pateikti 2 lentelėje).

               (58)

               Remiantis Slovakijos bankroto akto 87 skyriaus 3 dalimi, reikalavimus į nekilnojamąjį turtą tenkina administratorius iš pajamų, gautų iki nurodytos mokėjimo datos likvidavus turtą, kuris yra atitinkamo nekilnojamojo turto dalis. Administratorius yra įsipareigojęs priimti kreditorių reikalavimus į nekilnojamąjį turtą dėl jų patirtų nuostolių, jei jų reikalavimai į nekilnojamąjį turtą nebuvo tinkamai ir laiku patenkinti pagal šią nuostatą, nebent jis gali įrodyti veikęs su tinkamu profesiniu atidumu. 2011 m. rugpjūčio 24 d. Prievidzos skyriuje įvyko socialinio draudimo bendrovės ir NCHZ posėdis. Posėdyje administratorius socialinio draudimo bendrovės atstovams pranešė, kad jis negalėjo patenkinti reikalavimų į nekilnojamąjį turtą, nes jo prioritetas buvo verslo tęsimas, kad jį būtų galima parduoti už geriausią įmanomą kainą.

               (59)

               Pagal Slovakijos bankroto akto 47 skyriaus 1 dalį, deklaravus bankrotą, sustabdomi visi teisiniai ir kiti procesai dėl turto, kuriam taikoma bankroto procedūra, ir kuris priklauso bankrutuojančiai šaliai. Bankroto procedūros sustabdymo laikotarpiu nustatytas arba šiame procese nurodytas laikotarpis nesibaigia.

               (60)

               Pagal Slovakijos bankroto akto 47 skyrių socialinio draudimo bendrovė, remdamasi pagal Socialinio draudimo aktą priimtu sprendimu, gali nesiekti, kad jos reikalavimas būtų vykdomas, ir vėliau nesiekti reikalavimo patenkinimo pradėdama priverstinio vykdymo procedūrą (žr. Slovakijos bankroto akto 48 skyrių). Toliau esančioje 2 lentelėje pateikta socialinio draudimo bendrovės 2009 m. rugsėjo mėn. – 2012 m. sausio mėn. laikotarpiu užregistruotų reikalavimų apžvalga.

               (61)

               Tačiau 2011 m. lapkričio 15 d. socialinės draudimo bendrovės Prievidzos skyrius pateikė skundą Prievidzos rajono valstybės prokurorui dėl asmenų, įgaliotų veikti NCHZ vardu, tvirtindami, kad 2011 m. birželio mėn. – 2011 m. rugsėjo mėn. laikotarpiu jie įvykdė kriminalinį nusikaltimą, nes neišieškojo ir nesumokėjo draudimo įmokų pagal Kriminalinio kodekso akto Nr. 300/2005 (toliau – Kriminalinis kodeksas), su pakeitimais, 277 ir 278 skyrius. 2012 m. vasario 7 d. Prievidzos rajono policijos direktoratas sustabdė baudžiamąjį procesą, nes nebuvo įmanoma nustatyti faktų, leidžiančių patraukti susijusius asmenis baudžiamojon atsakomybėn.

                  2 lentelė.

                  Socialinio draudimo bendrovės 2009 m. rugsėjo mėn. – 2012 m. sausio mėn. laikotarpiu bankroto procedūroje užregistruoti reikalavimai (tūkst. EUR)
                   (13)

                           Reikalavimo apibūdinimas

                           Data, kai reikalavimą užregistravo bankroto administratorius

                           Suma tūkst. EUR

                           Socialinis draudimas ir pensijų draudimas

                           2010 10 11

                           (…)

                           Socialinis draudimas ir pensijų draudimas

                           2011 6 24

                           (…)

                           Socialinis draudimas ir pensijų draudimas

                           2011 m. gruodis

                           (…)

                           Garantijos draudimas

                           2010 10 11

                           (…)

                           Garantijos draudimas

                           2011 6 24

                           (…)

                           Garantijos draudimas

                           2012 1 18

                           (…)

                           Visa reikalavimų suma, užregistruota iki 2012 m. sausio 31 d.

                           (…)

      NCHZ pardavimas

               (62)

               Dėl NCHZ pardavimo Slovakija tvirtino, kad jis buvo įvykdytas atviru, skaidriu ir besąlyginiu būdu, ir kad didžiausią sumą pasiūlęs dalyvis buvo tinkamai atrinktas konkurso būdu. Dėl pardavimo būdo Slovakija tvirtino, kad šis atvejis turėtų būti laikomas specifiniu turtinio sandėrio atveju, kur visas turtas yra perduodamas kartu su susijusiomis teisėmis ir tam tikrais įsiskolinimais.

               (63)

               Slovakija toliau tvirtino, kad neatrodo, jog šiuo konkrečiu atveju antrajam konkursui taikomos sąlygos galėjo paveikti galimybę gauti didžiausią įmanomą kainą, nes nė vienas iš dviejų konkurso dalyvių, dalyvavusių antrajame konkurse, nesiruošė perimti įsiskolinimų. Be to, galiausiai gauta suma (2,2 mln. EUR) buvo labai panaši į per pirmąjį konkursą, kuris buvo anuliuotas, pasiūlytą kainą (2 mln. EUR). Pirmojo konkurso sąlygose nebuvo numatyti jokie įsipareigojimai.

               (64)

               Atsižvelgiant į tai, kad NCHZ, Slovakijos požiūriu, buvo parduota pakankamai atvirame, skaidriame, ir besąlyginiame konkurse, už NCHZ turtą buvo gauta rinkos kaina. Slovakijos požiūriu, tarp NCHZ, „Via Chem Slovakia“ (dabar „Fortischem“) nėra jokio ekonominio tęstinumo ryšio. Slovakija tvirtino, kad, vykdant sandorį tarp „Via Chem Slovakia“ ir „Fortischem“, buvo perduota mažiau kaip 60 % verslo, visų pirma todėl, kad į pardavimą nebuvo įtrauktas nekilnojamasis turtas. Galiausiai, Slovakija tvirtino, kad Komisija neturi jokių įrodymų, jog NCHZ buvo parduota kaip veikianti bendrovė, siekiant išvengti valstybės pagalbos grąžinimo.

               (65)

               Slovakija patvirtino, kad visi nepiniginiai įsipareigojimai dėl sutarčių su darbuotojais taip pat buvo perduoti naujam pirkėjui – „Via Chem Slovakia“. Slovakija taip pat paaiškino, kad nebuvo parengta jokia vertinimo ataskaita, įvertinanti visą turtą arba NCHZ, kaip veikiančią bendrovę. Be to, Slovakija patvirtino, kad visi įsiskolinimai valstybei, susidarę vykdant bankroto procedūrą, buvo palikti bendrovei NCHZ, ir bus apmokėti iš pajamų, pardavus įmonę.

         5.   PRIEMONĖS VERTINIMAS

   5.1.   Valstybės pagalbos buvimas

               (66)

               Remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

               (67)

               Kad būtų galima padaryti išvadą, ar buvo suteikta valstybės pagalba, turi būti įvertinta, ar šiuo atveju yra tenkinami visi SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyti kriterijai (t. y. valstybės išteklių perdavimas, priskirtinumas valstybei, atrankinis pranašumas, galimas konkurencijos iškraipymas ir poveikis ES vidaus prekybai). Tai turėtų būti įvertinta, visų pirma socialinio draudimo įmokų ir kitų įsiskolinimų valstybei nemokėjimo tęsiant bankrutavusios NCHZ veiklą atžvilgiu: i) taikant aktą po to, kai Vyriausybė priėmė sprendimą, kuriuo NCHZ paskelbta strategine bendrove, pagal akto 5.2 punktą ir ii punktą, tęsianti veiklą, remiantis kreditorių komiteto sprendimu, ir pritarus viešojo sektoriaus kreditoriams (žr. 5.3 punktą).

               (68)

               Vertinimas turės būti atliktas, turint omenyje, kad, atsižvelgiant į NCHZ sunkumus jai ruošiantis paskelbti bankrotą, valstybė, paskelbdama NCHZ strategine bendrove, realiai rizikavo, kad NCHZ bendrovės įsiskolinimas viešajam sektoriui susikaups ir kad ji tų įsiskolinimų negalės sumokėti. Buvo didelė rizika, kad NCHZ tęsiama veikla vykstant bankroto procedūrai neduos pakankamai pajamų, kad būtų galima padengti visas veiklos sąnaudas, įskaitant socialinio draudimo įnašus ir kitas valstybės gautinas sumas, ir kad didėjantis įsiskolinimas valstybei nebus sumokėtas laiku. Kadangi 2010 m. šis scenarijus iš tikrųjų išsipildė, rizika, kad nesumokėti įsiskolinimai valstybei toliau didės, tapo dar realesnė 2011 m. pradžioje, kai, aktui nustojus galioti, kreditorių komitetas nusprendė tęsti NCHZ veiklą. Iš tikrųjų, administratorius konkrečiai tuo klausimu įspėjo NCHZ kreditorius.

               (69)

               Tęsiant bankrutavusios bendrovės veiklą, skola valstybei augo. Nesumokėtos skolos suma, kuri susikaupė vykstant bankroto procedūrai, (2009–2012 m.) sudaro iš viso daugiau kaip 13,3 mln. EUR.

               (70)

               Reikėtų taip pat atkreipti dėmesį į tai, kad nepanašu, jog susikaupusį įsiskolinimą valstybei būtų galima visiškai padengti pajamomis, gautomis pardavus NCHZ įmonę, (2,2 mln. EUR pardavimo kaina ir […] kapitalo grąža […]). Iš tikrųjų, iki šiol iš pajamų, pardavus turtą, buvo patenkinti maždaug 4,0 mln. EUR vertės viešojo sektoriaus įstaigų reikalavimų.

         5.2.   Akto taikymas NCHZ

               (71)

               13 mėnesių (nuo akto įsigaliojimo 2009 m. gruodžio 1 d. iki jo galiojimo pabaigos 2010 m. gruodžio 31 d.) bendrovės NCHZ veikla buvo tęsiama remiantis aktu, nepaisant to fakto, kad veiklos tęsimo sąnaudos buvo sistemingai didesnės nei iš jos gaunamos pajamos, dėl ko skola vis didėjo.

               (72)

               Pagal akto 5 skyriaus a punktą bankroto administratorius buvo įpareigotas užtikrinti bendrovės, kurią Vyriausybė paskelbė esant strategiškai svarbia, veiklą. Atsakydamas į informacijos prašymą, administratorius teigė, kad bankrutavusios bendrovės veiklos tęsimas buvo būtina jo tiesioginio įsipareigojimo pagal aktą vykdymo pasekmė. Taigi, NCHZ galėjo tęsti veiklą ir išlaikyti savo verslo santykius, nepaisant to, kad ji buvo tokioje padėtyje, kurioje administratorius būtų buvęs įpareigotas įvertinti veiklos nutraukimo ir verslo likvidavimo galimybę (nes bendrovė nesugebėjo sumokėti visų savo skolų).

         5.2.1.   Valstybės išteklių perdavimas ir priskyrimas

               (73)

               Kaip nurodyta pirmiau, Slovakija priėmė aktą ir juo remdamasi paskelbė, kad NCHZ yra strateginė bendrovė. Todėl administratorius taikomo akto buvo įpareigotas tęsti NCHZ veiklą, vykstant jos bankroto procedūrai.

               (74)

               Remiantis minėta informacija, bendrovės veikla buvo palaikoma, nepaisant aiškios rizikos (kuri iš tikrųjų pasitvirtino), kad pajamų nepakaks nei vykstant bankroto procedūrai turėtoms verslo veiklos sąnaudoms, nei socialinio draudimo įnašams ar kitiems įsiskolinimams valstybei padengti.

               (75)

               Atitinkamai, valstybė galėjo išvengti šios numatomos rizikos, kad susikaups jai nesumokėti įsiskolinimai, pasinaudodama savo veiksmų laisve pagal aktą ir nesuteikdama NCHZ strateginės bendrovės statuso, dėl kurio administratorius buvo įpareigotas tęsti NCHZ veiklą, vykstant bankroto procedūrai.

               (76)

               Be to, dėl to, kad pritaikius aktą, NCHZ veikla buvo tęsiama ir susikaupė papildomi įsiskolinimai, esamiems viešojo sektoriaus kreditoriams tapo sunkiau siekti, kad būtų patenkinti jų reikalavimai.

               (77)

               Todėl Komisija daro išvadą, kad NCHZ paskelbimo strategine bendrove pasekmė buvo valstybės išteklių perdavimas pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. Šis perdavimas įvyko negautų pajamų iš socialinio draudimo įnašų ir bendrovės NCHZ neįvykdytų kitų valstybės reikalavimų forma akto taikymo laikotarpiu. Komisija taip pat pažymi, kad sprendimą paskelbti NCHZ strategine bendrove priėmė Vyriausybė, ir todėl jis yra aiškiai priskiriamas Slovakijos valstybei.

         5.2.2.   Ekonominis pranašumas

               (78)

               Pritaikius aktą bendrovei NCHZ, ji įgijo ekonominį pranašumą, nes aktas apsaugojo bendrovę nuo įprastos bankroto procedūros pagal įprastus bankroto teisės aktus. Beveik 13 mėnesių NCHZ tęsė veiklą išskirtinai tik taikydama aktą. Bankroto administratorius turėjo užtikrinti įmonės veiklą, nepaisant to, kad jos pajamos nepadengė nei visų jos veiklos sąnaudų, nei mokesčių ar socialinio draudimo įnašų. Taigi, dėl taikomo akto administratorius ir kreditoriai negalėjo savo nuožiūra nuspręsti, ar bendrovės veiklos tęsimas buvo ekonomiškai naudingas.

               (79)

               Dėl to, kad tęsiama veikla buvo nuostolinga, vykstant bankroto procedūrai NCHZ nesugebėjo padengti visų savo įsiskolinimų, įskaitant socialinio draudimo ir sveikatos draudimo įnašų už savo darbuotojus bei kitų įsiskolinimų įvairioms valstybės įstaigoms.

               (80)

               Dėl NCHZ taikomo teisės akto administratorius turėjo: i) užtikrinti NCHZ veiklą, ir ii) užkirsti kelią nepagrįstam visuotiniam darbuotojų atleidimui. Tuo remdamasis, administratorius teigė, kad pagal taikomą aktą jis buvo įpareigotas tęsti visapusišką NCHZ veiklą be galimybės nagrinėti alternatyvas ir pasirinkti tą, kuri būtų palankiausia bankrutuojančios bendrovės kreditoriams.

               (81)

               Tol, kol aktas galiojo, negalėjo būti organizuojamas joks posėdis dėl NCHZ ekonominės ateities, ir nebuvo galima atlikti tyrimo, kuriuo būtų vertinama, ar tame etape NCHZ veiklos tęsimas buvo naudingas kreditoriams. Tik baigiantis akto galiojimui administratorius užsakė išsamią ekonominę analizę ir sušaukė bendrovės kreditorių posėdį, siekiant nuspręsti, ar reikėtų tęsti NCHZ veiklą.

               (82)

               Be to, aktas buvo taikomas bendrovei NCHZ remiantis ne argumentais, į kuriuos būtų atsižvelgę bendrovės kreditoriai, bet kitais viešosios politikos argumentais. 2009 m. gruodžio 2 d. Vyriausybės sprendimo, kuriuo NCHZ skelbiama strategine bendrove pagal aktą, aiškinamajame memorandume minima rizika, kad uždarius NCHZ bendrovę tiesiogiai joje būtų prarasta 1 700 darbo vietų ir papildomai 5 000 darbo vietų NCHZ tiekėjų bendrovėse. Jame taip pat teigiama, kad NCHZ gamybos nutraukimas turėtų neigiamą poveikį visos Slovakijos chemijos pramonės veiklos rezultatams ir konkurencingumui, ir dėl to reikšmingai pablogėtų visos Slovakijos ekonomikos padėtis. Taigi, remiantis rinkos ekonomikos kreditoriaus principu, akivaizdu, kad Vyriausybės akto taikymas NCHZ bendrovei nebuvo pateisinamas. Slovakija toliau tvirtina, kad nors pirmuoju laikotarpiu nei kreditorius, nei teismas sprendimo nepriėmė, panašu, kad kreditoriai būtų nusprendę tęsti NCHZ veiklą net jei aktas nebūtų buvęs taikomas. Slovakija daro nuorodą į 2009 m. spalio 26 d. preliminarią analizę ir administratoriaus 2009 m. spalio mėn. viešus pareiškimus (t. y. iki akto įsigaliojimo), nurodydama, kad NCHZ veiklos tęsimas jam buvo tinkamesnis variantas.

               (83)

               Tačiau administratoriaus preliminari analizė yra gana paviršutiniška, joje nėra alternatyvių variantų (turto pardavimo arba bendrovės likvidavimo) analizės, ir todėl ji negali būti laikoma tvirtu pagrindu, kuriuo kreditoriai būtų rėmęsi nuspręsdami, ar verta tęsti NCHZ veiklą. Be to, 2009 m. gruodį teismas pakeitė pirminį NCHZ administratorių nauju administratoriumi, kuris, remdamasis išsamesniu vertinimu, galėjo padaryti kitokią išvadą. Tačiau įsigaliojus aktui klausimas nebuvo toliau nagrinėjamas, ir todėl nei kreditoriams, nei teismui nebuvo suteikta galimybė aptarti šį klausimą ir priimti sprendimą, atsižvelgiant į savo ekonominį interesą.

               (84)

               Nors kreditoriai ir teismas nusprendė tęsti NCHZ veiklą pasibaigus akto galiojimui, šis sprendimas buvo priimtas esant kitai ekonominei padėčiai, ir buvo pagrįstas žymiai sudėtingesniu ir pagrįstu ekonominiu vertinimu, parengtu 2010 m. gruodį, atsižvelgiant į akto galiojimo pabaigą. Toje analizėje pirmiausiai reikėjo atsižvelgti į tai, kad, pasibaigus pirmajam laikotarpiui, NCHZ turėjo 16 mln. EUR nesumokėtų įsiskolinimų (valstybiniam ir privačiam sektoriui) iš savo ankstesnės tęsiamos veiklos, ir jiems, palyginti su bet kokiais kitais įsiskolinimais iki bankroto, buvo teikiama pirmenybė. Todėl kreditorių padėtis buvo ne tokia pati, kaip bankroto procedūros pradžioje, kai didelės dalies tų įsiskolinimų dar nebuvo.

               (85)

               Be to, pritaikius aktą bendrovei NCHZ, iš karto neliko netikrumo, būdingo sprendimų priėmimui pagal įprastus bankroto įstatymus, o tai garantavo, kad NCHZ pilnai veiks bent iki akto galiojimo pabaigos – 2010 m. Tai buvo tvirtas ženklas bendrovės tiekėjams ir klientams, kurie gavo užtikrinimą, kad galės prekiauti su NCHZ, nes ji, remiantis aktu jai suteiktu strateginės bendrovės statusu, išliks visiškai veikianti. Kadangi chemijos sektoriuje tiekimo saugumas yra svarbus aspektas klientams, NCHZ taikomas aktas suteikė jai didelį pranašumą, palyginti su įprasta bankroto procedūra. NCHZ klientai gavo žymiai didesnį užtikrinimą, kad, nepaisant tolesnių nuostolių ir jos kreditorių požiūrio ar interesų, ji toliau vykdys veiklą bent jau iki akto galiojimo pabaigos. Taigi, NCHZ bendrovei buvo taikoma privilegijuota tvarka, palyginti su panašioje padėtyje atsidūrusiais konkurentais.

               (86)

               Rizika, kad bankroto atveju klientai pasirinks kitus tiekėjus, nėra tik hipotetinė. Iš tikrųjų, kaip rodo po akto įsigaliojimo administratoriaus parengta analizė, net kai taikomu aktu bendrovė buvo apsaugota, 2009 ir 2010 m. ji neteko kai kurių savo klientų. Jei aktas nebūtų buvęs taikytas, rizika, kad pardavimai dar labiau sumažės dėl bankroto procedūrų sukelto netikrumo, būtų buvusi žymiai didesnė. Tai taip pat būtų padidinę riziką, kad kreditoriai laikys, kad tęsti NCHZ veiklą yra ekonomiškai nebenaudinga.

               (87)

               Slovakija taip pat pateikė hipotetinę administratoriaus analizę, atlikta remiantis antrojo etapo analizei taikyta metodika, kuri rodo, kad, jeigu būtų buvę nuspręsta likviduoti bendrovę pirmojo laikotarpio pradžioje, analizės rezultatas nebūtų buvęs kitoks, nei antrojo laikotarpio analizės rezultatas. Nepaisant to, kad dabartiniai įsiskolinimai yra mažesni ir sudaro iš viso 8,5 mln. EUR, iš likvidavimo gautos pajamos nebūtų buvusios didesnės nei sąnaudos ir dabartiniai įsipareigojimai. Tačiau ši analizė yra labai glausta ir hipotetinė, ir administratorius ją parengė tik pasibaigus galioti aktui (14) – ji buvo parengta ir pateikta tik 2014 m. kovo mėn.

               (88)

               Slovakija neįrodė, kad NCHZ veiklos tęsimui būtų buvę iš tikrųjų pritarta bankroto laikotarpio pradžioje, remiantis tinkama išsamia analize ir visų akcininkų diskusijomis, net jei aktas nebūtų buvęs taikytas NCHZ. Iš tikrųjų, jei aktas nebūtų buvęs taikytas NCHZ, ji būtų susidūrusi su papildomomis negatyviomis pasekmėmis (pavyzdžiui, klientai pereitų prie saugesnių tiekėjų), o tai reikšmingai padidintų riziką, kad kreditoriai pasirinks nutraukti veiklą tame etape.

               (89)

               Pritaikius aktą bendrovei NCHZ, ji įgijo ekonominį pranašumą, nes aktas apsaugojo ją nuo įprastos bankroto procedūros pagal įprastus bankroto teisės aktus. Juo buvo atimta galimybė administratoriui, kreditoriams ir teismui nutraukti NCHZ veiklą arba reikšmingai sumažinti darbuotojų skaičių žr. 27 konstatuojamąją dalį) bankroto procedūros pradžioje arba vėliau (pavyzdžiui, 2010 m.), atsižvelgiant į NCHZ ekonominę padėtį. Jis taip pat suteikė užtikrinimą NCHZ ir trečiosioms šalims (konkrečiai klientams ir tiekėjams), kad veikla bus tęsiama, kas pagal įprastus bankroto įstatymus nėra niekad garantuojama.

               (90)

               Atsižvelgdama į tai, kas paminėta, Komisija laikosi požiūrio, kad NCHZ taikomu aktu jai buvo suteiktas nederamas ekonominis pranašumas.

         5.2.3.   Priemonės atrankumas

               (91)

               Sprendimas taikyti aktą NCHZ ir taip garantuoti jos veiklos tęsimą yra konkrečiai NCHZ bendrovei Vyriausybės priimta individuali priemonė, todėl iš esmės ji yra atrankinė.

               (92)

               Slovakijos valdžios institucijos tvirtina, kad aktas buvo bendra priemonė, taikytina visoms bendrovėms, atitinkančioms jame nustatytus kriterijus. Neatsižvelgdama į tą faktą, kad susijusi priemonė yra ne pats aktas, bet jo taikymas Vyriausybės sprendimu bendrovei NCHZ, Komisija pažymi, kad, remiantis nustatyta ES teismų precendentų teise, tai, kad aktas buvo bendroji priemonė, neatmeta galimybės, kad juo buvo suteiktas atrankinis pranašumas konkrečiai įstaigai.

               (93)

               Pirma, nors aktas buvo bendra teisinė priemonė, bylos aplinkybės rodo, kad iš tikrųjų jis buvo skirtas konkrečiai NCHZ (kai kuriuose spaudos straipsniuose šis aktas buvo vadinamas „lex NCHZ“). Aktas buvo priimtas praėjus mėnesiui po paskelbto bendrovės bankroto ir NCHZ buvo vienintelė bendrovė, kuriai šis aktas buvo taikomas.

               (94)

               Antra, kad aktą būtų galima taikyti konkrečiai bendrovei, reikėjo Vyriausybės sprendimo, kuriuo bendrovė būtų paskelbta strategine, nes aktas nebuvo automatiškai taikomas kiekvienai bendrovei, kuri atitiko akto 1 skyriaus 2 dalyje nustatytus reikalavimus. Be to, turint omenyje tai, kad tų aplinkybių apibūdinimas yra bendro pobūdžio, Vyriausybė turėjo didelę veiksmų laisvę dėl to, kokias bendroves laikyti strateginėmis (15).

               (95)

               Todėl Komisija laiko, kad priemonė, kuria leidžiama, kad kauptųsi NCHZ nesumokėtos skolos valstybei, yra atrankinė priemonė pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

         5.2.4.   Konkurencijos iškraipymas ir poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai

               (96)

               NCHZ tęsiama veikla pagal aktą leido jai sumažinti sąnaudas, kurias kitų atveju NCHZ būtų turėjusi. NCHZ veikla nedavė pakankamai pajamų, kad būtų padengtos visos veiklos sąnaudos, įskaitant socialinio draudimo įnašus ir kitas valstybės gautinas sumas, atsiradusias vykdant bankroto procedūrą. Nepaisant to, kad ji nesugebėjo sumokėti visų savo įsiskolinimų ir, visų pirma, įsiskolinimų valstybei (jie nebuvo sumokėti per 13 mėnesių nuo akto įsigaliojimo), NCHZ toliau vykdė veiklą rinkoje, siūlydama savo produktus konkurencijoje su kitais Europos chemijos produktų gamintojais.

               (97)

               Be to, kaip apibūdinta pirmiau, taikomas aktas suteikė NCHZ ekonominį pranašumą, kurio neturėjo kitos panašioje padėtyje esančios bendrovės. Visų pirma, panašu, kad jis galėjo reikšmingai sumažinti klientų ir tiekėjų praradimo riziką, vykstant bankroto procedūrai. Tas faktas, kad NCHZ buvo įpareigota pagal aktą tęsti veiklą, padrąsino jos verslo partnerius tęsti santykius su ja. NCHZ tęsiant veiklą, kaip numatyta aktu, klientams buvo užtikrintas ypač svarbus chemijos pramonėje tiekimo saugumas. Jei aktas nebūtų buvęs taikytas, NCHZ klientai būtų labiau linkę ieškoti alternatyvių tiekimo šaltinių, bijodami, kad veikla staigiai nenutrūktų dėl bankrutuojančios bendrovės blogėjančios finansinės ir ekonominės padėties.

               (98)

               Vienos bendrovės sąnaudų sumažinimas yra veiklos pagalba, taigi, iškraipo konkurenciją, nes tas sąnaudas arba nesugebėjimo sumokėti pasekmes NCHZ konkurentai turėjo padengti patys. Be to, priemonės, galbūt, iškraipė konkurenciją, nes NCHZ buvo dirbtinai išlaikyta kalcio karbido rinkoje ir kitose rinkose, kuriose ji vykdė veiklą.

               (99)

               Kadangi kalcio karbido gamintojų Europoje yra nedaug, ir produktais prekiaujama visoje Europoje, ši priemonė taip pat akivaizdžiai daro poveikį valstybių narių prekybai.

         5.2.5.   Išvada dėl valstybės pagalbos buvimo

               (100)

               Atsižvelgdama į tai, kas paminėta, Komisija daro išvadą, kad NCHZ paskelbimas strategine bendrove pagal aktą buvo atrankinis pranašumas tos bendrovės naudai, buvo priskirtinas valstybei, ir apėmė valstybės išteklių naudojimą iškraipant konkurenciją rinkoje, kuri yra atvira valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl priemonė yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

               (101)

               Pagalbos suma atitinka nesumokėtus įsiskolinimus valstybei ir valstybės įstaigoms, kurie susikaupė akto taikymo NCHZ laikotarpiu. Remiantis Slovakijos pateikta informacija, nesumokėta skola laikotarpio pradžioje buvo 735 817,44 EUR (16). Pasibaigus akto galiojimui, nesumokėti įsiskolinimai sudarė 5 519 241,54 EUR (17). Taigi, pagalbos suma yra 4 783 424,10 EUR.

         5.3.   Remiantis kreditorių komiteto sprendimu tęsiama veikla

               (102)

               Pasibaigus akto galiojimui, administratorius nebebuvo teisiškai įpareigotas tęsti bendrovės veiklą. Jis pranešė kreditoriams (turintiems užtikrinimo priemones ir jų neturintiems), kad bendrovės NCHZ nuostoliai nuolat didėjo nuo jos bankroto paskelbimo, ir kad įmonės veiklos sąnaudos buvo didesnės nei iš tos veiklos gaunamos sąnaudos. Nežiūrint to, kad visi kreditorių komiteto nariai ir užtikrinimo priemones turintys kreditoriai žinojo apie blogą bendrovės būklę, jie 2011 m. sausio mėn. susitarė, kad NCHZ veikla turi būti tęsiama. Kai bankroto teismas, pagal Slovakijos bankroto aktą, šį sprendimą vėliau patvirtino, jis tapo privalomas administratoriui.

         5.3.1.   Priskyrimas valstybei ir ekonominis pranašumas

               (103)

               NCHZ veiklos tęsimas pasibaigus akto galiojimui buvo pagrįstas kreditorių komiteto (užtikrinimo priemones turintiems kreditoriams atstovaujančios organizacijos), kurio didžioji dalis narių buvo privačios bendrovės, sprendimu. Atlikus oficialią tyrimo procedūrą paaiškėjo, kad nė vienas kreditorių komiteto narys, nei užtikrinimo priemones turintis kreditorius pagal Slovakijos bankroto aktą veto teisių neturėjo. Iš tikrųjų balsavimas šiose organizacijose vyko balsų daugumos principu. Todėl jokia valstybės įstaiga nebūtų galėjusi primesti savo interesų, siekdama sustabdyti tolesnį skolų kaupimąsi.

               (104)

               Todėl galima daryti išvadą, kad NCHZ veiklos tęsimas buvo pagrįstas privataus sektoriaus kreditorių priimtu sprendimu, nes viešojo sektoriaus kreditoriai negalėjo vetuoti NCHZ veiklos tęsimo. Dėl šios priežasties sprendimas tęsti NCHZ veiklą, pasibaigus akto galiojimui, negali būti priskirtinas valstybei.

               (105)

               Tai taip pat rodo, kad įvairių viešojo sektoriaus kreditorių sprendimas aktyviai paremti NCHZ veiklos tęsimą antruoju laikotarpiu buvo priimtas tuo pačiu metu ir tomis pačiomis sąlygomis (pari passu), kaip ir panašių privataus sektoriaus kreditorių sprendimai, ir tai reiškia, kad privataus sektoriaus kreditoriai veikė laikydamiesi rinkos ekonomikos kreditoriaus principo.

               (106)

               Be to, siekdama užbaigtumo, Komisija patikrino administratoriaus pateiktą ekonominę analizę, su kuria atitinkamu laiku galėjo susipažinti kreditoriai ir teismas. Analizėje nurodyti keli galimi scenarijai ir lyginamos sąnaudos ir pajamos iš NCHZ kreditorių perspektyvos. Visų pirma, analizėje nurodoma, kad, nutraukus NCHZ veiklą, sąnaudos labai išaugtų ir sudarytų iš viso daugiau kaip 48 mln. EUR. Didžioji dalis sąnaudų susijusi su chemijos produktų gamybos įmonių uždarymu ir aplinkos išvalymu (apie 37,3 mln. EUR), ir sąnaudomis darbuotojams (10,5 mln. EUR, jei įvykdomi visi teisiniai įsipareigojimai). Kartu buvo tikimasi gauti apie 47–52 mln. EUR pajamų už tam tikrą parduotą turtą (neatsižvelgiant į papildomas įrangos išmontavimo ir pašalinimo sąnaudas).

               (107)

               Kadangi nesumokėtiems įsiskolinimams (viešajam ir privačiajam sektoriui) dėl veiklos vykstant bankroto procedūrai (tuo metu 16 mln. EUR) buvo taikoma lengvatinė tvarka, nebus patenkintas joks iki bankroto pateiktas reikalavimas. Tačiau analizėje laikoma, kad parduodant veikiančią įmonę, būtų buvę galima gauti daugiau pajamų, nes, nutraukus veiklą, kai kuri technologinė įranga būtų sugadinta nepataisomai. Analizėje taip pat teigiama, kad nors pirmasis konkursas nebuvo sėkmingas, keli pirkėjai susidomėjo. Apskritai, analizėje padaryta išvada, kad kreditoriams būtų naudinga tęsti NCHZ veiklą, ir ją parduoti kaip veikiančią.

               (108)

               Kartu su administratoriaus ekonomine analize taip pat buvo pateikta NCHZ valdybos analizė. Toje analizėje laikoma, kad tikėtina reali bendrovės turto vertė, nutraukus veiklą, sudarys tik 15,5 mln. EUR, dėl ko kreditoriams NCHZ veiklos nutraukimas atrodė dar nepatrauklesnis. Be to, tyrime tvirtinama, kad bendrovė galėjo būti sėkmingai parduota pritaikius tam tikras restruktūrizavimo priemones; kadangi pagal aktą atleisti darbuotojus tapo gana sudėtinga, NCHZ darbuotojų skaičių sumažino tik pasibaigus akto galiojimui, antrojo laikotarpio pradžioje. Apskritai, tyrime taip pat padaryta išvada, kad geriausias sprendimas kreditoriams būtų parduoti NCHZ, kaip veikiančią bendrovę.

               (109)

               Pasiūlymui tęsti veiklą, remiantis tais dokumentais, galiausiai pritarė visi kreditoriai (viešojo ir privataus sektoriaus). Komisija pažymi, kad skola bent jau kai kuriems privatiems kreditoriams bankroto laikotarpiu taip pat augo ir galiausiai sudarė 11,5 mln. EUR.

               (110)

               Be to, iš išsamių tyrimų paaiškėjo, kad tik du iš keturių valstybės kreditorių (Nacionalinio turto fondo, Aplinkos fondo, Slovakijos garantijų ir vystymo banko ir Novakų miesto), atstovaujami kreditorių organizacijų, buvo tiesiogiai susirūpinę tolesnio NCHZ skolų jiems kaupimosi grėsme, šiai bendrovei tęsiant veiklą. Tai buvo Aplinkos fondas (jo papildomi reikalavimai antruoju laikotarpiu sudarė tik [100–500] tūkst. E) ir Novakų miestas (jo papildomi nepatenkinti reikalavimai antruoju laikotarpiu sudarė [300–800] tūkst. EUR). Pagrindiniams valstybės kreditoriams, kuriems skolos išaugo taikant bankroto procedūrą, visų pirma, viešosios sveikatos ir socialinio draudimo bendrovėms, nebuvo atstovaujama nė vienoje iš kreditorių organizacijų, kuriose buvo sprendžiama, ar tęsti NCHZ veiklą. Todėl jie neturėjo galimybės daryti tiesioginį poveikį sprendimų priėmimui, taigi, negalėjo užkirsti kelio NCHZ veiklos tęsimui. Tie viešojo sektoriaus kreditoriai darė viską, ką galėjo, kad skolos jiems būtų grąžintos: užregistravo savo reikalavimus pas bankroto administratorių ir taikė visus priverstinio vykdymo mechanizmus, numatytus pagal Bankroto aktą.

               (111)

               Atsižvelgdama į tai, kas paminėta, Komisija mano, kad atskirų valstybės įstaigų elgesys atitiko privataus kreditoriaus interesą.

               (112)

               Todėl Komisija daro išvadą, kad antruoju laikotarpiu, kai aktas nebebuvo taikomas ir NCHZ tęsė veiklą remdamasi kreditorių komiteto sprendimu, NCHZ pranašumai prieš konkurentus nebuvo didesni, nei jai veikiant įprastomis rinkos sąlygomis.

         5.3.2.   Išvada dėl valstybės pagalbos buvimo

               (113)

               Kadangi bent dvi iš suvestinių sąlygų, siekiant nustatyti valstybės pagalbą (priskirtinumas valstybei ir ekonominio pranašumo buvimas), nėra tenkinamos, Komisija daro išvadą, kad NCHZ veiklos tęsimas, remiantis kreditorių komiteto sprendimu, nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

         5.4.   Neteisėta pagalba

               (114)

               Komisija pažymi, kad akto taikymas NCHZ yra valstybės pagalba, todėl ši pagalba buvo suteikta pažeidžiant pranešimo ir priemonių neįgyvendinimo įsipareigojimus, nustatytus SESV 108 straipsnio 3 dalyje. Taigi, Komisija pažymi, kad NCHZ suteikta pagalba yra neteisėta valstybės pagalba.

         5.5.   Priemonių suderinamumas su vidaus rinka

               (115)

               Kadangi pirmiau nurodyta priemonė yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jos suderinamumas turi būti įvertintas, atsižvelgiant į to straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytas išimtis.

               (116)

               Atsižvelgiant į Teisingumo Teismo precedentų teisę, valstybė narė turi nurodyti galimas suderinamumo priežastis, ir įrodyti, kad sąlygos dėl tokio suderinamumo yra tenkinamos (18). Slovakijos valdžios institucijos laiko, kad priemonės nėra valstybės pagalba, ir nenurodė jokio galimo pagrindo suderinamumui įvertinti.

               (117)

               Nepaisant to, Komisija įvertino, ar kokios nors SESV nurodytos priežastys būtų taikytinos prima facie vertinamoms priemonėms.

               (118)

               Tai, kad priemonių taikymo NCHZ metu dėl jos buvo pradėta bankroto procedūra, aiškiai parodo, jog ji buvo sunkumų patirianti įmonė pagal Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (toliau – Sanavimo ir restruktūrizavimo gairės) (19).

               (119)

               Todėl bet koks valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka vertinimas turėtų būti iš esmės atliekamas remiantis tose gairėse nurodytais kriterijais.

               (120)

               Komisija pažymi, kad nepanašu, jog Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3.1 punkte nurodytos sąlygos yra tenkinamos: visų pirma, priemonėmis nesuteikiama likvidumo parama paskolų garantijų arba paskolų forma, ir jos nebuvo derinamos su Slovakijos įsipareigojimu perduoti Komisijai restruktūrizavimo arba likvidavimo planą, ir t. t.

               (121)

               Dėl restruktūrizavimo pagalbos, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3.2 punkte, Komisija pastebi, kad Slovakija nepranešė nė apie vieną pirmiau nurodytų priemonių, kaip apie restruktūrizavimo pagalbą, ir neįrodė, kad yra kokie nors būtini jų elementai (restruktūrizavimo planas, nuosavas įnašas, kompensacinės priemonės, ir t. t.), kurie leistų jas laikyti restruktūrizavimo pagalba.

               (122)

               Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 34 punkte teigiama, kad pagalbos suteikimo sąlyga turi būti restruktūrizavimo plano, kurį privalo patvirtinti Komisija, visais atvejais, kai taikoma individuali pagalba, įgyvendinimas. Šiuo atveju pagalba buvo suteikta be patikimo restruktūrizavimo plano, tenkinančio Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse nustatytas sąlygas. Šios aplinkybės jau savaime pakanka, kad priemonės nebūtų laikomos suderintomis su vidaus rinka.

               (123)

               Be to, Komisija pastebi, kad Slovakija nepateikė Komisijai jokių faktų, kurie užtikrintų atitiktį būtiniems reikalavimams dėl to, kad restruktūrizavimo pagalbą būtų galima laikyti suderinama: NCHZ ilgalaikio gyvybingumo atkūrimas, nuosavo indėlio priimtinas lygis, tinkamos kompensacinės priemonės, ir t. t.

               (124)

               Komisija daro išvadą, kad pirmiau nurodytos priemonės nėra suderinamos remiantis Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėmis, ir todėl yra valstybės pagalba, kuri yra nesuderinama su vidaus rinka.

         5.6.   Pagalbos susigrąžinimas

               (125)

               Remdamasi Sutartimi ir Teismo nustatyta precedentų teise, Komisija įprasta tvarka turėtų nuspręsti, kad atitinkama valstybė narė uždraustų neteisėtai suteiktą pagalbą, kai nustatoma, kad tokia pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka (20). Teismas taip pat nuosekliai laikėsi nuomonės, kad įpareigojimas valstybei narei uždrausti pagalbą, kuri buvo paskelbta nesuderinama su vidaus rinka, yra skirtas anksčiau buvusiai padėčiai atstatyti (21).

               (126)

               Šiomis aplinkybėmis Teismas nustatė, kad šis tikslas yra pasiektas, kai pagalbos gavėjas grąžina jam išmokėtas neteisėtos pagalbos sumas, taip atsisakydamas pranašumo, kurį buvo įgijęs prieš konkurentus rinkoje, ir atkuriama iki pagalbos suteikimo buvusi padėtis (22).

               (127)

               Atsižvelgiant į precedentų teisę, Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad „jeigu esant neteisėtai pagalbai priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo […]“ (23).

               (128)

               Taigi, atsižvelgiant į tai, kad nė apie vieną minėtą priemonę Komisijai nebuvo pranešta, pažeidžiant Sutarties 108 straipsnį, jos turi būti laikomos neteisėta ir nesuderinama pagalba, ir suteiktos sumos turi būti išieškotos, siekiant atkurti rinkoje iki jų suteikimo buvusią padėtį. Išieškoma suma turi būti už laikotarpį nuo tada, kai pagalbos gavėjas įgijo pranašumą, t. y. nuo tada, kai pagalba buvo suteikta gavėjui, iki veiksmingo jos išieškojimo, o išieškotinoms sumoms turi būti skaičiuojamos palūkanos iki jų veiksmingo išieškojimo. Išieškant sumas, bus atsižvelgiama į nesumokėtų skolų, sudarančių valstybės pagalbą, sumas, kurios, kaip įrodyta, jau buvo sumokėtos iš pajamų, gautų pardavus NCHZ turtą.

               (129)

               Atsižvelgdama į NCHZ įmonės pardavimą per „Via Chem Slovakia“ ir „Fortischem“, Komisija išnagrinės galimą ekonominį tęstinumą tarp šių bendrovių, kad galėtų nustatyti, ar pagalba turėtų būti išieškoma ir iš jų.

         5.7.   NCHZ ekonominis tęstinumas pardavus verslą

               (130)

               Kaip nurodyta, Komisijai priėmus neigiamą sprendimą dėl nesuderinamos pagalbos įmonei išieškojimo pagal SESV 107 ir 108 straipsnius, atitinkama valstybė narė turi išieškoti nesuderinamą pagalbą. Įsipareigojimas išieškoti gali būti perduotas naujai bendrovei, kuriai buvo perduota atitinkama bendrovė arba parduota dalis jos turto, kai to perdavimo arba pardavimo struktūra leidžia daryti išvadą, kad tarp dviejų bendrovių yra ekonominis tęstinumas (24).

               (131)

               Dėl sandorio tikslo Komisija pažymi, kad, nors ji neturi tiesioginio įrodymo, jog sandoriu buvo siekiama išvengti galimo išieškojimo sprendimo poveikio, vis dėlto Slovakijos valdžios institucijoms buvo aišku, kad Komisija preliminariai tyrė skundą dėl NCHZ nuo 2011 m. spalio 17 d. (žr. (2) konstatuojamąją dalį), ir kad 2009 m. liepos 22 d. sprendimu (žr. (12) konstatuojamąją dalį) buvo pateiktas galiojantis reikalavimas NCHZ sumokėti 19,6 mln. EUR baudą dėl dalyvavimo karteliniame susitarime.

               (132)

               Remiantis Teismo sprendimu byloje Italija ir SIM 2 prieš Komisiją
                   (25), kuriuo Komisija pagrindė savo sprendimus dėl bendrovių „Olympic Airlines“, „Alitalia“ ir „SERNAM“
                   (26), ekonominio tęstinumo tarp pagalbos gavėjo ir įmonės, kuriai buvo perduotas jos turtas, vertinimas yra parengtas remiantis rodiklių rinkiniu. Gali būti atsižvelgiama į šiuos veiksnius: pardavimo kainos atitikimas rinkos kainai, parduoto turto (turtas ir įsiskolinimai, darbo jėgos išlaikymas, turtas apskritai) apimtis, pirkėjo (-ų) tapatybė, pardavimo laiko pasirinkimas (pradėjus preliminarų vertinimą, oficialią tyrimo procedūrą ar pateikus galutinį sprendimą), ir veiklos ekonominė logika. Šį rodiklių rinkinį Teismas patvirtino savo 2012 m. kovo 28 d. sprendime dėl bylos Ryanair prieš Komisiją, kuriuo buvo patvirtintas „Alitalia“ sprendimas
                   (27).

               (133)

               Atsižvelgdama į NCHZ verslo pardavimą bendrovei „Via Chem Slovakia“ ir vėliau bendrovei „Fortischem“, Komisija pagal pirmiau nurodytus kriterijus išnagrinės, ar yra ekonominis tęstinumas tarp NCHZ ir galiausiai „Fortischem“ įsigyto ir šiuo metu vykdomo verslo.

               (134)

               Komisija mano, kad nėra būtinybės atskirai nagrinėti dviejų sandorių, kurių pasekoje „Fortischem“ įsigijo NCHZ verslą, t. y. pirmiausia NCHZ pardavimą bendrovei „Via Chem Slovakia“, o tada pardavimą bendrovei „Fortischem“, ekonominį tęstinumą. „Via Chem Slovakia“ pardavė verslą „Fortischem“ antruoju sandoriu, sudarytu 2012 m. rugpjūčio 1 d., t. y. praėjus tik vienai dienai po pirmojo sandorio užbaigimo. Todėl „Via Chem Slovakia“ faktiškai niekada nevaldė NCHZ ir jos verslo veiklos, kaip to reikalaujama.

               (135)

               Komisija pripažįsta, kad dviejų sandorių apimtis nėra tiksliai tokia pati, nes „Via Chem Slovakia“ liko tam tikro nekilnojamojo turto (pastatų ir žemės) savininke. Tačiau iš pateiktos informacijos yra akivaizdu, kad visa „Via Chem Slovakia“ įsigyta bendrovės NCHZ ekonominė veikla buvo iškart perduota „Fortischem“. Išskyrus nekilnojamąjį turtą, „Fortischem“ perėmė iš „Via Chem Slovakia“ visą turtą ir teises, susijusias su chemijos produktų gamyba (gamybos įrenginius ir įrangą, sutartis, ir t. t.), taip pat įsipareigojimus dėl chemijos produktų gamybos (įskaitant visas darbo sutartis). Bendrovei „Fortischem“ neparduotas nekilnojamasis turtas, kuris buvo būtinas, kad ji galėtų tęsti NCHZ ekonominę veiklą, buvo jai suteiktas pagal nuomos sutartį. Todėl Komisija tiesiogiai išnagrinės, ar yra ekonominis tęstinumas tarp NCHZ ir bendrovės „Fortischem“ įsigytos jo verslo veiklos. Į konkrečius dviejų sandorių ypatumus bus atsižvelgta tiek, kiek jie yra susiję su šiuo vertinimu.

         5.7.1.   Pardavimo kaina

               (136)

               Savo sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą Komisija išreiškė abejones dėl to, ar konkurso laimėtojo „Via Chem Slovakia“ sumokėta 2,2 mln. EUR kaina už bendrovės turtą buvo rinkos kaina.

               (137)

               Konkurso dalyviams buvo taikomos sąlygos, kurios, atrodo, sumažino turto vertę. Remiantis konkurso sąlygomis, potencialūs konkurso dalyviai galėjo rinktis, ar teikti pasiūlymą prisiimant teisių perėmėjo įsipareigojimus (išsamiau žr. (17) ir (18) konstatuojamose dalyse), arba ne.

               (138)

               Konkurso taisyklėse buvo nustatyta, kad jei didžiausią sumą pasiūlo konkurso dalyvis, kuris nėra prisiėmęs įsipareigojimų, įsipareigojimus prisiėmęs didžiausią sumą nurodęs konkurso dalyvis galės būti prilyginamas didžiausią sumą pasiūliusiam konkurso dalyviui. Komisija mano, kad galimybė gavėjui padidinti savo siūlomą sumą po to, kai jau pateikti visi pasiūlymai, gali atgrasyti potencialius dalyvius ir (arba) turėti neigiamą poveikį jau pateiktiems pasiūlymams.

               (139)

               Iš tikrųjų, vienas iš elementų, užtikrinančių, kad konkurse bus pasiūlyta didžiausia kaina, yra netikrumas dėl to, kokias kainas pasiūlys kiti konkurso dalyviai. Jei kainą siūlantis konkurso dalyvis, kuris yra įsipareigojęs dėl teisių perėmimo, žino, kad jo pasiūlyta kaina tik turi būti didžiausia tarp įsipareigojimus prisiėmusių konkurso dalyvių pasiūlymų, jis gali pasiūlyti mažesnę kainą, jei konkurso sąlygose nenumatyta jokia galimybė jai prilygti.

               (140)

               Be to, ši sąlyga turėtų atgrasyti konkurso dalyvius, kurie nenori siūlyti kainos prisiimdami įsipareigojimus, nes jie žino, kad net tuo atveju, jei jų pasiūlyta kaina yra didžiausia, ji gali būti atmesta, nes kitas pirkėjas, kuris yra pasirengęs prisiimti įsipareigojimus, gali padidinti savo siūlomą kainą. Tokiu atveju įsipareigojimų neprisiėmęs konkurso dalyvis neturi galimybės pasiūlyti iš naujo didesnę kainą.

               (141)

               Atsižvelgiant į tai, kas paminėta, atrodo, kad konkurso sąlygose pirmenybė teikiama įsipareigojimus prisiėmusiems konkurso dalyviams, nes dviem konkurso dalyviams pasiūlius tą pačią kainą, kai vienas iš jų yra prisiėmęs įsipareigojimus, o kitas – ne, pirmenybė teikiama to konkurso dalyvio, kuris yra prisiėmęs įsipareigojimus, pasiūlymui. Atrodytų, kad tai yra požymis, jog kaina, kuri būtų pasiūlyta įsipareigojimų neprisiėmusio konkurso dalyvio, potencialiai galėtų būti didesnė nei konkurso laimėtojo pasiūlyta kaina. Gali būti pagrįstai laikoma, jog įsipareigojimų prievolė turi finansines pasekmes pirkėjui, ir jis į tai atsižvelgia teikdamas pasiūlymą. Jei įsipareigojimai nebūtų taikomi, gali būti, kad tas pirkėjas pasiūlytų didesnę kainą.

               (142)

               Slovakija tvirtina, kad net ketinantis prisiimti įsipareigojimus konkurso dalyvis negalėtų būti tikras, kad nebus kito konkurso dalyvio, kuris ketintų prisiimti įsipareigojimus ir pasiūlyti potencialiai didesnę kainą. Tačiau tai nesusilpnina to fakto, kad įsipareigojimų neprisiėmę konkurso dalyviai paprastai buvo vertinami ne taip palankiai, kaip įsipareigojimus prisiėmę konkurso dalyviai, ir kad tai galėjo atgrasyti potencialius konkurso dalyvius, nepageidaujančius prisiimti įsipareigojimų, dalyvauti konkurse.

               (143)

               Slovakija taip pat tvirtina, kad, atsižvelgiant į visą įsipareigojimų apimtį, kuri viršijo 11 mln. EUR, tikrai neatrodė, kad koks konkurso dalyvis pateiktų pasiūlymą, prisiimdamas šiuos įsipareigojimus. Ji tvirtina, kad, visų pirma, atsižvelgiant į tai, kad pirmajame konkurse pasiūlyta tik 2 mln. EUR kaina, joks racionalus konkurso dalyvis neprisiimtų įsipareigojimų su tokiomis finansinėmis pasekmėmis. Įsipareigojimai iš tikrųjų apima mažiausiai 11 mln. EUR vertės investicijas. Tačiau investicijos yra skirtos finansuoti priemones, užtikrinančias atitiktį taikomiems aplinkos įstatymams, kad būtų galima tęsti chemijos produktų gamybą. Bet kuris konkurso dalyvis, pageidaujantis tęsti cheminių produktų gamybą, turės investuoti tokią sumą, ir todėl į ją turės atsižvelgti ir įsipareigojimų neprisiimantys konkurso dalyviai. Nors kiti du įsipareigojimai (nurodyti (17) konstatuojamoje dalyje) turėjo potencialų poveikį kainai, pirkėjas, planuojantis išlaikyti NCHZ veiklą ar net ją išplėsti, nelaikytų tų įsipareigojimų pernelyg apsunkinančiais, atsižvelgiant į konkurse teikiamą pranašumą įsipareigojimus prisiėmusiems konkurso dalyviams. Taigi, galimybė pateikti pasiūlymą prisiimant įsipareigojimus negali būti laikoma „visiškai neįtikėtina“, nes ji galėjo turėti poveikį konkurse pasiūlytai kainai.

               (144)

               Nors, galiausiai, pasiūlymo nepateikė nė vienas įsipareigojimus prisiėmęs konkurso dalyvis, konkurso sąlygose nebuvo galimybės priimti kiek galima daugiau konkurso dalyvių, kad jie varžytųsi tarpusavyje dėl to, kas pateiks geriausią pasiūlymą (tai išankstinė sąlyga, siekiant parduoti už didžiausią įmanomą rinkos kainą).

               (145)

               Be to, pardavimas buvo organizuotas kaip viso veikiančio verslo pardavimas, t. y. viso turto bendrai, ir joks konkurso dalyvis negalėjo nusipirkti jokios atskiros turto dalies. Tai atėmė galimybę gauti kuo didesnę galutinę kainą, priimant konkurso pasiūlymus dėl NCHZ atskirų veiklos sričių (tuo pačiu išvengiant galimų sunkumų (arba sumažinant juos), jei veikla būtų nutraukta. Komisija pastebi, kad Slovakijos valdžios institucijų pateikti dokumentai rodo, jog buvo tokių potencialių konkurso dalyvių, kurie norėjo įsigyti tik atskiras NCHZ verslo dalis (pavyzdžiui, „bluO Epsilon Limited“ norėjo įsigyti tik karbido gamybos įrangą). Todėl negali būti atmesta mintis, kad pardavus atskiras NCHZ verslo dalis, būtų buvę galima gauti didesnę bendrą pardavimo kainą.

               (146)

               „Via Chem Slovakia“ pardavimas bendrovei „Fortischem“ buvo tik perdavimas tarp dviejų privačių partnerių, ir joks konkursas nebuvo organizuotas. Dėl kainos buvo tiesiog susitarta tarp dviejų privačių šalių, be galimybės kitoms šalims pasiūlyti didesnę kainą. Todėl abejonės dėl to, ar „Via Chem Slovakia“ sumokėta kaina atitiko rinkos kainą, taip pat taikytinos ir „Fortischem“ sumokėtos kainos atveju.

               (147)

               Atsižvelgiant į tai, kas paminėta, atrodo, kad NCHZ turtas nebuvo parduotas taip, kad būtų užtikrintos kuo didesnės pajamos iš perduoto verslo.

               (148)

               Atsižvelgdama į tai, kas paminėta, Komisija daro išvadą, kad „Via Chem Slovakia“ sumokėta kaina už NCHZ verslą tikriausiai nebuvo tikra rinkos kaina, nes konkurso sąlygos, taip pat tas faktas, kad konkurso dalyviai turėjo siūlyti kainą už bendrą turtą, turėjo poveikį kainai.

         5.7.2.   Sandorio mastas

               (149)

               Siekiant išvengti ekonominio tęstinumo, turtas ir kitos perduoto verslo sudėtinės dalys turi sudaryti tik dalį buvusiosios bendrovės arba jos veiklos. Kuo didesnė pirminio verslo dalis yra perduota naujai įstaigai, tuo didesnė tikimybė, kad su šiuo turtu susijusi ekonominė veikla toliau naudojasi nesuderinama pagalba.

               (150)

               Nors Slovakija tvirtina, kad pardavimas buvo „turtinis sandoris“, pardavimo sąlygos faktiškai rodo, kad bendrovė buvo parduota kaip veikiantis verslas. Kaip nurodyta (19) konstatuojamoje dalyje, visas turtas ir bent dalis galimų perduoti įsipareigojimų buvo parduoti naujam savininkui.

               (151)

               NCHZ pardavimą bendrovei „Via Chem Slovakia“ Slovakijos konkurencijos tarnyba patvirtino 2012 m. liepos 19 d. Iš šio sprendimo yra aišku, kad visas NCHZ, kaip veikiančios bendrovės, verslas sudarė pranešimo apie susijungimą ir, atitinkamai, pardavimą, esmę (28).

               (152)

               „Fortischem“ įsigytos įmonės veiklos apimtis išlieka tokia pati, kaip ir NCHZ veiklos ankstesnė apimtis. Tai matyti palyginus NCHZ gamybos programą pačioje bankroto procedūros (29) taikymo pradžioje su „Fortischem“ dabartine gamybos programa, paskelbta jos svetainėje (30). Abiem atvejais NCHZ ir „Fortischem“ pagrindinė veiklos sritis atitinkamai yra neorganiniai (elektrolitiniai) chemijos produktai, įskaitant kalcio karbidą, organines chemines medžiagas, polimerus ir PVC perdirbimo produktus. Visus 14 šios gamybos srities pagrindinių produktų, iš kurių 2008 m. (31) NCHZ gavo 99 % pajamų, gamina ir „Fortischem“. 2013 m. „Fortischem“ iš šių produktų pardavimo gavo iš viso 161,3 mln. EUR (32) pajamų. Šios pajamos yra prilyginamos NCHZ vykdant bankroto procedūrą gautoms maždaug 150–160 mln. EUR pajamoms (33). Todėl perduoto verslo gamybos programa ir pajamos išliko tokios pat, kaip ir NCHZ. Daugiau kaip 95 % iš 1 412 NCHZ darbuotojų taip pat buvo perduota bendrovei „Fortischem“. Darbuotojai nebuvo atleisti, o po to įdarbinti „Fortischem“ – jų darbo sutartys tiesiog buvo perduotos bendrovei „Fortischem“.

               (153)

               Slovakija tvirtina, kad buvo perduota mažiau kaip 60 % verslo, visų pirma todėl, kad nekilnojamasis turtas nebuvo perduotas. Tačiau, kaip paaiškinta pirmiau (žr. (134) konstatuojamąją dalį), „Fortischem“ nuomoja chemijos produktų gamybai reikalingą nekilnojamąjį turtą (žemę ir pastatus) iš „Via Chem Slovakia“. Išskyrus nekilnojamąjį turtą, visą kitą turtą, teises ir įsipareigojimus, susijusius su perduotu verslu, perėmė „Fortischem“. Taigi, „Fortischem“ vykdo NCHZ veiklą, ir turi tą patį produktų portfelį.

               (154)

               Be to, „Fortischem“ paliko postuose NCHZ vadovus. Pavyzdžiui, NCHZ generalinis direktorius dar iki verslo perdavimo tapo „Fortischem“ direktorių valdybos pirmininku.

               (155)

               Įsigydama NCHZ verslą, „Fortischem“ taip pat viešai paskelbė spaudoje neketinanti daryti jokių esminių pakeitimų dėl darbuotojų ar gamybos, ir kad ji paliks postuose dabartinius vadovus (34).

               (156)

               Todėl, kalbant apie sandorio mastą, „Fortischem“ veiksmingai perėmė visą NCHZ ekonominę veiklą, kartu su visu susijusiu turtu, teisėmis, ir įsipareigojimais. Tai, kad dalis turto yra naudojama nuomos pagrindu, o ne tiesioginės nuosavybės būdu, nekeičia to fakto, kad „Fortischem“ tiesiog tęsia NCHZ ekonominę veiklą tokiu pat mastu, kaip iki sandorio.

               (157)

               Be to, dvi suinteresuotosios šalys, kurios pateikė pastabas, taip pat tvirtina, kad bendrovės „Fortischem“ elgesys nesiskiria nuo NCHZ: ji siūlo tą patį produktų portfelį tose pačios geografinėse rinkose, ir vienintelis matomas pasikeitimas yra naujas pavadinimas.

               (158)

               Todėl „Fortischem“ tęsia NCHZ veiklą be jokių esminių prekybos, darbuotojų, ar gamybos politikos pakeitimų.

         5.7.3.   Savininkų tapatybė

               (159)

               Jei įsigyjamos bendrovės savininkai yra tie patys, kaip parduodamos bendrovės, tai yra tvirtas ekonominio tęstinumo požymis.

               (160)

               Šiuo atveju Komisija nesugebėjo surinkti kokių įrodymų, kurie patvirtintų skundų pateikėjų tvirtinimus, kad yra ryšys tarp NCHZ verslo pirminių ir naujų galutinių savininkų. Nors tiesioginiai savininkai yra skirtingi, nėra įmanoma patikrinti, remiantis nepriklausomais ir patikimais šaltiniais, kas yra kai kurių Kipre įsisteigusių tiesioginių arba netiesioginių patronuojančiųjų bendrovių galutiniai savininkai.

               (161)

               Tačiau Slovakijos valdžios institucijos pateikė „Energochemica“, kuri yra dabartinė „Fortischem“ patronuojančioji bendrovė, priesaikos deklaraciją, kurioje pareiškiama, kad „Fortischem“ savininkai nėra jokiu būdu susiję su ankstesniais NCHZ savininkais.

               (162)

               Kadangi nėra jokių įrodymų, kad būtų priešingai, Komisija daro prielaidą, kad tarp bendrovei „Fortischem“ perduoto NCHZ verslo pirminių ir galutinių naujų savininkų ryšio nėra.

         5.7.4.   Pardavimo laiko pasirinkimas

               (163)

               Pardavimas įvyko Komisijai pradėjus pirminį tyrimą dėl skundo ir persiuntus skundą valstybei, kad ji pateiktų pastabas. Todėl bent jau Slovakijos valstybė žinojo, kad yra galimybė, jog atitinkamos priemonės galėtų būti neteisėta ir nesuderinama pagalba, kurią reikėtų susigrąžinti.

         5.7.5.   Veiklos ekonominė logika

               (164)

               Ekonominės logikos kriterijumi siekiama patikrinti, ar turtą įsigyjantis subjektas naudoja jį taip pat, kaip pardavėjas, o gal, atvirkščiai, jis turtui taiko savo komercinę strategiją, ir taip gauna sąveiką, pateisinančią jo interesą įsigyti šį turtą.

               (165)

               „Fortischem“ įsigijo visą NCHZ chemijos produktų gamybos padalinį, t. y. pagrindinę NCHZ veikiančio verslo dalį su daugiau kaip 95 % darbuotojų ir susijusiomis teisėmis ir įsipareigojimais. Kaip nurodyta pirmiau, „Fortischem“ produktų portfelis ir veiklos apimtis yra tokie patys, kaip bendrovės NCHZ.

               (166)

               „Fortischem“ taip pat viešai paskelbė spaudoje, jog ji neplanuoja daryti esminių NCHZ vykdyto verslo ar veiklos apimties pakeitimų (35). Nors „Fortischem“ yra didesnės bendrovių grupės „Energochemica“ dalis, neatrodo, kad būtų koks didelis sinergijos poveikis su kitais grupės nariais. Nors kai kurie grupės nariai taip pat vykdo veiklą chemijos pramonėje, jų veiklos sritis yra kitokia (šviesos stabilizatoriai, fenolinės dervos, plovikliai, ir t. t.), ir dėl tos priežasties neatrodo, kad ji būtų glaudžiai susijusi su „Fortischem“ veikla.

               (167)

               Todėl komercinė strategija išliko nepakitusi, ir „Fortischem“ tiesiog naudoja turtą taip pat, kaip ir pardavėjas.

         5.7.6.   Išvada dėl ekonominio tęstinumo tarp NCHZ ir Fortischem įsigytos ir vykdytos veiklos

               (168)

               Apskritai, atrodo, kad vienintelis pasikeitimas yra susijęs su bendrovės pavadinimu ir juridiniu asmeniu, kuriam ji priklauso. Konkursų sąlygų 1.2 straipsnyje nustatyta, kad bendrovę NCHZ ketinama parduoti visą, kaip kilnojamojo ir nekilnojamojo turto rinkinį, kartu su jos darbuotojais. 2012 m. sausio 16 d. Pardavimo susitarimo tarp „Via Chem Slovakia“ ir NCHZ 3.1 straipsnyje teigiama, kad veiklos tęstinumas, perduodamas pagal šį susitarimą, apima visą nekilnojamąjį turtą, kilnojamąjį turtą, kitas teises ir turto vertes, kurios: i) padeda tęsti veiklą, arba, dėl savo pobūdžio, turėtų tai padėti, ir ii) nuo aiškios datos priklauso Pardavėjui. Be to, įsigyjantis subjektas nekeičia nei NCHZ produktų portfelio, nei komercinės politikos. Galiausiai, už NCHZ verslą sumokėta kaina tikriausiai nėra rinkos kaina.

               (169)

               Todėl Komisija daro išvadą, kad tarp NCHZ ir „Fortischem“ ekonominio tęstinumo nėra.

               (170)

               Dėl to, kas paminėta, Komisija laikosi požiūrio, kad Slovakijos suteiktas pranašumas bendrovei NCHZ yra neteisėta ir nesuderinama valstybės pagalba, ir kad šios nesuderinamos valstybės pagalbos, suteiktos bendrovei NCHZ, susigrąžinimas turi būti taikomas ir naujajam verslo savininkui. Nuolat dalyvaudama rinkoje, bendrovė „Fortischem“ toliau gauna naudą iš NCHZ ekonominei veiklai suteiktos valstybės pagalbos, ir toliau iškreipia rinką.

         6.   IŠVADA

               (171)

               Komisija daro išvadą, kad Slovakijos Vyriausybės sprendimas paskelbti NCHZ strategine bendrove pagal aktą, ir tokiu būdu apsaugoti ją nuo bankroto akto įprasto taikymo, buvo valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.

               (172)

               Komisija taip pat nustatė, kad tokia pagalba buvo suteikta neteisėtai, pažeidžiant pranešimo ir priemonių neįgyvendinimo įsipareigojimus, numatytus Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalyje.

               (173)

               Galiausiai, Komisija daro išvadą, kad tokia pagalba yra nesuderinama su vidaus rinka, nes nebuvo tenkinamos atitinkamos 2004 m. Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių sąlygos, ir nebuvo nustatytos kitos suderinamumo priežastys.

               (174)

               Ši pagalba turi būti susigrąžinta iš NCHZ, ir vykdomasis raštas turėtų taip pat būti taikomas bendrovei „Fortischem“, kurią su NCHZ sieja ekonominis tęstinumas.

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   4 783 424,10 EUR valstybės pagalba bendrovei NCHZ, suteikta paskelbus ją strategine bendrove pagal Strategiškai svarbių bendrovių aktą, ir tokiu būdu apsaugant ją nuo bankroto akto įprasto taikymo, buvo Slovakijos suteikta neteisėtai, pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, ir yra nesuderinama su vidaus rinka.
   2 straipsnis
   Sprendimas leisti bendrovei NCHZ tęsti veiklą pasibaigus akto galiojimo laikui, remiantis kreditorių komiteto sprendimu, nebuvo valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
   3 straipsnis
   1.   Slovakija turi susigrąžinti iš NCHZ 1 straipsnyje nurodytą nesuderinamą pagalbą.
   2.   Atsižvelgiant į ekonominį tęstinumą tarp NCHZ ir „Fortischem“, įsipareigojimas grąžinti pagalbą turėtų taip pat būti taikomas „Fortischem“.
   3.   Sumoms, kurios turi būti susigrąžintos, turi būti skaičiuojamos palūkanos nuo tos datos, kai jos buvo suteiktos NCHZ iki jų faktinio susigrąžinimo.
   4.   Palūkanų norma taikoma pagrindinei sumai ir susikaupusioms palūkanoms, remiantis Reglamento (EB) Nr. 794/2004 (36) V skyriumi ir Reglamentu (EB) Nr. 271/2008 (37), iš dalies keičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 794/2004.
   4 straipsnis
   1.   1 straipsnyje nurodyta pagalba turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
   2.   Slovakija turi užtikrinti, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo šio sprendimo pranešimo.
   5 straipsnis
   1.   Praėjus dviem mėnesiams po šio sprendimo pranešimo Slovakija turi pateikti šią informaciją:

               a)

               nurodyti visą sumą (pagrindinę sumą ir susigrąžinimo palūkanas), kuri turi būti susigrąžinta iš gavėjų;

               b)

               išsamų priemonių, kurios jau buvo taikytos arba, kurias planuojama taikyti, siekiant laikytis šio sprendimo, apibūdinimą;

               c)

               dokumentus, įrodančius, kad gavėjui buvo nurodyta grąžinti pagalbą.

         2.   Slovakija turi informuoti Komisiją apie pažangą, taikant nacionalines priemones šiam sprendimui įgyvendinti iki tol, kol bus susigrąžinta 1 straipsnyje nurodyta pagalba. Ji turi iškart, Komisijai paprašius, pateikti informaciją apie priemones, kurios jau buvo taikytos arba, kurias planuojama taikyti, siekiant laikytis šio sprendimo. Ji taip pat turi pateikti išsamią informaciją apie jau susigrąžintą iš gavėjų pagalbos sumą ir susigrąžinimo palūkanas.
   6 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Slovakijai.

      Briuselis, 2014 m. spalio 15 d.

            Komisijos vardu

         Joaquín ALMUNIA

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  2013 m. liepos 2 d. Komisijos sprendimas C(2013) 3555 final (OL C 297, 2013 10 12, p. 85).

      (2)  Skundo pateikėjas prašė neatskleisti jo tapatybės.

      (3)  Žr. 1 išnašą.

      (4)  Bendrovės savininkas buvo „Disor Holdings Limited“ – nedeklaravusi verslo veiklos Kipre registruota bendrovė, kurios galutiniai savininkai nėra viešai žinomi.

      (5)  Bauda skirta Komisijos 2009 m. liepos 22 d. sprendimu byloje COMP/39.396 – Kalcio karbido ir magnio pagrindo reagentai, naudojami plieno ir dujų pramonėje (OL C 301, 2009 12 11, p. 18).

      (6)  Remiantis taikomomis taisyklėmis, kreditorių komiteto nariai yra užtikrinimo priemonių neturintys kreditoriai, išrinkti visų kreditorių posėdyje, kuriame kiekvieno kreditoriaus balsas yra lygus jo reikalavimų sumai.

      (7)  Konfidenciali informacija.

      (8)  Zákon č. 7/2005 Z.z. z 9. decembra 2004 o konkurze a reštrukturalizácii a o zmene a doplnení niektorých zákonov [2004 m. gruodžio 9 d. Aktas Nr. 7/2005 dėl bankroto ir restruktūrizavimo ir iš dalies keičiantis tam tikrus aktus].

      (9)  2009 m. gruodžio 2 d. Vyriausybės sprendimo Nr. 534/2009, kuriuo „NCHZ“ skelbiama esanti strateginė bendrovė, aiškinamasis memorandumas.

      (10)  Kreditorių komiteto nariais buvo šie privačiojo sektoriaus atstovai: bendrovė „INVEST – KREDIT, s.r.o.“ (ji priklauso vieninteliam „NCHZ“ akcininkui – „DISOR HOLDINGS LIMITED“); bendrovė „Novácká Energetika, a.s.“ (kuri iš pradžių buvo „NCHZ“ patronuojamoji bendrovė, o nuo 2011 m. sausio mėn. jos didžiausias akcininkas yra „STUPEFY HOLDINGS LIMITED“); bendrovė „M-ENERGO, s.r.o.“ (kurios didžiausias akcininkas yra „STUPEFY HOLDINGS LIMITED“) ir bendrovė „DAK KIABA, s.r.o.“

      (11)  „Obchodný vestník“ [Komercinis biuletenis] Nr. 37B, 2011 2 23.

      (12)  Socialinio draudimo bendrovė nebuvo užtikrinimo priemones turintis kreditorius, nes įsiskolinimai jai atsirado tik jau pradėjus bankroto procedūrą.

      (13)  Visi skaičiai suapvalinti

      (14)  2012 m. birželio 5 d. sprendimas, Komisija prieš EDF, C-124/10, ES:C:2012:318, 83–85 pastraipos ir 105 pastraipa; 2002 m. gegužės 16 d. sprendimas, Prancūzija prieš Komisiją, C-482/99, ES:C:2002:294, 71 ir 72 pastraipos; 1998 m. balandžio 30 d. sprendimas, City Flyer Express Ltd prieš Komisiją, T-16/96, ES:T:1998:78, 76 pastraipa.

      (15)  Šiuo klausimu žr. visų pirma bylos Hijos de Andrés Molina, SA (HAMSA) prieš Komisiją,T-152/99, ES:T:2002:188, 157 pastraipą.

      (16)  Ši suma atitinka nesumokėtas skolas, grąžintinas viešojo sektoriaus kreditoriams 2009 m. gruodžio 31 d. Slovakijos valdžios institucijos tvirtina, kad nėra tikslios informacijos dėl sumų konkrečią datą, kai „NCHZ“ buvo paskelbta strategine bendrove. Todėl šis skaičius yra tiksliausias turimas apytikris (ir gana sumažintas) nesumokėtų įsiskolinimų sumos įvertis akto taikymo pradžioje.

      (17)  Ši suma atitinka nesumokėtas skolas, grąžintinas viešojo sektoriaus kreditoriams 2010 m. gruodžio 31 d. Slovakijos valdžios institucijos tvirtina, kad nėra tikslios informacijos dėl sumų konkrečią datą, kai „NCHZ“ nustojo buvusi strategine bendrove pagal aktą. Todėl šis skaičius yra tiksliausias turimas apytikris (ir gana sumažintas) nesumokėtų įsiskolinimų sumos įvertis akto taikymo pabaigoje.

      (18)  Byla Italija prieš Komisiją, C-364/90, ES:C:1993:157, 20 pastraipa.

      (19)  OL C 244, 2004 10 1, p. 2.

      (20)  Žr. Bylos Komisija prieš Vokietiją, C-364/72, ES:C:1973:87, 13 pastraipą.

      (21)  Žr. Sujungtas bylas Ispanija prieš Komisiją, C-278/92, C-279/92 ir C-280/92, ES:C:1994:325, 75 pastraipa.

      (22)  Žr. bylosBelgija prieš Komisiją, C-75/97, ES:C:1999:311, 64 ir 65 pastraipas.

      (23)  1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 659/1999, nustatantis išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 83, 1999 3 27, p. 1).

      (24)  2012 m. kovo 28 d. Bendrojo Teismo sprendimas Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją; byla T-123/09, 155 pastraipa.

      (25)  2003 m. gegužės 8 d. Teismo sprendimas Italijos Respublika ir SIM 2 Multimedia SpA prieš Europos Bendrijų Komisiją, sujungtos bylos C-328/99 ir C-399/00.

      (26)  2008 m. rugsėjo 17 d. Komisijos sprendimas, valstybės pagalba N 321/2008, N 322/2008 ir N 323/2008 – Graikija – Vente de certains actifs d'Olympic Airlines/Olympic Airways Services; 2008 m. lapkričio 12 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos N 510/2008 – Italija – „Alitalia“ turto pardavimas; 2012 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimas dėl bylos SA.34547 – Prancūzija – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

      (27)  Bendrojo Teismo 2012 m. kovo 28 d. sprendimas byloje Ryanair Ltd prieš Europos Komisiją.

      (28)  Žr. visų pirma susijungimą patvirtinančio sprendimo (Sprendimas Nr. 2012/FH/3/1/032), kurį rasite http://www.antimon.gov.sk/2012fh31032/, 25–29 konstatuojamąsias dalis.

      (29)  Žr. bankroto administratoriaus 2009 m. spalio 26 d. pristatymo „Novácké chemické závody, a.s. – Prezentácia správcu“ 4 ir 5 skaidres.

      (30)  Žr. www.fortischem.sk.

      (31)  Žr. bankroto administratoriaus 2009 m. spalio 26 d. pristatymo „Novácké chemické závody, a.s. – Prezentácia správcu“ 5 skaidrę.

      (32)  Žr. „Energochemica Group“, kurios didžiausia narė yra „Fortischem“, 2013 m. metinę ataskaitą http://www.energochemica.eu/data/files/Vyrocka_ECH_2013.pdf.

      (33)  Žr., pavyzdžiui, administratoriaus 2010 m. gruodžio mėn. pateiktą ekonominę analizę, p. 3 (žr. (106) konstatuojamąją dalį).

      (34)  Žr., pavyzdžiui, 2012 m. rugpjūčio 2 d.„Webnoviny“ straipsnį Novácku chemičku bude prevádzkovať spoločnosť Fortischem, paskelbtą http://www.webnoviny.sk/ekonomika/novacku-chemicku-bude-prevadzkovat-s/526742-clanok.html

      (35)  Žr. 33 išnašą.

      (36)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 4 30, p. 1).

      (37)  2008 m. sausio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) nr 271/2008 iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 82, 2008 3 25, p. 1).


title: 2009 m. gruodžio 8 d. Tarybos sprendimas 2009/907/BUSP, iš dalies keičiantis Bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo

text:
9.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 322/27

      TARYBOS SPRENDIMAS 2009/907/BUSP
   2009 m. gruodžio 8 d.
   iš dalies keičiantis Bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį ir 43 straipsnio 2 dalį,
   kadangi:

               (1)

               2008 m. lapkričio 10 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (1).

               (2)

               Atsižvelgiant į patirtį, įgytą pirmaisiais operacijos metais, reikia iš dalies pakeisti Bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP tam, kad Europos Sąjungos vadovaujamos karinės jūrų pajėgos galėtų prisidėti prie žvejybos veiklos stebėsenos jūroje prie Somalio krantų.

               (3)

               Piratavimo veiksmai ir ginkluoti plėšimai jūroje prie Somalio krantų toliau kelia grėsmę laivybai regione ir ypač maisto pagalbos Somalio žmonėms pristatymui pagal Pasaulio maisto programą.

               (4)

               Todėl reikia pratęsti operaciją vieneriems metams.

               (5)

               2009 m. lapkričio 30 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė Rezoliuciją 1897(2009).

               (6)

               Bendrieji veiksmai 2008/851/BUSP turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Bendrieji veiksmai 2008/851/BUSP iš dalies keičiami taip:

               a)

               1 straipsnis papildomas šia dalimi:
               „3.   Be to, Atalanta prisideda prie žvejybos veiklos stebėsenos jūroje prie Somalio krantų.“;

               b)

               2 straipsnyje f punktas pakeičiamas taip:

                           „f)

                           siekiant kovoti su piratavimo veiksmais ir ginkluotais plėšimais jūroje prie Somalio krantų, užmegzti ryšius ir bendradarbiauti su regione veikiančiomis organizacijomis ir subjektais, įskaitant valstybes, visų pirma su karinėmis jūrų pajėgomis „Combined Task Force 150“, veikiančiomis vykdant operaciją „Tvirta taika“.

                           g)

                           kai sausumoje bus padaryta pakankama pažanga jūrinių gebėjimų stiprinimo srityje, įskaitant keitimosi informacija saugumo priemones, padėti Somalio valdžios institucijoms sudarant galimybę naudotis operacijos metu surinktais duomenimis, susijusiais su žvejybos veikla.“;

               c)

               16 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
               „3.   ES karinė operacija baigiasi 2010 m. gruodžio 12 d.“

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2009 m. gruodžio 8 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. BILDT

      (1)  OL L 301, 2008 11 12, p. 33.


Svarbus teisinis pranešimas

|

52005DP0347

Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo atšaukti Marios Matsakis imunitetą (2004/2194(IMM))

Oficialusis leidinys 227 E , 21/09/2006 p. 0044 - 0045

		P6_TA(2005)0344EB ir Kroatijos susitarimas dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų *Europos Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo dėl Europos bendrijos ir Kroatijos Respublikos susitarimo dėl tam tikrų oro susisiekimo paslaugų aspektų sudarymo (KOM(2005)0159 — C6-0173/2005 — 2005/0059(CNS))(Konsultavimosi procedūra)Europos Parlamentas,- atsižvelgdamas į pasiūlymą dėl Tarybos sprendimo (KOM(2005)0159) [1],- atsižvelgdamas į EB sutarties 80 straipsnio 2 dalį ir 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmą sakinį,- atsižvelgdamas į EB sutarties 300 straipsnio 3 dalies pirmą pastraipą, pagal kurią Taryba konsultuojasi su Parlamentu (C6-0173/2005),- atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 51 straipsnį ir 83 straipsnio 7 dalį,- atsižvelgdamas į Transporto ir turizmo komiteto pranešimą (A6-0259/2005),1. pritaria susitarimo sudarymui;2. paveda Pirmininkui perduoti Parlamento poziciją Tarybai ir Komisijai bei valstybių narių ir Kroatijos Respublikos vyriausybėms ir parlamentams.[1] Dar nepaskelbtas OL.--------------------------------------------------