title: 2015 m. kovo 23 d. Komisijos sprendimas (ES) 2015/1827 dėl valstybės pagalbos SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09), kurią Graikija suteikė AB Pirėjo konteinerių terminalui ir Cosco Pacific Limited (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 66) (Tekstas svarbus EEE)

text:
15.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 269/93

         KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1827
   2015 m. kovo 23 d.
   dėl valstybės pagalbos SA.28876 (12/C) (ex CP 202/09), kurią Graikija suteikė AB Pirėjo konteinerių terminalui ir Cosco Pacific Limited

         (pranešta dokumentu Nr. C(2015) 66)

   (Tekstas autentiškas tik graikų kalba)
   (Tekstas svarbus EEE)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
   paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal 1999 m. kovo 22 d. Reglamento (ΕΒ) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (1), 6 straipsnį ir atsižvelgusi į Graikijos ir į įmonės AB Pirėjo konteinerių terminalo pastabas,
   kadangi:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2009 m. balandžio 30 d. raštu Pirėjo prefektas Komisijai pateikė skundą, kuriame teigiama, kad Graikijos valstybė skyrė neteisėtą valstybės pagalbą naujajam vienos Pirėjo uosto dalies koncesininkui – Cosco Pacific Limited (toliau – COSCO) patronuojamai specialios paskirties įmonei AB Pirėjo konteinerių terminalui (toliau – PKT). Tariama pagalba skirta suteikus mokesčių lengvatas ir po pasiūlymų pateikimo nustačius palankesnes nuostatas koncesijos sutartyje.

               (2)

               2009 m. gegužės 7 d. Graikijos uostų darbuotojų federacija nusiuntė raštą (2), kuriuo Komisiją informavo apie Graikijos valstybės PKT tariamai suteiktas mokesčių lengvatas. 2009 m. rugpjūčio 31 d. raštu Graikijos uostų darbuotojų federacija patvirtino, kad anksčiau siųstas raštas turi būti vertinamas kaip skundas, ir pabrėžė, kad pagalba buvo skirta ne tik suteikiant mokesčių lengvatas, bet ir koncesijos sutartį papildžius palankesnėmis nuostatomis.

               (3)

               2009 m. rugsėjo 23 d. raštu (3) Tarptautinė uostų darbuotojų taryba pateikė skundą, kuriame detaliai aprašė priemones, kuriomis, jų tvirtinimu, teikiama valstybės pagalba.

               (4)

               2009 m. spalio 14 d. raštu Komisija paprašė Graikijos pateikti informaciją dėl tariamų valstybės pagalbos priemonių. 2009 m. lapkričio 12 d. raštu Graikijos valdžios institucijos paprašė pratęsti atsakymo pateikimo terminą, o Komisija 2009 m. lapkričio 18 d. raštu patenkino šį prašymą. 2010 m. vasario 3 d. Komisija nusiuntė priminimą dėl šio prašymo ir 2010 m. vasario 23 d. Graikijos valdžios institucijos atsakė į laišką, kuriuo buvo prašoma pateikti informaciją.

               (5)

               2010 m. gegužės 5 d. Komisijos tarnybų atstovai susitiko su Graikijos valdžios institucijų atstovais aptarti papildomus paaiškinimus.

               (6)

               2010 m. spalio 27 d. raštu Komisija Graikijos valdžios institucijų paprašė pateikti papildomos informacijos. 2011 m. lapkričio 18 d. raštu Graikijos valdžios institucijos paprašė pratęsti informacijos pateikimo terminą, o 2011 m. gruodžio 2 d. raštu Komisija sutiko tai padaryti. Į prašymą suteikti informacijos Graikijos valdžios institucijos atsakė 2011 m. vasario 8 d.

               (7)

               2012 m. liepos 11 d. raštu (4) Komisija pranešė Graikijai, kad nusprendė, jog skirtumai tarp koncesijos sutarties ir informacijos skelbime apie konkursą, taip pat mokestinė priemonė, susijusi su įmonių atleidimu nuo pajamų mokesčio, taikomo prekėms, darbams ir paslaugoms, kurie PKT teikiami ne Graikijoje, nėra valstybės pagalba. Taip pat Komisija nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl visų kitų tariamų valstybės pagalbos priemonių.

               (8)

               Komisijos sprendimas pradėti procedūrą 2012 m. spalio 5 d. (5) paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonių.

               (9)

               2012 m. lapkričio 5 d. Komisija gavo pastabas iš pagalbos gavėjo. 2013 m. sausio 14 d. šios pastabos buvo perduotos Graikijai, taigi jai buvo suteikta galimybė atsakyti. Jos pastabos ir papildoma informacija gautos 2012 m. lapkričio 2 d., 2013 m. kovo 27 d. ir 2013 m. liepos 10 d. raštais. 2013 m. rugsėjo 13 d. įvyko Komisijos tarnybų ir Graikijos valdžios institucijų atstovų, kuriuos lydėjo ir pagalbos gavėjas, susitikimas. 2013 m. spalio 23 d. Graikijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos. 2014 m. sausio 17 d. Komisija nusiuntė priminimą apie vis dar trūkstamą informaciją. Graikijos valdžios institucijos atsakė 2014 m. vasario 4 d., o 2014 m. vasario 10 d. buvo surengtas dar vienas susitikimas. Po šio susitikimo 2014 m. kovo 10 d. Graikijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos, o 2014 m. kovo 12 d. įvyko dar vienas susitikimas. Po šio susitikimo Graikijos valdžios institucijos 2014 m. kovo 31 d., 2014 m. balandžio 16 d. ir balandžio 28 d. pateikė papildomos informacijos. Papildomi Graikijos valdžios institucijų ir pagalbos gavėjo susitikimai įvyko 2014 m. gegužės 19 d. ir gruodžio 8 d.

         2.   PAGALBOS GAVĖJO IR TARIAMŲ PAGALBOS PRIEMONIŲ APIBŪDINIMAS

   2.1.   Pirėjo uostas

               (10)

               Pirėjo uostą sudaro dvi dalys: prekybos uostas ir keleivių uostas. Prekybos uostas turi tris terminalus: konteinerių, krovinių ir automobilių.

               (11)

               Konteinerių terminalo teritorijoje yra du molai. Pirėjo uosto direkcija (toliau – PUD) nusprendė išplėsti konteinerių terminalo infrastruktūrą, praplėsdama I molą, atnaujindama II molo įrangą ir pastatydama III molą.

         2.2.   AB Pirėjo uosto direkcija

               (12)

               Įmonė AB Pirėjo uosto direkcija buvo įsteigta Įstatymu Nr. 2688/1999 pertvarkius 1930 m. veiklą pradėjusią įstaigą Pirėjo uosto direkciją, kurios veiklą reglamentavo viešoji teisė, į viešąją komunalinių paslaugų įmonę.

               (13)

               2002 m. vasario 13 d. Graikijos valstybė ir Pirėjo uosto direkcija pasirašė 40 metų trukmės koncesijos sutartį. Ji ratifikuota Įstatymu Nr. 3654/2008. Pagal šią sutartį Pirėjo uosto direkcija turi išskirtinę teisę naudoti ir eksploatuoti žemę, pastatus ir kitus infrastruktūros objektus, esančius Pirėjo uosto teritorijoje (6). Konkrečiai, koncesijos sutartis numato Pirėjo uosto direkcijai teisę suteikti trečiosioms šalims galimybę mokamai naudotis uosto dalimis (7).

         2.3.   PUD ir PKT sutartis ir investicinis projektas

               (14)

               Siekdama suteikti teisę naudotis ΙΙ ir ΙΙΙ molu, Pirėjo uosto direkcija paskelbė Europos viešąjį konkursą (8) dėl uosto paslaugų teikimo. Šio konkurso metu Pirėjo uosto direkcija gavo pasiūlymų iš COSCO ir iš įmonių konsorciumo Hutchinson Port Holdings L.T.D., Hutchinson Ports Investments S.A.R.L., Alapis Joint Stock Company S.A. ir Lyd S.A.

               (15)

               Konkurso kvietime numatyta nuostata dėl apeliacinių skundų teikimo procedūros. Tačiau nė vienas iš dalyvių nesikreipė į teismą dėl konkurso procedūros ar dėl galutinio rezultato. Be to, procedūrą ir koncesijos sutarties planą patikrino ir patvirtino Graikijos audito rūmai.

               (16)

               2008 m. lapkričio mėn. Pirėjo uosto direkcija su PKT pasirašė koncesijos sutartį, kuria Pirėjo uosto direkcija suteikė PKT teisę eksploatuoti ir išskirtinai naudotis Naujuoju konteinerių terminalu (N.SEMPO), kurį sudaro ten esantis ΙΙ molas, kuris turi būti atnaujintas, naujasis dar nepastatytas ΙΙΙ molas ir gretima teritorija, taip pat ir naudojimasis gretima jūrų švartavimosi zona, leidžiančia saugiai švartuoti ir aptarnauti laivus.

               (17)

               Pagal koncesijos sutartį PKT įpareigojamas atnaujinti esamą ΙΙ molą, pastatyti naują ΙΙΙ molą ir teikti įvairias su konteinerių terminalo veikla susijusias uosto paslaugas. Be to, koncesininkas visiškai savo lėšomis papildomai finansuos visus II molo atnaujinimus ir III molo statybą bei eksploatavimą. Todėl, tiek skelbimas apie konkursą, tiek ir koncesijos sutartis numatė, kad koncesininkas savo investicijoms nenaudos valstybės lėšų.

               (18)

               Taip pat buvo numatyta, kad koncesininkas prisiima visą su būtinų statinių atnaujinimu ir statyba susijusią (verslo) riziką. Taip pat jis prisiima įsipareigojimą užtikrinti naujojo konteinerių terminalo pajėgumą.

               (19)

               Pirėjo uosto direkcijos ir PKT koncesijos sutartis ratifikuota Įstatymu Nr. 3755/2009 (toliau – Įstatymas). Šio įstatymo 1 straipsnis apima koncesijos sutartį – tokią, kokia ji buvo pasirašyta, 2 straipsnyje apibrėžiamos specialios PKT taikomos mokestinės lengvatos, o 3 straipsnyje numatoma galimybė, kad PKT investicijos, susijusios su koncesijos sutartimi, suteikia specialų apsaugos režimą užsienio investicijoms, išdėstytą Dekrete Nr. 2687/1953.

         3.   PAGRINDAS PRADĖTI OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ

               (20)

               Komisija, remdamasi 2012 m. liepos 11 d. sprendimu (9), nusprendė, kad skirtumai tarp koncesijos sutarties ir tarp informacijos skelbime apie konkursą, taip pat ir dvi mokesčių priemonės (10) nėra valstybės pagalba. Tame pačiame sprendime Komisija išreiškė abejones ir pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl kitų tariamų valstybės pagalbos priemonių:

                           1.

                           atleidimo nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas iki III molo veikimo pradžios (11);

                           2.

                           teisės į PVM likutį, neatsižvelgiant į sutarties įvykdymo mastą; sąvokos „investicinė prekė“ apibrėžimo atsižvelgiant į PVM taisykles; teisės imti delspinigius už paslaugas pirmą dieną po 60 dienos nuo prašymo grąžinti PVM pateikimo (12);

                           3.

                           nuostolių perkėlimo be laiko apribojimo (13);

                           4.

                           galimybės rinktis iš trijų skirtingų investicijų kainos nusidėvėjimo metodų, susijusių su II ir III molų rekonstrukcija (14);

                           5.

                           atleidimo nuo paskolų sutarčių, kurios sudaromos siekiant finansuoti projektą, ir susijusių susitarimų (15) žyminio mokesčio;

                           6.

                           atleidimo nuo visų mokesčių, žyminio mokesčio, įmokų ir visų teisių, teikiančių naudą valstybei ar trečiosioms šalims, pasirašančioms paskolų kreditavimo sutartis, kuriomis jiems perleidžiamos jose numatytos teisės arba pareigos (16);

                           7.

                           atleidimo nuo žyminio mokesčio, taikomo bet kokio tipo kompensacijoms, kurias PUD skiria PKT pagal koncesijos sutartį ir kurios nepatenka į PVM kodekso taikymo sritį (17);

                           8.

                           apsaugos teikimo pagal specialią užsienio investicijų apsaugos tvarką (18);

                           9.

                           išimtinio atleidimo nuo bendrųjų prievartinio turto eksproprijavimo taisyklių.

               (21)

               Konkrečiai, Komisija nusprendė, kad šios priemonės PKT suteikia atrankųjį pranašumą, nes sudaro nukrypimą nuo visuotinai taikomų mokestinių taisyklių, kuris negali būti pateisinamas remiantis Graikijos valstybės institucijų ekonominės politikos kriterijais. Tiksliau, Komisijos nuomone, tikslas skatinti investicijas į stambius infrastruktūros projektus sudaro ekonominės politikos kriterijų, kuris yra svetimas taikomai mokesčių sistemai ir negali pateisinti išskirtinio palankumo PKT.

               (22)

               Be to, Komisija mano, kad fakto, jog kai kurios iš šių ar panašios mokesčių lengvatos buvo įtrauktos į ankstesnes viešųjų pirkimų sutartis, dėl kurių Komisija priėmė teigiamus sprendimus, nepakanka, kad būtų galima įrodyti, kad šios priemonės gali būti pateisinamos Graikijos mokesčių sistemos logika.

               (23)

               Be to, Komisija išreiškė abejones dėl specialių priemonių suderinamumo su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktais, kuriuos ginčija Graikijos valdžios institucijos. Tiksliau, Komisija išreiškė abejones dėl SESV 107 straipsnio 3 dalies a punkto, kadangi suderinamumą su šiuo straipsniu Komisija apibrėžė 2007–2013 m. gairėse dėl nacionalinės regioninės pagalbos, ir Graikijos valdžios institucijos nepateikė argumentų dėl šių priemonių suderinamumo su nustatytomis sąlygomis. Komisija išreiškė abejonių dėl SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto, kuriame kalbama apie būtinumo ir proporcingumo priemones.

         4.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ IR GRAIKIJOS PASTABOS

               (24)

               Graikija ir pagalbos gavėjas kartu pateikė savo pastabas šioje byloje. Po oficialaus tyrimo pradžios Komisija negavo pastabų iš trečiųjų šalių.

         4.1.   Dėl valstybės pagalbos

         Pranašumo nebuvimas

               (25)

               Graikijos valstybės institucijos ir PKT teigia, kad visuotinai taikoma mokesčių taisyklės išimtis nesuteikia atrankiojo pranašumo ir kad Komisija neturi įtakos atrankumui ir pranašumui. Taigi, net kai yra nustatoma atranki priemonė, negalima tvirtinti, kad ji automatiškai suteikia naudą, ir atvirkščiai. Šios bendros taisyklės taikymas skirtingais atvejais galėtų paskatinti diskriminaciją arba sukelti sunkumų asmenims, kuriems ši taisyklė yra taikoma. Išimtis turi tikslą užtikrinti skirtingą objektyviai skirtingų atvejų vertinimą ir dėl to nesukuria nei diskriminacijos, nei netyčinių sunkumų.

               (26)

               Taip pat teigiama, kad tokiu pačiu būdu, kuriuo įmonėms patikima vykdyti visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, įmonėms, kurioms pagal ilgalaikes koncesijos sutartis patikima kurti ir eksploatuoti viešąją infrastruktūrą privačiomis lėšomis, numatomi įpareigojimai investuoti dideles sumas į infrastruktūrą, kuri grąžinama valstybei po koncesijos sutarties pabaigos. Todėl aptariamos mokestinės priemonės turi tikslą kompensuoti šių įmonių patiriamus „struktūrinius sunkumus“. Šiuo klausimu jie remiasi Combus sprendimu (19), kai Teisingumo Teismas pasisakė, kad „struktūrinių sunkumų“ panaikinimas neprilygsta „pranašumo suteikimui“, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

         Atrankumo trūkumas ir (arba) pagrindimas remiantis mokesčių sistemos logika

   i.
         Dėl nagrinėjamų priemonių „bazinės sistemos“

               (27)

               Pasak Graikijos valdžios institucijų ir PKT, teisinga mokesčių sistema yra bendra tvarka, galiojanti viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams Graikijoje, įskaitant viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę (VPSP). Ši tvarka taikoma visoms įmonėms, kurios verčiasi stambiais infrastruktūros projektais ir viešojo bei privačiojo sektoriaus partnerystės projektais, ir nė vienam iš jų neteikia pirmenybės. Mokesčių nuostatos pagal Įstatymą Nr. 3755/2009 atstovauja individualiam šios bendros sistemos taikymui.

               (28)

               Kadangi šie projektai turi specifinių savybių (20), išskiriančių juos iš kitų projektų, įmonės, kurios imasi įgyvendinti viešuosius infrastruktūros projektus, atsiduria objektyviai skirtingoje teisinėje ir faktinėje padėtyje, nei kitos įmonės, užsiimančios kitokio pobūdžio veikla. Todėl visuotinai taikomos mokesčių taisyklės negali būti laikomos pagrįsta bazine sistema. Teisinga bazinė sistema yra ta, kuria atsižvelgiama į savybes, kurios yra pripažįstamos ES teisėje (21) ir kuria reikalaujama konkretaus situacijų vertinimo (22).

               (29)

               Taigi, Graikijos sukurtas mechanizmas, skirtas tinkamam viešųjų infrastruktūros projektų ypatybių, išskiriančių juos iš kitų sričių, vertinimui užtikrinti, yra tam tikrų mokestinių nuostatų, išaiškinančių tam tikrose apmokestinimo srityse taikomas taisykles, įvedimas, o jų įgyvendinimas i) kitu atveju galėtų sudaryti diskriminacines sąlygas, susijusias su viešaisiais infrastruktūros projektais, ii) pasižymi aiškumo ir nuoseklumo stoka bendrųjų mokesčių sistemos principų atžvilgiu arba iii) nusveria pirmiau minėtą reikalavimą užtikrinti veiksmingiausią viešųjų išteklių paskirstymą.

               (30)

               Be to, jie pabrėžia, kad teisėkūros metodas, naudojamas siekiant įvesti fiskalinę priemonę, nenustato bendro priemonės pobūdžio. Kalbėdami apie Gibraltaro sprendimą (23), jie teigia, kad vienai šaliai pritaikytos išimtys visuotinai galiojančioms taisyklėms savaime atrankumo ir pranašumo nesuteikia. Vien vadovautis „nukrypimu nuo normos“ paremtu požiūriu būtų per daug formalu ir šią metodiką būtų galima lengvai apeiti.

         ii.
         Nagrinėjamų priemonių tikslas

               (31)

               Graikijos valstybės institucijos ir PKT teigia, kad, remiantis teismų praktika Adria-Wien sprendime, priemonės, įvertintos kaip teikiančios pirmenybę PKT, skatino sėkmingą viešųjų infrastruktūros projektų įgyvendinimą. Jie prieštarauja Komisijos sprendime pradėti procedūrą išreikštam vertinimui, kad šiam tikslui trūksta „aktualumo“ ir „tinkamumo“.

               (32)

               Jos taip pat kalba apie aplinkos taršos mokesčiais siekiamą tikslą, kad pagrįstų, jog Komisijos išvada sprendime pradėti procedūrą reiškia, kad bet kokia mokestinė priemonė, turinti specialų tikslą, kitokį nei surinkti mokestines pajamas, jokiu atveju negalėtų būti pateisinama bendruoju mokesčių sistemos pobūdžiu. Valstybės narės gali laisvai, atitikimo ES teisei ribose, vykdyti, jų vertinimu, tinkamiausią savo mokesčių sistemoms politiką.

               (33)

               Be to, jos teigia, kad Komisija neteisingai nusprendė, kad šiam mokesčių sistemos tikslui trūksta „aktualumo“ (24), nes teismas Azorų sprendime (25) nenurodė, kad tikslas nėra svarbus. Atrankumo analizė nėra skirta nustatyti, ar nagrinėjamų priemonių, kaip tokių, tikslas yra „tinkamas“ ar „aktualus“. Priemonės tikslą sudaro pagrindas, kuriuo remiantis galima palyginti įmonių teisinę ir faktinę situaciją.

               (34)

               Jos teigia, kad Komisija nepaaiškino, kodėl politikos tikslas nėra tinkamas arba aktualus vertinant atrankumą. Šiuo atžvilgiu jos remiasi Adria-Wien
                   (26), Regione Sardegna
                   (27) ir British Aggregates sprendimais (28) tvirtindamos, kad teismas neprieštaravo šiems tikslams, bet tiesiog pateikė paaiškinimą, ar nagrinėjamos priemonės buvo atrankios.

         iii.
         Faktinė ir teisinė PKT padėtis, atsižvelgiant į nagrinėjamos priemonės tikslą

               (35)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad, atsižvelgiant į sėkmingą viešojo sektoriaus infrastruktūros projektų įgyvendinimo tikslą, PKT ir įmonių, vykdančių tokios didelės apimties projektus, teisinė ir faktinė padėtis yra kitokia, nei kitų įmonių. Remdamiesi tuo, jie teigia, kad sprendime pradėti procedūrą Komisija neatsižvelgė į tokių projektų ypatybes. PKT ir kitoms panašioje situacijoje esančioms įmonėms taikomas mokesčių režimas negali suteikti konkurencinio pranašumo kitų įmonių, kurioms šis režimas nėra taikomas, atžvilgiu, jei šios dviejų tipų įmonės nekonkuruoja, siekdamos įgyvendinti atitinkamus viešojo sektoriaus infrastruktūros projektus.

               (36)

               Visoms tokius projektus įgyvendinančioms įmonėms šis režimas yra taikomas vienodai, neišskiriant nė vienos įmonės. Taip pat nėra taikomi jokie regiono, sektoriaus, biudžeto ar laiko apribojimai. Todėl de facto nėra jokio atrankumo.

               (37)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos nepasiliko jokių įgaliojimų taikyti šias fiskalines nuostatas, kurios jau keletą metų buvo sistemingai pritaikomos vykdant visus viešosios infrastruktūros projektus.

         iv.
         Mokesčių sistemos logika

               (38)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad šios fiskalinės nuostatos ir mechanizmas, kurio dalimi jos yra, dera su pagrindiniais arba svarbiausiais principais, reglamentuojančiais atitinkamas Graikijos mokesčių taisykles, nes jos a) skirtos siekti viešosios politikos tikslų, derančių su pagrindiniais bendros mokesčių sistemos principais, ypač mokesčių sistemos proporcingumo, ūkio ir pajamų didinimo tikslais ir su pagrindine Graikijos politika, kuriant viešąją infrastruktūrą, b) skirtos užtikrinti, kad objektyviai skirtingos situacijos būtų vertinamos skirtingai, taip pritaikydamos lygybės ir proporcingumo principus ir užtikrindamos, kad siekiami rezultatai neiškraipytų mokesčių sistemos siekiamų rezultatų, c) taikomos remiantis objektyviais kriterijais, d) skirtos spręsti pagrindiniams ekonominiams ir finansiniams sunkumams, atsirandantiems įgyvendinant viešuosius infrastruktūros projektus ir galintiems trikdyti privačiojo sektoriaus dalyvavimą (29).

               (39)

               Be to, užtikrinant teisinį šių nuostatų tikrumą ir galimybę mokesčių mokėtojui mokėti mokesčius, jomis skatinamos privačiojo sektoriaus investicijos į viešojo sektoriaus infrastruktūrą, taip išplečiant mokesčių bazę ir padedant surinkti didesnes mokestines pajamas. Todėl šios priemonės yra pateisinamos sistemos logika.

         Trūksta paaiškinimo dėl sąlygų, susijusių su konkurencijos iškraipymu ir poveikiu prekybai

               (40)

               Graikijos valstybės institucijos ir PKT tvirtina, kad Komisija padarė klaidą, nustatydama paslaugas ir geografinę rinką, svarbią konkurenciniam vertinimui, neišanalizavo konkurencijos sąlygų atitinkamose rinkose ir neįrodė, kad sprendime pradėti procedūrą minimi konkuruojantys Europos Sąjungos uostai yra faktiniai arba potencialūs Pirėjo uosto ir PKT konkurentai.

               (41)

               Jie taip pat teigia, kad Komisija neišnagrinėjo atitinkamos rinkos, kurioje veikia PKT, ir konkurencijos sąlygų toje rinkoje. Toks tyrimas galėjo įrodyti, kad specialios finansinės nuostatos neturi neigiamo poveikio konkurencijai ir prekybai Europos Sąjungoje.

               (42)

               Kalbėdami apie konkurenciją rinkoje, jie tvirtina, kad, remiantis WAM (30) sprendimu, vien fakto, kad tarp ES valstybių narių vyksta konteinerių krovinių prekyba ir kad tarp jų yra skirtingų, dėl uosto valdymo paslaugų teikimo konkuruojančių uostų, neužtenka, kad bet kokia uosto operatoriui suteikta parama atitiktų poveikio prekybai ir (arba) konkurencijos iškraipymo kriterijus, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. Taigi, jie tvirtina, kad Komisija neišanalizavo mokesčių priemonių poveikio konkurencijai ir prekybai atitinkamose rinkose.

               (43)

               Dėl pirmiau išdėstytų argumentų PKT pateikė išsamias pastabas.

      Atitinkamos rinkos apibrėžimas

               (44)

               Apibrėždamas atitinkamą rinką, PKT remiasi Komisijos sprendimais susijungimų srityje (31), kad patvirtintų, jog uostų konteinerių terminalų paslaugos teikiamos dviejose atskirose susijusiose rinkose: išvežimo į atokesnes teritorijas ir krovinių pervežimo.

               (45)

               Taip pat teigiama, kad sprendime pradėti procedūrą Komisija, kalbėdama apie krovinių išvežimą į atokesnes teritorijas, mano, kad geografinę rinką sudaro Graikija ir rytinio Viduržemio jūros regiono šalys ir nepaaiškina, kodėl vartoja skirtingą apibrėžimą nei Graikijos Konkurencijos komisija, nusprendusi, kad geografinė krovos paslaugų rinka, kai kroviniai vežami į atokesnes teritorijas, apsiriboja vidurio ir pietų Graikija (32).

               (46)

               Be to, PKT teigia, kad ir pasiūlos, ir paklausos požiūriu vidurio ir pietų Graikija sudaro geografinę rinką, kuri skiriasi nuo šiaurinės Graikijos dalies dėl šių aplinkybių: a) PKT pajėgumo aptarnauti daug didesnius transporto srautus nei gali aptarnauti Salonikų ar bet kuris kitas Graikijos uostas ir konkurencingesnių sąlygų, susidarančių dėl didesnio šio uosto techninio pajėgumo, b) pramonės koncentracijos, prekybos ir gyventojų gausos, ypač, didesnėje Atėnų teritorijoje ir apskritai vidurio ir pietinėje šalies dalyje, c) Graikijos topografijos, dėl kurios atsiranda papildomų išlaidų pervežant konteinerius iš Salonikų į šiaurinę, vidurio ir pietinę Graikijos dalis ir atgal.

               (47)

               Kalbėdami apie konteinerių perkrovimo paslaugas, PKT remiasi Komisijos sprendimu Maersk/ECT ir Hutchinson/Evergreen bylose, kai Komisija nustatė, kad atitinkama geografinė konteinerių perkrovimo rinka apima rytinės Viduržemio jūros ir Juodosios jūros regionus. PKT taip pat mano, kad Komisija, nuspręsdama pradėti procedūrą, laiko, kad geografinės rinkos ribos apima „Graikiją ir rytinę Viduržemio jūros dalį“.

      Konkurencijos sąlygos atitinkamoje rinkoje

               (48)

               Kalbėdami apie perkrovimo paslaugas, PKT teigia, kad jų įmonė, teikdama atviros jūros konteinerių perkrovimo paslaugas rytinėje Viduržemio jūros dalyje, nekonkuruoja su ES uostais, o tik su Pirėjo uosto direkcijos I prieplauka. Be to, jie tvirtina, kad Komisija nepaaiškino, kodėl mano, kad ES valstybėse narėse yra uostų (33), konkuruojančių su PKT minėtoje rinkoje. PKT nuomone, Komisijos pareiškimas, kad „<…> Salonikų uostas, Konstancos uostas Rumunijoje, Koperio uostas Slovėnijoje ir nemažai Italijos uostų gali būti laikomi tiesioginiais konkurentais“ neatitinka Komisijos išvadų sprendime C 21/2009 (34). Italijos uostai ir Koperio uostas Slovėnijoje priklauso centrinės Viduržemio jūros dalies, o ne rytinės Viduržemio jūros dalies rinkai, prie kurios juos, pasak PKT, priskyrė Komisija. Be to, atokesnėms teritorijoms skirtos perkrovimo paslaugos, kurias teikia šie uostai („įtakos zona“), per Pirėjo uostą šiuo metu neteikiamos (35).

               (49)

               PKT teigia, kad pasiūlos atžvilgiu šie uostai iki tam tikro lygio galėtų būti laikomi pakaitiniais jų uostui, kadangi galėtų aptarnauti tam tikrų, tačiau ne visų rūšių konteinerius gabenančius laivus, kurių negali aptarnauti jų įmonės konteinerių terminalas, nes šiuose uostuose mažesnis vandens gylis ir menkesnės uostų kranų galimybės (36). Paklausos atžvilgiu šie uostai negali būti laikomi pakaitiniais Pirėjo uostui, nes a) Pirėjas siūlo trumpesnį ir ekonomiškesnį (37) nukrypimą nuo Sueco-Gibraltaro ašies, kuri atitinka pagrindinius atviros jūros konteinerius gabenančių laivų maršrutus Viduržemio jūroje (38), b) Pirėjas siūlo žemiausias pasaulyje degalų atsargų kainas ir, c) ypač Konstancos atveju, atsiranda papildomų išlaidų šturmanų paslaugoms Dardaneluose ir Bosfore.

               (50)

               Taigi, PKT teigia, kad sprendime pradėti procedūrą nurodomi uostai nei faktiškai, nei galimai negali būti laikomi pakaitiniais PKT konteinerių uostui teikiant konteinerių perkrovimo paslaugas rytinėje Viduržemio jūros dalyje.

               (51)

               Be to, PKT remiasi Komisijos sprendimu dėl investicijų Pirėjo uoste, kuriame Komisija nusprendė, kad konkurencija tarp šių konkrečių uostų ir Pirėjo uosto yra nedidelė (39). Jie taip pat teigia, kad Komisija neišnagrinėjo mokestinių nuostatų įtakos konkurencijai ir prekybiniams mainams atitinkamose rinkose. Be to, šios įtakos įvertinimas reikalautų išnagrinėti lygiavertes mokestines sistemas, veikiančias atitinkamose rinkose, nes galbūt kiti uostai naudojasi panašiomis arba lygiavertėmis mokestinėmis nuostatomis.

               (52)

               Jie taip pat tvirtina, kad PKT nagrinėjamose rinkose konkuruoja tik su Pirėjo uosto direkcija, kuri naudojasi I prieplaukos konteinerių terminalu Pirėjo uoste. Tačiau, kalbant apie Pirėjo uosto direkciją, Komisija yra pripažinusi, kad dėl koncesijos PKT padidės konteinerių srauto krovos paslaugų konkurencija Pirėjo uoste (40).

               (53)

               Kalbant apie galimus konkurentus, kurių gali atsirasti privatizavus Pirėjo uosto direkciją ir kitus Graikijos uostus, PKT tvirtina, kad Graikijos uostus naudojančios organizacijos, kurioms nebuvo suteikta panašių koncesijų, nėra tokioje pačioje padėtyje, todėl nagrinėjamomis mokestinėmis nuostatomis nesuteikiama konkurencinio pranašumo, o konkurencija neiškraipoma.

               (54)

               Jie taip pat tvirtina, kad Komisija nepateikia duomenų, kuriais būtų įrodyta, kad kitos uostus naudojančios organizacijos būtų suinteresuotos įgyvendinti reikšmingas investicijas, kad įrengtų didelį uosto konteinerių terminalą Graikijoje. Pasak PKT, tikimybė, kad atsiras tokia konkurencija, itin nedidelė, nes joks kitas Graikijoje esantis uostas negalėtų turėti Pirėjui būdingų ypatybių (41).

               (55)

               Galiausiai dėl konkurencijos su Pirėjo uosto direkcija jie tvirtina, kad Komisijos nuomonė yra netiksli, nes PKT jau konkuruoja su konteinerių terminalu, kurį naudoja Pirėjo uosto direkcija I prieplaukoje, tad koncesija nulemia rinkos atvėrimą konkurencijai, o ne konkurencijos iškraipymą. Dėl to jie taip pat tvirtina, kad PKT naudojasi tam tikromis mokestinio pobūdžio teisinėmis nuostatomis, kurių pagrindu tam tikrų nagrinėjamų mokestinių nuostatų priėmimas buvo palaikytas būtinu užtikrinant, kad PKT nesusidurtų su konkurenciniais sunkumais.

         4.2.   Tariamų valstybės pagalbos priemonių palyginimas su panašiomis kitų sutarčių, susijusių su didelio masto infrastruktūros projektais, nuostatomis
       (42)

               (56)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT pabrėžia, kad nuostatos, panašios į įstatymo 2 ir 3 straipsnių nuostatas, buvo įtrauktos į Graikijos įstatymus, kuriais buvo patvirtinta nemažai atskirų viešojo sektoriaus infrastruktūros projektų, įskaitant Įstatymą Nr. 3389/2005 dėl viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės (toliau – VPSP). Kadangi Komisija šiuos įstatymus išnagrinėjo remdamasi SESV 107 straipsnio 1 dalimi ir nusprendė, kad jie nereiškia valstybės pagalbos, ji padarė išvadą, kad PKT palankios mokestinės nuostatos yra atrankioji priemonė ir ja suteikiamas nepelnytas pranašumas, kuris patenka į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį; šis pranašumas sukeltų pavojų teisiniam tikrumui ir neatitiktų praktikos bei ankstesnių Komisijos teiginių dėl minėtų nuostatų taikymo viešojo sektoriaus infrastruktūros projektuose Graikijoje.

               (57)

               Remdamiesi sprendimu dėl Atėnų tarptautinio oro uosto (43), kuriame Komisija nusprendė, kad mokestinės nuostatos buvo taikomos aviacijos paslaugoms, kurios tada dar nebuvo liberalizuotos, Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad ta pati išvada gali būti padaryta ir šiame sprendime dėl uosto įrenginių paslaugų. Be to, Graikijos valdžios institucijos laikosi argumento, kad Komisija minėtas nuostatas išnagrinėjo aname sprendime.

               (58)

               Ryšium su Atėnų aplinkkeliu (Atikos keliu) (44) ir Rio-Antirio tiltu, jų nuomone, Komisija atidžiai išnagrinėjo darbų sąnaudų pasidalijimą tarp viešojo ir privačiojo sektorių bei nagrinėjamas mokestines nuostatas. Tada Komisija padarė išvadą, kad viešojo sektoriaus įnešama suma (paskolų ir valstybės garantijų forma) buvo nustatyta kaip „rinkos kaina“ (t. y. mažiausia suma, kurią gali įnešti viešasis sektorius), taikant nediskriminacinę atviro konkurso procedūrą. Sprendime dėl Atikos kelio Komisija padarė išvadą, kad mokestinės nuostatos buvo taikytino mokestinio statuso patikslinimas, be kurio būtų kilęs pavojus projekto sėkmingumui, ir nelaikė, kad jos sudarė dalį koncesininko atlygio. Bet kokia finansinė vertė, kuri galėjo būti susijusi su patvirtintų mokestinių nuostatų taikymu, negalėjo būti laikoma viešojo sektoriaus įnašo dalimi, nes ji galėtų būti tiksliai įvertinta tik pasibaigus koncesijos laikotarpiui. Šios nuostatos buvo tik patikslinimai, reikalingi tam, kad nebūtų atgrasomi privatūs investuotojai, ypač kai tai susiję su konkrečios rūšies didelės rizikos netvariais statybos projektais. Taigi, PKT negali būti traktuojamas skirtingai nei pirmiau nurodyti koncesininkai, nes visais atvejais šios nuostatos buvo „patikslinančio“ pobūdžio, o ne „atlygio“ forma, kaip nutarė Komisija sprendime pradėti procedūrą.

               (59)

               Be to, teismų praktika (45), kurią Komisija sprendime pradėti procedūrą nurodo dėl to, kad tai, jog Komisija nepareiškė savo pozicijos dėl konkrečių priemonių, nereiškia, kad šios priemonės yra patvirtintos (46), negali būti taikoma viešinamuose sprendimuose, kaip tai nurodo Graikijos valdžios institucijos ir PKT.

               (60)

               Kalbant apie vėlesnius sprendimus dėl valstybės pagalbos kitiems infrastruktūros projektams, Komisijai nereikėjo detaliai nurodyti nagrinėjamų mokestinių nuostatų, nes tai nebūtų pakeitę pozicijos, kurią ji pareiškė sprendimuose dėl Rio-Antirio tilto ir Atikos kelio (47).

               (61)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad svarbiausia, ar, atsižvelgiant į Komisijos pritarimą pirmiau nurodytuose ankstesniuose sprendimuose, nagrinėjamos mokestinės nuostatos gali būti laikomos suderinamomis su valstybės pagalbos taisyklėmis, o ne tai, ar šios nuostatos yra susijusios su ankstesniu Komisijos įvertinimu, kaip nurodoma sprendime pradėti procedūrą. Be to, jei šios nuostatos būtų įtrauktos į minėtos koncesijos dokumentus, Komisija būtų padariusi tokias pačias išvadas, kaip ankstesniuose savo sprendimuose.

               (62)

               Jie taip pat teigia, kad sprendime pradėti procedūrą Komisija atskyrė šį sprendimą nuo ankstesnių sprendimų dėl vieno formalumo, kad mokestinės nuostatos buvo patvirtintos Įstatymu Nr. 3755/2009, o ne įtrauktos į koncesijos sutartį. Be to, jie pažymi, kad: i) konkurso dalyviai buvo informuoti apie taikomas minėtas mokestines nuostatas kaip standartinę Graikijos viešojo sektoriaus infrastruktūros projektų, susijusių su VPSP, sistemą; ii) PKT sutartys dėl Pirėjo ir Salonikų konteinerių terminalų koncesijos buvo vykdomos Graikijos Ministro Pirmininko ir jūrininkystės ministro lygmeniu; jie pranešė apie projektą investuotojams tarptautiniu mastu ir pasiūlė visą priemonių paketą, kuriuo Graikija disponuoja viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams, finansuojamiems privačiojo sektoriaus lėšomis, vykdyti; iii) PKT žinojo, kad Komisija buvo išnagrinėjusi visus ankstesnius tokius projektus ir nebuvo pareiškusi prieštaravimų; iv) PKT konkurso procedūros metu paprašė Graikijos Vyriausybės ir Pirėjo uosto direkcijos įtraukti šias nuostatas į koncesijos sutartį; v) PKT šį klausimą pateikė Graikijos Ministrui Pirmininkui ir jūrininkystės ministrui ir tada buvo dar kartą patikinti, kad buvo priimtas atitinkamas įstatymas; vi) dėl minėtų argumentų per visą konkurso vykdymo ir savo pasiūlymo rengimo laikotarpį PKT buvo įsitikinęs, kad koncesijos sutartis veiks tuo pačiu pagrindu, kaip ir kitos viešojo sektoriaus infrastruktūros projektų koncesijos, todėl ir kreditoriai turės būti susipažinę su koncesijos sąlygomis.

               (63)

               Taigi, konkurso dėl koncesijos PKT procedūra negali būti traktuojama skirtingai nei ankstesniais atvejais, nes didelio masto infrastruktūros projektams taikoma standartinė mokesčių sistema buvo žinoma visiems konkurso dalyviams. Jie taip pat pabrėžia, kad konkurso procedūros metu nebuvo jokios konkrečios priežasties archyvuoti visą šį keitimąsi informacija, nes šių nuostatų patvirtinimas nebuvo Pirėjo uosto direkcijos jurisdikcijoje, o jų taikymas, remiantis Komisijos sudarytu precedentiniu atveju, vis vien buvo įprastinė Graikijoje praktika.

               (64)

               Taigi, jei Komisija remsis šiuo formalumu kaip vienintele priežastimi PKT traktuoti skirtingai negu kitas įmones, įgyvendinančias viešąsias infrastruktūras Graikijoje, šis formalumas neatitiks teisinio tikrumo ir teisėtų lūkesčių principų.

               (65)

               Dėl Komisijos pareiškimo, kad „Graikijos valdžios institucijų pateiktais duomenimis patvirtinama išvada, kad konkurso dalyviai neturėjo informacijos apie konkrečius pranašumus <…>“ (48), PKT tvirtina, kad jie tokių žinių neturi ir kad šių nuostatų priėmimas pagal įstatymą, kuriuo patvirtinama koncesijos sutartis, jokiu būdu nėra to įrodymas.

         4.3.   Dėl tariamų valstybės pagalbos priemonių atitikties

               (66)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad, jei Komisija padarys išvadą, kad nagrinėjamos mokestinės nuostatos yra valstybės pagalba, ši pagalba turės būti laikoma suderinama su vidaus rinka pagal 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktus, atsižvelgiant į konkrečių investicijų, infrastruktūros ir paslaugų svarbą Graikijos ūkio plėtrai, o ypač konteinerių transportavimo jūromis sektoriaus plėtrai ir modernizavimui.

               (67)

               Nagrinėjamo investicinio projekto tikslas – išplėsti Pirėjo uostą, kaip modernų konteinerių transportavimo jūromis terminalą Viduržemio jūroje, ir padidinti jo sandėliavimo patalpų talpą, taip pagerinant jo našumą veiksmingiau valdyti jūra gabenamų konteinerių srautą. Iš II prieplaukos veiklos rezultatų (49) matyti, kad šis tikslas jau pasiektas. Be to, šiuo projektu siekiama ir bendro Komisijos intereso tikslo, susijusio su ES transporto politika, kaip pažymima įvairiuose ES teisės aktuose ir pranešimuose.

               (68)

               Įrangos įsigijimas ir III prieplaukos įrengimas laikomas pradine investicija, įgyvendinama pagal atitinkamas Sąjungos regioninės pagalbos taisykles, taikant SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą. Šią investiciją sudaro […] (50) mln. EUR; ją pasitelkiant tiesiogiai ar netiesiogiai sukurta apie 900 darbo visą darbo dieną vietų, kurios bus išlaikytos visą 35 metų koncesijos laikotarpį. Atsižvelgiant į investicijos dydį, bet kokia galima pagalbos suma yra gerokai mažesnė nei aukščiausia 30 % pagalbos riba, taikoma Atikos prefektūroje iki 2010 m. pabaigos, arba didžiausia pagalbos suma, kurią nustatė Komisija, remdamasi sprendimais dėl uostų infrastruktūros (51). Taigi, pagalbos priemonės yra absoliučiai būtinos ir pagrįstos priemonės tokio masto infrastruktūros projektui paremti. PKT dalyvavimas projektuose atitinka ribas, nustatytas pagal regioninės pagalbos taisykles. Be to, bet kokia galima pagalba būtų suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą tuo pačiu pagrindu, kaip ir pagalba, kurią Komisija patvirtino Pirėjo uosto direkcijai sprendime C 21/2009 (52).

               (69)

               Konkrečiai gali būti laikoma, kad pagalba yra būtina, nes būtinas viešasis finansavimas plečiant uostų infrastruktūrą ekonomikos krizės laikotarpiu, remiantis šios srities ES politika (53), bei užtikrinant tokioms koncesijoms taikomos mokesčių sistemos aiškumą, lankstumą ir nuspėjamumą. Dėl pagalbos priemonių būtinumo Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad mokestinėmis nuostatomis užtikrinta atitiktis direktyvoms dėl privačiojo sektoriaus vykdomų projektų finansavimo ir padėta išvengti įmonės bankroto dėl nesugebėjimo grąžinti paskolų ir sumokėti taikomų mokesčių. Nesant šių mokestinių nuostatų, susitarimai dėl projekto finansavimo, kuriuos būtų galėjęs pasiekti PKT, būtų buvę gerokai mažesnės vertės, o tai būtų galėję sukelti pavojų jos pasiūlymui arba koncesijos sutarties įgyvendinimui (rinkos nepakankamumas). Mokestinės nuostatos iš tikrųjų buvo būtinos užtikrinti koncesininko galimybę pasinaudoti būtinu privačiojo sektoriaus kreditorių finansavimu (54). Galiausiai finansavimas pinigais, o ne minėtomis priemonėmis, būtų buvusi nepagrįsta ir per didelė motyvacija, nes iš anksto tiksliai apskaičiuoti poreikius, kurių atsiranda dėl tokio rinkos nepakankamumo, yra sudėtinga.

               (70)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad akivaizdu, jog šios priemonės turi skatinamąjį poveikį, nes koncesijos sutartis ir visi investiciniai projektai pradėti vykdyti jau patvirtinus minėtas mokestines priemones. Dėl ekonomikos krizės ir finansavimo kreditų trūkumo Graikijoje ir visame pasaulyje 2008–2009 m. PKT buvo motyvuotas imtis koncesijos įgyvendinimo tik priėmus įstatymą. Kitu atveju jis būtų atsisakęs koncesijos ir taip rizikuotų prarasti 5 mln. EUR vertės banko garantiją. Motyvacinį pobūdį įrodo ir tai, kad PKT buvo prisiėmęs viso projekto finansavimo riziką.

               (71)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT taip pat tvirtina, kad iš jų pateiktų vertinimų (55) matyti, kad mokestinėmis nuostatomis per visą koncesijos laikotarpį užtikrinama […]–[…] mln. EUR (56) suma, t. y. […]–[…] proc. bendrų investicinių išlaidų, kurios siekia […] mln. EUR, o tai yra gerokai mažiau nei pagalbos dydis, kurį patvirtino Komisija atvejams, susijusiems su investicijomis į uostus.

               (72)

               Be to, jie tvirtina, kad išankstiniai specialiųjų pranašumų finansiniai įvertinimai nebuvo būtini, prieš juos patvirtinant arba prieš atliekant investiciją. Jų nuomone, toks išankstinis požiūris bet kokios tariamos naudos, kurią tik galima numanyti atsirasiant dėl kurios nors mokestinės nuostatos, įvertinimo, vadovaujantis SESV 107 straipsniu, atžvilgiu yra pagrįstas, atsižvelgiant į nusistovėjusią teismų praktiką (57).

               (73)

               Jie taip pat nurodo tam tikrus Komisijos sprendimus (58), kuriais ji patvirtino valstybės pagalbą, apie kurią nebuvo pranešta, nes buvo nustatyta, kad ši pagalba turi skatinamąjį poveikį, yra būtina ir adekvati tais atvejais, kai pagalba nebuvo iš anksto įvertinta ir (arba) negalėjo būti įvertinta netgi Komisijai priimant galutinį sprendimą. Taigi, finansinės naudos apskaičiavimas (59) nebuvo būtinas, kad būtų nustatyta, jog nagrinėjamos priemonės buvo motyvacinės ir buvo adekvačios.

               (74)

               Galiausiai jie nurodė, kad nė viena iš nagrinėjamų priemonių faktiškai nebuvo pritaikyta.

         5.   PRIEMONIŲ VALSTYBĖS PAGALBOS POBŪDŽIO ĮVERTINIMAS

               (75)

               SESV 107 straipsnio 1 dalyje valstybės pagalba apibrėžiama kaip valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikras gamybos šakas, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti ir daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl, siekiant nustatyti, ar priemonės, apie kurias pranešta, yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, būtina įvykdyti visas toliau nurodytas sąlygas. Konkrečiai priemonė turi a) būti skiriama iš valstybinių išteklių, b) ja turi būti suteikiamas ekonominis pranašumas vienai įmonei, c) būti atranki, d) iškraipyti konkurenciją arba galėti ją iškraipyti ir pakenkti prekybai tarp valstybių narių.

         5.1.   Įmonės sąvoka

               (76)

               Remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, valstybės pagalbos taisyklės taikomos tik tuomet, kai pagalbą gauna įmonė. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką ar subjektas laikytinas įmone, priklauso nuo to, ar jis verčiasi ekonomine veikla, ir nepriklauso nuo jo teisinio statuso ar jo finansavimo būdų (60). Apskritai bet kokia veikla, kurią sudaro prekių ar paslaugų siūlymas konkrečioje rinkoje, laikoma ekonomine veikla (61).

               (77)

               Komisija jau buvo nustačiusi, kad įvairių formų infrastruktūros statybą ir naudojimą galima laikyti ekonomine veikla (62). Be to, remiantis nusistovėjusia teismų praktika (63), infrastruktūros įrenginių perleidimas trečiosioms šalims už atlygį laikytinas ekonomine veikla.

               (78)

               Kadangi PKT atnaujino jau įrengtą II prieplauką, pastatė naują III prieplauką ir teikia įvairių su konteinerių terminalo veikla susijusių uosto paslaugų, jis gali būti laikomas įmone taisyklių dėl valstybės pagalbos atžvilgiu. Todėl PKT turi būti taikomos valstybės pagalbos taisyklės.

         5.2.   Valstybiniai ištekliai

               (79)

               Remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, tariama valstybės pagalbos priemonė turėtų būti suteikta valstybės narės arba iš valstybinių išteklių. Sprendimą dėl priemonės priėmė valstybė ir jis priskirtinas valstybei. Leisdama PKT naudotis palankesniu mokestiniu statusu, Graikijos valstybė netenka valstybinių išteklių, kuriuos būtų gavusi, jei nebūtų išleidusi tariamų palankių mokestinių potvarkių. Taigi, nagrinėjamos priemonės reiškia valstybinių išteklių praradimą ir galima laikyti, kad jos yra finansuojamos valstybiniais ištekliais.

         5.3.   Atrankusis pranašumas

               (80)

               Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, nustatant, ar valstybės priemonė yra valstybės pagalba, turi būti įvertinta, ar naudos gaunančiai įmonei suteikiamas finansinis pranašumas, kurio įmonė nebūtų gavusi įprastomis rinkos sąlygomis, t. y. be valstybės kišimosi (64).

               (81)

               Svarbu yra ne tai, kokia yra valstybės kišimosi priežastis ar tikslas, o tik tai, koks yra priemonės poveikis įmonei (65). Norint nustatyti jo buvimą, įmonės finansinė padėtis suteikus priemonę turėtų būti palyginta su jos finansine padėtimi tuo atveju, jeigu priemonė nebūtų suteikta. Pagalbos sąvoka apima ne tik teigiamą naudą, bet ir priemones, kurias pasitelkiant įvairiomis formomis sumažinami mokesčiai, kurie paprastai įtraukiami į įmonės biudžetą ir kurie, nebūdami subsidijomis griežtąja šio žodžio prasme, yra panašaus pobūdžio ir turi tokį patį poveikį (66). Kalbant apie mokesčius, Teismas yra išaiškinęs, kad priemonė, kuria valdžios institucijos atleidžia įmonę nuo mokesčių, tokiu būdu sudarydamos jai palankesnes sąlygas nei kitiems mokesčių mokėtojams, prilygsta valstybės pagalbai pagal SESV 107 straipsnio 1 dalyje pateikiamą sąvoką. Valstybės pagalba taip pat gali būti mokesčių tam tikroms įmonėms sumažinimas arba mokėtino mokesčio mokėjimo termino atidėjimas (67).

               (82)

               Nagrinėjamomis priemonėmis atleidžiama nuo mokesčių arba atidedamas įprastinių mokesčių, kuriuos PKT būtų turėjęs sumokėti, jei nebūtų šių nuostatų, mokėjimo terminas, arba traktuojama skirtingai, o taip PKT leidžiama užsitikrinti didesnius apyvartinių lėšų srautus per pirmuosius statybų vykdymo metus (žr. toliau pateiktą įprastinės mokesčių sistemos, arba bazinės sistemos, aprašymą). Taigi, esant šioms priemonėms, PKT finansinė padėtis pagerėja, palyginti su padėtimi, kurioje ji būtų, jei šios priemonės nebūtų įgyvendintos. Todėl šiomis priemonėmis PKT suteiktas pranašumas.

               (83)

               Pranašumo buvimo faktą galima atmesti, kai tiriama įmonė teikia visuotinės ekonominės svarbos paslaugas, remiantis nusistovėjusia teismų praktika sprendime Altmark
                   (68), arba kai valstybės kišimasis vykdomas įprastinėmis rinkos sąlygomis (69). Tačiau šios dvi prielaidos nagrinėjamam atvejui netaikytinos.

               (84)

               Dėl „struktūrinių sunkumų“, kuriuos nurodo pagalbos gavėjas ir Graikijos valdžios institucijos, Komisija pirmiausia pažymi, kad, remiantis nusistovėjusia teismų praktika, struktūrinių sunkumų egzistavimas neturi jokios reikšmės atmetant pranašumo, o tuo pačiu ir valstybės pagalbos egzistavimo faktą (70). Be to, sprendimas Combus jokiu būdu netaikytinas šiam sprendimui. Kaip nustatyta sprendime Combus, Combus iš tikrųjų turėjo struktūrinių sunkumų, palyginti su privačiojo sektoriaus konkurentais, ir priemone tuo atveju iš tikrųjų nebuvo suteikta pranašumo. Taip buvo dėl to, kad dauguma Combus vairuotojų turėjo valstybės tarnautojų statusą, todėl personalo išlaidos buvo didesnės nei būtų buvusios tuo atveju, jei dirbantys vairuotojai būtų buvę įdarbinti pagal sutartį taip, kaip įprasta kituose autobusų verslo subjektuose. Todėl, palyginti su konkurentais, PKT neturi struktūrinių sunkumų, nes faktas, kad jis nusprendė investuoti į didelio masto infrastruktūros projektą, pats savaime nereiškia, jog bus patirta struktūrinių sunkumų; tai yra privačiojo investuotojo sprendimas, priimtas patronuojančiosios įmonės COSCO, šiai vykdant savo įprastinę verslo veiklą. Todėl šiuo atveju nusistovėjusios teismų praktikos išvados sprendime Combus negalioja.

               (85)

               Ypač dėl priemonės, kurią pasitelkiant atleidžiama nuo mokesčių, įmokų ir prievolių, dėl kurių valstybei ar trečiosioms šalims suteikiama naudos pasirašant sutartis tarp kreditorių, ypač patronuojančiosios įmonės COSCO, kredito sutartis, kuriomis perleidžiami jose numatyti įsipareigojimai ir teisės (71), Komisija mano, kad ši nuostata yra lygiavertė subsidijuotosios draudimo sutarties, kurią valstybė PKT kreditoriams perleidžia nemokamai, suteikimui. Iš esmės PKT kreditoriai, o ypač COSCO, gali naudotis galimybe būti atleisti nuo bet kokių mokesčių, įmokų ir prievolių, dėl kurių valstybei ar trečiosioms šalims suteikiama naudos ir kurias Graikijos valstybė gali nuspręsti pritaikyti ateityje, ir už šią galimybę nebūti įpareigoti sumokėti jokios kompensacijos valstybei. Taigi, dėl šios priemonės COSCO padėtis yra pranašesnė, palyginti su kitų investuotojų kreditorių padėtimi, nes COSCO neprivalo sumokėti kompensacijos valstybei už šį imunitetą.

               (86)

               Atsižvelgiant į nurodytos priemonės, kurią numatoma taikyti tuo atveju, jei valstybė nustatys bendrai taikytinas taisykles šios rūšies veiksmams netiesiogiai apmokestinti, pobūdį, iš esmės ja numatoma suteikti tam tikrą fiskalinį imunitetą PKT kreditorių, ypač COSCO, naudai, palyginti su įmonėmis, kurių teisinė ir faktinė padėtis yra tokia pati, kaip ir kitų investicijas vykdančių įmonių kreditorių. Tuo atveju, jei valstybė nustatys bendrai taikytinas taisykles įmonių perduodamiems skoliniams įsipareigojimams netiesiogiai apmokestinti, visų kitų investuotojų kreditoriai turės sumokėti šiuos netiesioginius mokesčius minėtų mokestinių teisių perdavimo atveju. PKT atveju, priešingai, perleidžiant galimas teises, kurios kyla iš paskolos jo investicijai, kitiems kreditoriams, ir ypač COSCO, šis mokestis netaikomas, o valstybei už minėtą suteiktą imunitetą nėra kompensuojama. Tad minėtas pranašumas yra atrankusis, nes jis galioja tik PKT kreditoriams, ypač COSCO, perduodantiems teises ir (arba) įsipareigojimus, kurie kyla iš paskolų, susijusių su koncesijos sutarties ir PKT finansavimu.

               (87)

               Kad patektų į SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo sritį, valstybės priemonė turi būti palanki tam tikroms įmonėms arba tam tikros pramonės šakoms, palyginti su kitomis įmonėmis, kurių faktinė ir teisinė padėtis yra panaši, žiūrint iš tikslo, kurio siekia savo įprastiniu statusu, perspektyvos (72). Taigi, pirmiausia dėl mokestinių priemonių, Komisija privalo įvertinti esminį priemonės atrankumą, atlikdama trijų pakopų analizę.

               (88)

               Pirma, reikėtų nustatyti bendrą arba „normalią“ priemonę, remiantis taikytina mokesčių sistema („bazine sistema“). Antra, turėtų būti nustatyta, ar konkrečia priemone yra nukrypstama nuo tos sistemos, nes pagal ją yra skiriami ekonominės veiklos vykdytojai, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į tai sistemai būdingus tikslus, yra panaši (73).

               (89)

               Jei toks nukrypimas būtų nustatytas, t. y. jei nagrinėjama priemonė būtų prima facie atranki, trečiojoje analizės stadijoje turėtų būti išnagrinėta, ar priemone nukrypstama dėl mokesčių sistemos, kurios dalį ji sudaro, ir todėl yra pagrįsta, pobūdžio, ar dėl bendros struktūros. Remiantis nusistovėjusia teismų praktika, valstybė narė turi įrodyti, kad skirtumų atsiranda tiesiogiai dėl pagrindinių ir svarbiausių šios sistemos principų (74).

               (90)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT pateikė daug argumentų, siekdami įrodyti, kad visų mokestinių priemonių atveju tikroji bazinė sistema yra bendroji sistema, taikoma didelio masto viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams Graikijoje, kuria siekiama palengvinti finansavimą, atsižvelgiant į aukštesnį šių projektų rizikos lygį, taip pat, kad, remiantis Gibraltaro sprendimu (75), nukrypimas nuo bendrai taikytinų taisyklių vienoje valstybėje narėje savaime nereiškia atrankumo ir pranašumo.

               (91)

               Komisija pirmiausia išnagrinės, ar šie argumentai gali būti priimti, atsižvelgiant į visus atrankumo analizės elementus, konkrečiai į bazinę sistemą, sistemos tikslus, teisinės ir faktinės padėties įvertinimą, atsižvelgiant į šiuos tikslus, ir pagrįstumą, atsižvelgiant šiuos tikslus. Po to Komisija išanalizuos kiekvieną priemonę atskirai.

         i.
         Dėl „bazinės sistemos“ ir jos struktūros

               (92)

               Bazinė sistema yra pagrindas, kuriuo remiantis vertinama, ar priemonė yra atrankioji. Ja nubrėžiamos ribos, kurių laikantis turi būti vertinama, ar nukrypimas nuo įprastų taisyklių, kurių visuma sudaro tą bazinę sistemą, yra naudingas tam tikroms įmonėms, taigi vertinama, ar joms yra taikomas palankus požiūris, palyginti su kitomis įmonėmis, kurioms taikomos bendrosios šios sistemos taisyklės.

               (93)

               Nustatant konkrečią bazinę mokesčių sistemą, jos taikymo sritis turi būti apibrėžta nuosekliai, kad nebūdingi šios sistemos tikslai nebūtų naudojami kaip apibrėžimo pagrindas. Jei bazinė sistema būtų apibrėžiama atsižvelgiant į valstybių narių politikos tikslą atskirais atvejais, kuris yra nebūdingas mokesčių sistemos logikai, tada visoms mokestinėms priemonėms, kurias taiko valstybės narės, skatindamos atskiras šakas, veiklą ar įmonių rūšis, būtų taikoma SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo išimtis (76).

               (94)

               Taigi, tikslas, kuriuo siekiama padėti didelio masto infrastruktūros projektus vykdančioms įmonėms, užtikrinant teisinį tikrumą ir papildomą apyvartinių lėšų srautą statybų etapu, kurį nurodo Graikijos valdžios institucijos ir PKT, yra politikos tikslas, kuris yra išorinis mokestinis kriterijus ir negali būti naudojamas atrankumui nagrinėti. Didelio masto viešojo sektoriaus infrastruktūros projektų požymiai yra nebūdingi mokesčių sistemai ir negali sudaryti pagrindo apibrėžiant taikytiną bazinę sistemą. Bet kokiu atveju faktas, kad Graikijos valstybė priima specialų įstatymą kiekvieną kartą, kai tik nori leisti taikyti konkretų mokesčių režimą konkrečiai įmonei, negali būti laikomas bendrąja praktika, kurios administracija netaiko savo nuožiūra.

         ii.
         Teisinė ir faktinė PKT padėtis, atsižvelgiant į nagrinėjamos priemonės tikslą

               (95)

               Nustačius bazinę sistemą, kitame analizės etape nagrinėjama, ar taikant konkrečią priemonę nukrypstant nuo tos sistemos įmonės yra diferencijuojamos. Tam būtina nustatyti, ar šia priemone gali būti palaikomos tam tikros įmonės arba tam tikros gamybos šakos, palyginti su kitomis įmonėmis, kurių faktinė ir teisinė padėtis, atsižvelgiant į bazinės sistemos vidaus struktūrą, yra panaši. Tačiau negalima remtis nebūdingais politikos tikslais, norint išanalizuoti skirtingą įmonių, turinčių tą patį mokestinį statusą, traktavimą.

               (96)

               Kalbant apie nagrinėjamos sistemos, taikomos visoms didelio masto infrastruktūros projektus vykdančioms įmonėms, „horizontalųjį“ pobūdį, vadovaujantis nusistovėjusia teismų praktika (77), to, kad įmonių, galinčių prašyti suteikti prieštaringą priemonę, skaičius yra labai didelis, arba to, kad šios įmonės vykdo skirtingą veiklą, nepakanka paneigti teiginį, kad priemone suteikiamas atrankusis pranašumas ar valstybės pagalba (78). Tad ir faktas, kad įmonės, vykdančios didelio masto infrastruktūros projektus, gali naudotis daugeliu mokesčių lengvatų, yra nepakankamas atrankiajam nagrinėjamų priemonių pobūdžiui atmesti. Priešingai, vadovaujantis kriterijais, kurių pagrindu įmonės gali naudotis minėtomis lengvatomis, ko gero, suteikiamas de facto atrankusis pranašumas (79).

               (97)

               Taigi, panaši teisinė ir faktinė PKT padėtis bet kokiu atveju turi būti nagrinėjama atsižvelgiant į konkrečios taikytinos mokesčių sistemos struktūrą, o ne remiantis politikos tikslais, kurie šiai sistemai nėra būdingi.

         iii.
         Pagrįstumas vadovaujantis mokesčių sistemos logika

               (98)

               Netgi jei priemone nukrypstama nuo bazinės sistemos (prima facie atrankumas), ji vis tiek gali būti pripažinta neatrankia, jeigu ją galima pagrįsti tos sistemos pobūdžiu arba bendra struktūra. Taip yra tuo atveju, kai priemonė tiesiogiai išplaukia iš bazinei sistemai būdingų pagrindinių ar svarbiausių principų arba kai ji atsiranda dėl būdingų mechanizmų, kurie yra būtini tos sistemos veikimui ir jos veiksmingumui (80). O išorės politikos tikslais, kurie šiai sistemai nėra būdingi, šiuo atveju negalima remtis (81). Taigi mokesčių lengvatos, išplaukiančios iš tikslų, nesusijusių su mokesčių sistema, kurios dalimi jie yra, negali apeiti SESV 107 straipsnio 1 dalies reikalavimų.

               (99)

               Šiuo klausimu Europos Sąjungos Teisingumo Teismas yra nusprendęs, kad netgi tuo atveju, kai siekiama vieno iš esminių Sąjungos tikslų, būtinybė atsižvelgti į šį tikslą nėra priežastis nelaikyti šių atrankių priemonių pagalbos priemonėmis (82). Sėkmingas didelio masto infrastruktūros projektų įgyvendinimas ir teisinis tikrumas įgyvendinant šiuos projektus negali būti laikomi mokesčių sistemai būdingais tikslais. Be to, Graikijos valdžios institucijos ir PKT neįrodė, kad šis tikslas yra suderinamas su bendros mokesčių sistemos lygybės ir proporcingumo principais, o ypač su sistemos tikslu surinkti įplaukas. Pastarasis tikslas yra sunkiai suderinamas su mokesčių lengvatų teikimu (83). Taip pat ir įmonių, įgyvendinančių didelio masto infrastruktūros projektus, rūpesčiai dėl mokesčių negali būti laikomi tikslais, kuriais būtų galima pagrįsti skirtingą šioms konkrečioms įmonėms, ypač PKT, taikomą režimą.

               (100)

               Taigi, jei toliau nagrinėjamos mokestinės priemonės yra atrankios, jos negali būti laikomos grindžiamos viešosios politikos tikslu, kaip nurodo Graikijos valdžios institucijos ir pagalbos gavėjas.

         5.3.1.   Atleidimas nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos
       (84)
      pradžios
       (85)

      Bazinė sistema

               (101)

               Pagal Graikijos pajamų apmokestinimo sistemą pirmiausia visas akcinių bendrovių bei privačiojo kapitalo bendrovių, kurių būstinė yra Graikijoje, o jos yra įkurtos Graikijoje arba užsienyje, pelnas, įskaitant ir susikaupusias palūkanas, yra apmokestinamas (86) pagal taikytiną koeficientą per atitinkamus finansinius metus, o likusi pelno suma atskaičius mokesčius gali būti išdalijama akcininkams, kaupiama kaip rezervas arba integruojama ir (arba) paverčiama akciniu kapitalu, padidinant kapitalą. Kai pelno suma atskaičius mokesčius dalijama akcininkams arba integruojama ir (arba) paverčiama akciniu kapitalu, ji yra iš naujo apmokestinama pagal tą patį koeficientą per atitinkamus finansinius metus (87).

               (102)

               Taigi, bazinė sistema apmokestinant susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos pradžios yra Graikijos įmonių pajamų apmokestinimo, konkrečiau – įmonių pajamų, įskaitant ir pajamas iš susikaupusių palūkanų, apmokestinimo, sistema.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (103)

               „Susikaupusios palūkanos“ (88) sudaro PKT bendrųjų apmokestinamųjų pajamų dalį ir įprastai turėtų būti apmokestinamos. Tačiau PKT yra atleistas nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos pradžios (89), o tokia nuostata yra nukrypimas nuo bazinės sistemos, o ypač nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas pagal Graikijos pajamų mokesčio kodeksą (PMK). Gali būti laikoma, kad PKT yra panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje, kaip ir visos akcinės bendrovės, kurių pelnas yra apmokestinamas pagal visuotinai taikytiną tvarką. Taigi, galima daryti išvadą, kad jam yra suteiktas atrankusis pranašumas.

               (104)

               Anot Graikijos valdžios institucijų ir PKT, PMK 99 straipsnyje numatoma, kad pajamos, nuo kurių neatskaitomas mokestis, apmokestinamos įmonių pajamų mokesčiu, kai yra padalijamos arba kapitalizuojamos. Tuo vadovaudamiesi, Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad nagrinėjama nuostata PKT viso labo suteikiama galimybė atidėti apmokestinimą, turint omenyje, kad, kai PKT kapitalizuos arba dalys savo pelną, visam jo pelnui bus pritaikytas įmonių pajamų mokestis, taip pat išskaičiuotas mokestis nuo akcininkų dividendų.

               (105)

               Komisija pažymi, kad PMK 99 straipsnio 1 dalies a punkto trečia įtrauka numatoma, kad įmonės, pagal konkrečius įstatymus (šiuo atveju pagal nagrinėjamą nuostatą) atleidžiamos nuo įmonių pajamų mokesčio, yra apmokestinamos tik už kapitalizuojamą arba dalijamą pelną, prieš tai iš jų vertės išskaičiavus atitinkamą įmonių pajamų mokestį. O tai reiškia, kad pagal šią nuostatą PKT neprivalo mokėti pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas, kol šios pajamos nebus kapitalizuotos arba išdalytos, arba vėliausiai iki III prieplaukos veiklos pradžios. Taigi, apmokestinimo atidėjimas siejamas tik su pelnu, kuris gali būti dalijamas arba kapitalizuojamas. Dėl šios nuostatos PKT gali naudoti pelną, gaunamą iš susikaupusių palūkanų, iki III prieplaukos veiklos pradžios rezervui kaupti, neturėdamas mokėti įmonių pajamų mokesčio už šį pelną. Be to, kadangi, kaip teigia Graikijos institucijos, pagal Graikijos įstatymus neprivalėdamas rezervo paversti akciniu kapitalu arba dalyti pelno, PKT pagal šią nuostatą gali naudotis visišku atleidimu nuo mokesčio už pelną, gautą iš susikaupusių palūkanų, atsiradusių Graikijoje arba užsienyje (90). Bet kuriuo atveju, atidedant apmokestinimą, PKT suteikiamas atrankusis pranašumas.

               (106)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT pabrėžia, kad PKT privalės turėti grynųjų pinigų atsargų, kad galėtų finansuoti būtinas investicijas III prieplaukos statybos laikotarpiu ir laikotarpiu iki jos veiklos pradžios, tad nagrinėjama mokesčių lengvata siekiama sudaryti palankesnes sąlygas investuoti į viešojo sektoriaus infrastruktūrą. Todėl Graikijos valdžios institucijos ir PKT mano, kad PKT teisinė ir faktinė padėtis yra panaši, kaip ir kitų įmonių, įsipareigojančių vykdyti dideles investicijas statant viešojo sektoriaus infrastruktūrą.

               (107)

               Vis dėlto faktas, kad ši priemonė yra prieinama visoms įmonėms, vykdančioms investicijas į viešąją infrastruktūrą, nereiškia, kad ši priemonė nėra atranki. Priešingai, nurodoma, kad šia priemone gali naudotis tik viena įmonių rūšis, t. y. tos, kurios investuoja į viešąsias infrastruktūras. Kitos įmonės, kurios nevykdo veiklos šiame sektoriuje, šia priemone naudotis negali. Be to, kaip buvo išnagrinėta pirmiau, (91) politikos, skirtos įmonių, vykdančių didelio masto infrastruktūros projektus, veiklai statybų laikotarpiu, tikslas negali būti laikomas vidiniu mokestinės sistemos, kurios pagrindu galima apibrėžti panašią teisinę ir faktinę įmonių padėtį, tikslu.

      Pagrįstumas vadovaujantis mokesčių sistemos logika

               (108)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT pabrėžia, kad mokesčių lengvata susikaupusioms palūkanoms tiesiogiai pagrįsta bendrąja PMK nuostata (92), kuri, be kitų atleidimo nuo pajamų mokesčio rūšių, apima ir „pajamas, neapmokestinamas įstatymu patvirtintos sutarties pagrindu“. Jie tvirtina, kad nagrinėjama nuostata neįvedama specialios mokesčių lengvatos, nes Graikijos įstatymų leidėjai nuosekliai taiko šią bendrąją lengvatą, kad įstatymais įtvirtintų mokesčių lengvatas, taikomas specialiai visuose Graikijoje vykdomuose didelio masto viešosios infrastruktūros projektuose. Priešingai, ji yra dalis bendrosios sistemos, pagrįstos bendruoju mokestiniu statusu, kuriuo siekiama sudaryti palankesnes sąlygas ir teikti paramą didelio masto viešosios infrastruktūros ir investicinių projektų įgyvendinimui. Ši nuostata buvo nuosekliai taikoma visiems viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams, siekiant užtikrinti, kad įmonės, apsiimančios vykdyti tokius projektus, nepatirtų diskriminacijos ar „struktūrinių sunkumų“.

               (109)

               Iš nusistovėjusios ES teismų praktikos matyti, kad diskriminacinis ekonominės veiklos vykdytojų traktavimas gali reikšti, kad atskirais atvejais taikoma bendro pobūdžio priemonė įgauna atrankiosios priemonės pobūdį, ypač kai diskriminacinis traktavimas, vadovaujantis objektyviais kriterijais, išeina už paprasto mokesčių administravimo ribų, remiantis objektyviais kriterijais (93).

               (110)

               Remiantis šia nusistovėjusia praktika, galima daryti išvadą, kad tariama „bendro pobūdžio“ nuostata įstatymų leidėjams suteikiama diskriminacinė galimybė iš esmės atleisti nuo apmokestinimo bet kokias pajamas, kai po derybų valstybė sudaro bet kokios formos sutartį su bet kokiu mokesčių mokėtoju. Taigi, iš esmės ši „bendro pobūdžio“ nuostata leidžia taikyti lengvatas, būdingas ne bendrajai mokesčių sistemos logikai, o konkrečios įmonės, su kuria bet kada gali įvykti derybos ir būti pasirašyta sutartis, palankaus traktavimo logikai. Tad tariama „bendro pobūdžio“ PMK nuostata negali būti laikoma būdinga pajamų apmokestinimo sistemos logikai.

               (111)

               Kalbant apie priemonės pagrįstumą, nes ji artima valstybės politikos tikslui padėti viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams, Komisija mano, kad, vertinant pagalbos sąvoką, į šiuos argumentus nebūtų galima atsižvelgti.

               (112)

               Taigi, Komisija daro išvadą, kad priemone suteikiamas atrankusis pranašumas, kuris yra palankus PKT ir yra lygus pajamų mokesčiui, kurį nuo susikaupusių palūkanų paprastai būtų turėjęs sumokėti PKT iki III prieplaukos veiklos pradžios.

         5.3.2.   PVM permokos susigrąžinimas neatsižvelgiant į sutarties objekto užbaigimo mastą – „bendroji investicinė prekė“ – PVM grąžinimas per 60 dienų nuo prašymo pateikimo; delspinigiai
       (94)

      Bazinė sistema

               (113)

               Remiantis PVM mokestine sistema, subjektas turi teisę į pirkimo PVM atskaitą, tiesiogiai susijusio su jo atliekamais apmokestinamais veiksmais (95) arba neapmokestinamais veiksmais dėl taikomos lengvatos. Atskaita suteikiama tai daliai prekių ir paslaugų, iš esmės naudojamų atliekant veiksmus, kurie yra apmokestinami. Be to, PVM permoka, gaunama atėmus pirkimo PVM iš pardavimo PVM per tam tikrą mokestinį laikotarpį, yra negrąžinama, o perkeliama į kitą mokestinį laikotarpį (96). Ją grąžinti galima, jei įmonė negali įskaityti PVM permokos iš pardavimo PVM per trejų metų laikotarpį ir jei šis laikotarpis jau pasibaigęs (97).

               (114)

               PVM permoka gali būti grąžinta ir neperkelta į kitą mokestinį laikotarpį tik remiantis išimtimis, kaip apibrėžiama PVM kodekso 34 straipsnyje. Viena iš šių išimčių susijusi su PVM, taikomu „investicinėms prekėms“, kaip jos apibrėžiamos PVM kodekse (98), t. y. materialusis turtas, nuosavybės teise priklausantis įmonei ir skirtas jos ilgalaikiam naudojimui, taip pat pastatai ir kitos rūšies statiniai, kuriuos apmokestinama įmonė stato kaip nekilnojamąjį turtą, nepriklausantį jai nuosavybės teise, tačiau bet kokiu teisiniu pagrindu jos naudojamą mažiausiai 9 metų laikotarpiu <…>. Į investicinių prekių vertę neįskaičiuojamos remonto ir aptarnavimo išlaidos.

               (115)

               Remiantis Ministro įsakymo Nr. 1073/2004 (99) 5 straipsniu, numatomais ypatingais atvejais (100) PVM permoka gali būti grąžinama šiais būdais: a) kai prašymas grąžinti PVM pateikiamas pirmą kartą, per 2 mėnesius nuo prašymo pateikimo dienos; b) kai prašymas pateikiamas nebe pirmą kartą, o grąžinama suma yra didesnė nei 6 000 EUR: (i) 90 % prašomos sumos grąžinama per 1 mėnesį nuo prašymo pateikimo dienos, o ii) likę 10 % grąžinami per 2 mėnesius nuo prašymo pateikimo; c) kai prašymas pateikiamas nebe pirmą kartą, o grąžinama suma yra mažesnė nei 6 000 EUR, visa PVM suma grąžinama per 1 mėnesį nuo prašymo pateikimo dienos.

               (116)

               Kaip teisingai nurodo Graikijos valdžios institucijos ir PKT, nekilnojamo turto statybų atveju mokesčių grąžinimas vykdomas nuo statybų darbų pradžios ir iki sumos, atitinkančios jau įvykdytus ir įtrauktus į sąskaitą darbus per kiekvieną laikotarpį, už kurį pateikiamas prašymas grąžinti PVM (101).

               (117)

               Kalbant konkrečiai apie investicines prekes, teisė išskaičiuoti PVM galutinai atsiranda investicinių prekių panaudojimo metu. Be to, siekiant išvengti piktnaudžiavimo PVM susigrąžinimo mechanizmu, jei per 5 metus nuo investicinės prekės įsigijimo arba statybos pabaigimo dienos ji nebus pradėta naudoti, tada išskaičiuotas pirkimo PVM turi būti grąžintas valstybei, nes laikoma, kad prekė nebuvo panaudota apmokestinamiems veiksmams atlikti (102).

               (118)

               Galiausiai, remiantis bendrai taikoma praktika, delspinigių skaičiavimas nuo grąžinamų arba nepagrįstai sumokėtų mokesčių prasideda praėjus 6 mėnesiams, pirmąją mėnesio dieną, nuo mokesčių mokėtojo mokesčių deklaracijos pateikimo dienos (103). Nežiūrint į tai, Graikijos administraciniai teismai yra nusprendę, kad ši nuostata neatitinka konstitucinio apmokestinamųjų asmenų lygybės principo (104). Taigi, ši nuostata yra netaikoma manant, kad delspinigiai turi būti skaičiuojami nuo tos dienos, kai mokesčių mokėtojas pateikė apeliaciją dėl mokesčius administruojančios institucijos sprendimo negrąžinti prašomos PVM permokos (105).

               (119)

               Komisija mano, kad šios nuostatos sudaro PVM grąžinimo Graikijoje bazinę sistemą.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

   —   Dėl PVM permokos grąžinimo neatsižvelgiant į sutarties objekto užbaigimo mastą

               (120)

               Remiantis Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 3 dalimi, PKT turi teisę susigrąžinti PVM permoką, neatsižvelgiant į statomo objekto, dalinių statybų ar jų dalių užbaigimo mastą. Be to, remiantis tuo pačiu straipsniu, PKT nepraranda teisės susigrąžinti PVM tuo atveju, jei per 5 metus nuo investicinės prekės įsigijimo dienos ji nebus pradėta naudoti, nors tai galiotų vadovaujantis bendrai taikytinomis taisyklėmis.

               (121)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad, kadangi visos įmonės turi teisę susigrąžinti PVM, atlikus ir įtraukus į sąskaitą atitinkamą pirkimą, PKT galiojančiomis nuostatomis nesuteikiama papildomo pranašumo, nes bet kokiu atveju PKT turėtų teisę susigrąžinti PVM pradėjęs darbus, o ne tik pabaigęs šių objektų statybas.

               (122)

               Remdamasi papildoma informacija ir suteiktais paaiškinimais, Komisija padarė išvadą, kad PKT iš tiesų bet kokiu atveju būtų turėjęs teisę susigrąžinti PVM nuo projekto darbų pradžios ir iki sumos, atitinkančios išrašytas sąskaitas. Vis dėlto sprendimas dėl šios teisės galutinai priimamas jau pradėjus naudoti investicinę prekę. Kadangi PKT turi teisę susigrąžinti PVM neatsižvelgiant į investicinio projekto užbaigimo mastą ir tuo pat metu nepraranda šios teisės tuo atveju, jei investicinė prekė nebus pradėta naudoti per 5 metus – o tai būtų taikytina remiantis įprastai galiojančiomis taisyklėmis, – jis naudojasi atrankiojo pobūdžio pranašumu.

               (123)

               Šio pranašumo esmė yra PVM susigrąžinimas, kurį PKT turi teisę pasilikti, jei per 5 metus nuo išlaidų, susijusių su minėtu susigrąžinimu, dienos darbai nebūtų pradėti, o kitos įmonės turėtų grąžinti Graikijos valstybei susigrąžintą PVM, jei darbai nebūtų pradėti per 5 metus (nuo atitinkamų išlaidų dienos). Primenama, kad pagal bendrai galiojančias taisykles tokiais atvejais atitinkami veiksmai (susiję su šiomis išlaidomis) nebeturi būti laikomi veiksmais, kuriais būtų įpareigojama mokėti mokesčius (žr. aukščiau 117 konstatuojamąją dalį). Tai reiškia, kad panašiais atvejais kitos įmonės paprastai neturi turėti galimybės naudoti PVM permokos, susijusios su minėtomis išlaidomis, vėlesnio laikotarpio PVM kompensuoti. Taigi, pranašumas, kuriuo naudojasi PKT šios nuostatos pagrindu, yra lygus visai susigrąžinamo PVM sumai, kurią jam leidžiama pasilikti (remiantis šia nuostata), jei darbai nebus pradėti per 5 metus nuo atitinkamų išlaidų dienos.

               (124)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad šis nukrypimas būdingas ir komunalinių paslaugų įmonėms, nes jos dažniausiai vykdo infrastruktūros projektus, kurių vykdymo laikotarpis gali būti ilgesnis už bendrai taikomą penkerių metų laikotarpį. Jų nuomone, tas pats galioja ir PKT, kuris ketina vykdyti didelio masto infrastruktūros projektą, kurio trukmė gali būti ilgesnė kaip 5 metai. Kaip tik dėl šios priežasties atitinkama nuostata buvo įtraukta į visas kitas koncesijų sutartis, susijusias su didelio masto infrastruktūrų projektais. Taigi, jie laiko, kad šis nukrypimas nuo bendrai taikytinų taisyklių nėra lengvata, o tik skirtingas taisyklių taikymas skirtingais atvejais, kurie nėra panašūs.

               (125)

               Komisija mano, kad šis nukrypimas yra atrankusis pranašumas, nes juo PKT suteikiama daugiau galimybių susigrąžinti PVM permoką neatsižvelgiant į tai, kada bus panaudota investicinė prekė, šiuo atveju neribotą laiką. Tokiu būdu, net jeigu PKT niekada nepanaudotų investicinės prekės, dėl teisės susigrąžinti PVM permoką niekada nebebūtų sprendžiama neribotą laiką, o tai reiškia, kad, net neįvykdęs projekto, jis neprivalėtų grąžinti susigrąžinto PVM, kurį būtų užsitikrinęs per visą statybų laikotarpį. Tai, kad tuo pačiu pranašumu naudojasi komunalinių paslaugų įmonės, nereiškia, kad šis pranašumas nėra atrankusis. Komunalinių paslaugų įmonės sudaro atskirą įmonių grupę, kurios gali naudotis šia priemone. Todėl priemonė yra atranki.

         —   Dėl investicinės prekės apibrėžimo

               (126)

               Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 3 dalyje numatoma, kad, remiantis PVM kodeksu, statybų objektas, numatytas koncesijos sutartyje, ir bet koks su šiuo tikslu susijęs prekių tiekimas, darbų, paslaugų ir pagalbinių projektų vykdymas laikomas „bendrąja investicine preke“. Taigi, šia nuostata nustatoma, kad, koncesijos tikslų atžvilgiu, PVM kodekse numatyta „investicinės prekės“ apibrėžtis apima visą su koncesijos sutarties objektu susijusią veiklą, t. y. ne tik „materialiąsias prekes“ (106), kaip pastatai, bet ir bet kokių prekių, darbų ir paslaugų, susijusių su koncesijos sutarties objektu arba pagalbinių, teikimą.

               (127)

               Graikijos valdžios institucijos tvirtina, kad, vadovaujantis PVM kodekso 34 straipsniu ir 33 straipsnio 4 dalimi dėl „investicinės prekės“, nagrinėjama nuostata yra tik bendrai taikomų taisyklių paaiškinimas, kuriuo siekiama išvengti klaidingo taisyklių dėl PVM permokos taikymo mokesčių administravimo institucijose, atsižvelgiant į didelio masto infrastruktūros projektų ypatybes ir jiems būdingas dideles sumas. Jų nuomone, atsižvelgiant į koncesijos sutarties specialiuosius požymius, nagrinėjama priemone siekiama kiekvieną investicinių išlaidų elementą PVM atžvilgiu traktuoti kaip vientisą verslo vienetą. Kadangi visos išlaidos, susijusios su investicine programa, buhalteriniu požiūriu yra bet kokiu atveju integruotos į investicinę prekę, šia nuostata viso labo paaiškinama tai, kas jau ir taip galioja. Kadangi PKT yra įsipareigojęs įvykdyti reikšmingas investicijas, kurios apimtų atskirus veiksmus, stadijas ir išlaidų prekėms ir paslaugoms rūšis, jei kiekvienas iš šių objektų būtų traktuojamas atskirai, PKT PVM režimo atžvilgiu būtų traktuojamas kitaip nei bet kokia kita įmonė, kuri investuoja siekdama vykdyti ekonominę veiklą.

               (128)

               Savo argumentams pagrįsti Graikijos valdžios institucijos nurodo teismų praktiką sprendime INZO (107), kuriuo remiantis ekonominė veikla, kaip apibrėžiama VAT direktyvoje, „<…> gali susidėti iš skirtingų nuoseklių sandorių ir paruošiamųjų veiksmų <…>“ (108), kuriais leidžiama susigrąžinti PVM permoką statybų vykdymo laikotarpiu. Graikijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad, vadovaujantis tais pačiais argumentais, 2011 m. buvo iš dalies pakeistas VPSP reglamentuojantis įstatymas (109), siekiant numatyti, kad VPSP turėtų teisę reikalauti grąžinti PVM permoką kiekvienais metais, pateikdami PVM deklaraciją, ir taip neprivalėtų perkelti permokos ir jos įskaityti į kitą laikotarpį.

               (129)

               Galiausiai Graikijos valdžios institucijos tvirtina, kad jei nebūtų laikoma, kad investicija patenka į investicinės prekės apibrėžtį, PKT turėtų teisę reikalauti grąžinimo i) kasmet, jei galėtų įrodyti, kad negalės įskaityti PVM permokos iš pardavimo PVM per trejų metų laikotarpį, ir ii) praėjus trejiems metams.

               (130)

               Komisija pažymi, kad nagrinėjama nuostata apima konkrečią sąvokos „investicinė prekė“ apibrėžtį, kuri PKT yra taikoma plačiau nei kitoms įmonėms, esančioms tokioje pačioje teisinėje ir faktinėje padėtyje. Faktiškai šio apibrėžimo išdava yra tokia, kad PKT turės teisę susigrąžinti PVM permoką už visus darbus, paslaugas ir prekes, susijusias su sutarties objektu, nors, remiantis bendrai taikomomis taisyklėmis, ši galimybė nebūtų taikoma remonto ir aptarnavimo paslaugoms, darbams ir išlaidoms, o tik materialioms prekėms. Kadangi, remiantis bendrai taikomomis taisyklėmis, PKT turėtų teisę susigrąžinti PVM permoką kartą per metus, jei įrodytų, kad negalės įskaityti PVM permokos iš pardavimo PVM per trejų metų laikotarpį bei praėjus trejiems metams, platesnis bendrosios investicinės prekės apibrėžimas koncesijos sutarties požiūriu iš esmės atitinka išankstinį papildomų grynųjų pinigų skyrimą PKT iš susigrąžinamos PVM permokos, kuri paprastai būtų grąžinama vėliau. Taip pat sukelia teisinį tikrumą, kuris užtikrina, kad visų rūšių PKT išlaidos bus traktuojamos vienodai, nors tai negaliotų remiantis bendrai taikomomis taisyklėmis (110).

               (131)

               Iš tiesų, dėl minėtos nuostatos PKT gali susigrąžinti mokestį ne tik už materialiąsias prekes, bet ir už išlaidas, susijusias su paslaugomis, darbais, remontu ir aptarnavimu, o kitos įmonės už tokias išlaidas galėtų tik įskaityti pirkimo PVM į pardavimo PVM arba laukti 3 metus, kol pinigai būtų sugrąžinti. Tad pranašumas, suteiktas PKT minėta nuostata, yra lygus palūkanoms, atsirandančioms iš susigrąžinamo PVM už visas išlaidas, išskyrus su materialiosiomis prekėmis (susijusiomis su investicinėmis prekėmis) susijusias išlaidas, nuo tada, kai PKT gavo sugrąžintas lėšas, iki tada, kai PKT būtų įgavęs teisę jas susigrąžinti, t. y. po 3 metų, arba iki tada, kai PKT galėtų įskaityti savo PVM permoką (susijusią su minėtomis išlaidomis) į pardavimo PVM.

               (132)

               Tai, kad mokesčius administruojančios institucijos, jei nebūtų tokio apibrėžimo, ko gero būtų galėjusios kitaip taikyti PVM permokos susigrąžinimo taisykles, įrodo, kad šia apibrėžtimi PKT suteikiamas atrankusis pranašumas, kuris negalioja visoms įmonėms. Be to, tai, kad daugiausia infrastruktūros projektams taikomas VPSP reglamentuojantis įstatymas buvo iš dalies pakeistas, kad būtų numatyta VPSP teisė reikalauti grąžinti PVM permoką ir išvengti jos perkėlimo į kitus metus, taip pat įrodo, kad, remiantis bendrai taikomomis taisyklėmis, visos su infrastruktūros projektais susijusios išlaidos PVM permokos grąžinimo taisyklių taikymo atžvilgiu nėra traktuojamos kaip „bendroji investicinė prekė“. Iš Komercinės laivininkystės ministerijos laiško Finansų ministerijai (111), kuriuo pastarosios buvo paprašyta patvirtinti PVM permokos grąžinimo tvarką (112) PKT ir tuometiniam konkurso dėl Salonikų uosto laimėtojui, matyti, kad bendrai taikomos susigrąžinimo taisyklės nebūtų buvusios tokios pačios. Galiausiai tai, kad po 2013 m. ministro įsakymo nebėra skirtumų grąžinimo taisyklėse, atsižvelgiant į investicinės prekės apibrėžtį, taip pat įrodo, kad šia apibrėžtimi, kai ji buvo nustatyta, PKT suteiktas atrankusis pranašumas.

               (133)

               Be to, Komisija pažymi, kad INZO byloje nusistovėjusioje praktikoje nurodoma teisė atskaityti PVM sandoriuose, kuriems taikomas PVM ir kurie yra susiję su mokesčių mokėtojo ekonomine veikla, o ne teisė jį susigrąžinti.

         —   Dėl delspinigių skaičiavimo nuo 1-os dienos, pasibaigus 60 dienų terminui

               (134)

               Nagrinėjama nuostata PKT taip pat suteikiama teisė reikalauti delspinigių nuo PVM permokos valstybės sąskaita, kurių savaime atsiranda pasibaigus 60 dienų terminui, be būtinybės laikytis procedūros ir terminų reikalavimų, apibrėžtų remiantis bendrai taikoma tvarka PVM permokai susigrąžinti, t. y. anksčiau, negu to reikalaujama iš kitų įmonių, ir nesikreipiant į administracinius teismus. Taip PKT suteikiamas papildomas atrankusis pranašumas.

               (135)

               Pranašumą sudaro delspinigiai, kurių, praėjus 60 dienų terminui nuo atitinkamos mokesčių deklaracijos pateikimo (prašant sugrąžinti PVM), iš Graikijos valstybės vadovaudamasis šia nuostata gali prašyti PKT, o kitos panašioje padėtyje esančios įmonės tuo pačiu metu neturėtų teisės reikalauti delspinigių.

               (136)

               Graikijos valdžios institucijos sutinka su PKT pateiktais argumentais ir nurodo ES teisės dėl PVM nuostatas (113), pagal kurias yra laikoma, kad PVM permokos grąžinimas yra laikomas ne valstybės lėšų, o mokesčių mokėtojo pinigų grąžinimu. Jie taip pat teigia, kad 60 dienų laikotarpis atsiranda dėl neutralumo ir lygybės principo, grindžiamo Europos Sąjungos teise dėl PVM (114). Kai valstybė vėluoja grąžinti PVM permoką ilgiau nei per numatytą „logišką laikotarpį“, iš jos galima reikalauti sumokėti delspinigius, tokiu būdu kompensuojant mokesčių mokėtojui, turinčiam teisę į grąžinimą. Taigi, minėtas delspinigių nuo PVM permokos mokėjimas nėra valstybės lėšų mokėjimas.

               (137)

               Komisija mano, kad palūkanų skaičiavimas už pavėluotą PVM grąžinimą reiškia valstybės lėšų mokėjimą, susijusį su papildomomis palūkanomis, kurias dėl šios nuostatos valstybė turės mokėti PKT. Faktiškai dėl šios nuostatos valstybė savaime mokės palūkanas nuo kitos dienos pasibaigus 60 dienų laikotarpiui, o ne nuo tos dienos, kai PKT šiuo tikslu pateiks ieškinį, kaip kad galiotų pagal bendrai taikomas taisykles. Kadangi ši teisė savaime suteikiama tik PKT – nors tai bendra tvarka įmanoma tik pateikus ieškinį, – šia nuostata suteikiamas papildomas pranašumas PKT.

               (138)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad šia nuostata paprasčiausiai neleidžiama, kad valstybė gautų finansinį pranašumą PKT sąskaita. Kalbant apie tokios rūšies koncesijos sutartis, dėl didelio vėlavimo grąžinti PVM permoką PKT patirtų daug išlaidų ir tuo pačiu rimtų struktūrinių sunkumų. Be to, galimas mažesnių delspinigių mokėjimas kitoms įmonėms nesumažina PKT išlaidų, kurias jis patirtų savo ekonominėje veikloje įprastinėmis sąlygomis. Taigi, PKT neturi jokio konkurencinio pranašumo ir nėra traktuojamas kitaip, nei kitos įmonės.

               (139)

               Komisija nemano, kad PKT padėtis yra kitokia, nei kitų įmonių, kad būtų galima pagrįsti kitokį traktavimą. Kaip jau buvo minėta, faktas, kad PKT įgyvendina didelę investiciją, nėra argumentas kalbant apie atrankumo sąvoką. Be to, dėl palūkanų mokėjimo savaime PKT patiria mažiau įprastų įmonės išlaidų ir taip PKT suteikiamas pranašumas, palyginti su kitomis įmonėmis.

      Pagrįstumas vadovaujantis mokesčių sistemos logika

               (140)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad, netgi jei būtų atrankumo požymių nuostatose, susijusiose su PVM permokos grąžinimu, tai pagrindžiama vadovaujantis pagrindiniais ir svarbiausiais principais, būdingais PVM sistemai, kurią patvirtino Europos Sąjungos ir Graikijos teismai.

               (141)

               Komisija pažymi, kad šiuo atveju matyti, kad, taikant PKT palankias priemones, PKT, palyginti su kitomis įmonėmis, vykdančiomis investicijas ir įskaitančiomis PVM, buvo taikoma palankesnė PVM grąžinimo tvarka, ir kad tai negali būti laikoma pagrįsta atsižvelgiant į mokestinės PVM sistemos neutralumo principą, juo labiau į lygybės principą.

               (142)

               Konkrečiai, kalbant apie PVM permokos grąžinimą neatsižvelgiant į sutarties objekto užbaigimo mastą, nors nukrypimas ir galėtų būti pateisinamas ilgesniu statybų laikotarpiu, kuris būdingas didesniems projektams, tačiau neribota šio nukrypimo galiojimo trukmė negali būti laikoma suderinama su PVM sistemos lygybės ir neutralumo principu. Konkrečiai, kadangi, remiantis koncesijos sutarties sąlygomis, PKT buvo įsipareigojęs užbaigti II prieplaukos statybos darbus ne vėliau kaip iki 2014 m. balandžio 30 d., o III prieplaukos statybos darbus – ne vėliau kaip iki 2015 m. spalio 31 d., atsižvelgiant į nurodytą neribotai lankstų laikotarpį, negalima paaiškinti, kuo lyginama teisinė ir faktinė PKT padėtis skiriasi nuo kitų įmonių, vykdančių investicijas ir gaunančių grąžinamą PVM permoką, padėties. Atsižvelgiant į PVM sistemos principus, kuriais remiantis turi būti užtikrinama, kad įmonės nesinaudotų nepagrįstu pranašumu galiojančios PVM sistemos pagrindu, toks ypatingas traktavimas negali būti laikomas pagrįstu sistemos logika.

               (143)

               Dėl plačios investicinės prekės sąvokos apibrėžties Komisija pažymi, kad PVM direktyva šalims narėms leidžiama nuspręsti, viena vertus, ar įmonėms bus grąžinama PVM permoka, ar šią permoką jos perkels į kitus metus, ir, kita vertus, kaip bus apibrėžta „investicinė prekė“ PVM atžvilgiu. Taigi, Graikijos valstybė turi galimybę nustatyti taisykles, kurios galios šiame sektoriuje, ir apibrėžti, kokiais atvejais ir kokiu pagrindu įmonė galėtų reikalauti grąžinti PVM permoką. Vis dėlto, plati investicinės prekės sąvokos apibrėžtis, dėl kurios PKT galėjo lengviau ir greičiau susigrąžinti PVM permoką, negali būti laikoma pagrįsta sistemos logika, nes tai prieštarautų lygybės principui, kuris turi galioti visoms įmonėms, vykdančioms investicijas, o ne tik PKT.

               (144)

               Kalbant apie palūkanų skaičiavimą praėjus 60 dienų laikotarpiui, Komisijos nuomone, šio skaičiavimo taip pat negalima laikyti pagrįstu Graikijos PVM sistemos logika. Bendruoju PVM neutralumo principu galima pagrįsti palūkanų taikymą pavėlavus grąžinti PVM permoką – taip reikalaujama, kad valstybė neužkrautų PVM sistemos naštos mokesčių mokėtojui. Graikijos teismai šias Graikijoje taikomas nuostatas išaiškino taip, kad būtų užtikrinta, kad nė vienas mokesčių mokėtojas nenukentės dėl valstybės neveiklumo padarinių. Taip išaiškinta neatsižvelgiant į sumas, kurias valstybė turi grąžinti mokesčių mokėtojui. Taigi, šio pranašumo, suteikto PKT vadovaujantis nagrinėjama nuostata, kuria, kaip numanoma, Graikijos valstybei daromas spaudimas, jei ši laiku negrąžina PVM permokos, negalima laikyti pagrįstu dėl didesnių PKT investicinių išlaidų.

               (145)

               Todėl Komisija mano, kad pirmiau paminėtomis priemonėmis, susijusiomis su PVM grąžinimo sąlygomis, PKT suteikiamas atrankusis pranašumas.

         5.3.3.   Nuostolių perkėlimas be laiko apribojimo – pajamų mokestis (Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 5 dalis)

      Bazinė sistema

               (146)

               Vadovaujantis bendrai taikoma tvarka (115), siekiant apskaičiuoti pajamų mokestį, vienų metų ekonominės veiklos ir laisvosios profesijos veiklos nuostoliai gali būti perkeliami laikotarpiui iki 5 metų. PMK nenumatoma jokių šios taisyklės išimčių.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (147)

               Pagal Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 5 dalį PKT gali perkelti savo nuostolius be jokio laiko apribojimo. Šia priemone suteikiamas aiškus atrankaus pobūdžio pranašumas PKT, nes nukrypstama nuo bendrai taikomos taisyklės, kuriai, vadovaujantis PMK, išimčių nenumatoma. Dėl šios nuostatos PKT gali perkelti savo nuostolius į jam naudingiausią laikotarpį, ypač pasikeitus jo investicijų išlaidų ir apmokestinamųjų pajamų pusiausvyrai, t. y. kai turės didelį pelną, kad išvengtų mokesčių, kuriuos įprastai sumokėtų, jei negalėtų naudotis šia lengvata.

               (148)

               Taigi, šia nuostata PKT suteikiamas pranašumas, lygus skirtumui tarp pajamų mokesčio, kurį sumokės iš tikrųjų, ir pajamų mokesčio, kurį būtų sumokėjęs, jei nebūtų galimybės perkelti nuostolius vėlesniam panaudojimui per ilgesnį kaip 5 metų laikotarpį nuo minėtų nuostolių atsiradimo dienos.

               (149)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT taip pat tvirtina, kad, sudarant koncesiją, teisė perkelti nuostolius buvo įvertinta kaip tinkama, taikant pajamų ir išlaidų subalansavimo principą. Pasak Graikijos valdžios institucijų ir PKT, tai yra vienas iš pagrindinių PMK principų, kuris buvo pritaikytas bendrojoje sistemoje, kurios dalimi yra jo 2 straipsnio 5 dalis ir kuri turėtų būti laikoma bazine sistema.

               (150)

               Jie taip pat teigia, kad viešųjų investicijų statybos ir veiklos metu pastebimas didesnis disbalansas tarp pradinio infrastruktūros statybos laikotarpio ir vėlesnių šios infrastruktūros veikimo etapų, kurių metų tikimasi, kad infrastruktūra bus pelninga ir bus padengti pradiniai nuostoliai. Kadangi iš pradžių reikalingos investicijos per ilgesnį kaip 5 metų laikotarpį sukelia didelių nuostolių, kuriuos įmanoma padengti tik vėlesniame koncesijos etape, pritaikius penkerių metų trukmės apribojimą, iš koncesininko būtų atimta galimybė gauti naudos taikant mokestinių nuostolių perkėlimo taisyklę. Todėl įmonės, atsakingos už didelio masto infrastruktūros projektus, yra skirtingoje padėtyje, palyginti su įprastomis įmonėmis.

               (151)

               Komisija mano, kad šis nukrypimas nuo bendrosios taisyklės negali būti laikomas Graikijos mokesčių sistemos logikos požymiu. Kadangi taisyklė, pagal kurią leidžiama perkelti mokestinius nuostolius į 5 metų laikotarpį, yra bendra ir ja nenumatoma išimčių, perkėlimas be laiko apribojimų negali būti laikomas pagrįstu viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams. Atsižvelgiant į dešimties metų laikotarpį, šiuo metu galiojantį VPSP, galima patvirtinti išvadą, kad neribotu terminu, numatomu PKT, jam suteikiamas aiškus atrankusis pranašumas. Galiausiai Komisija mano, kad visos įmonės, vykdančios investicijas, trunkančias kelerius metus, yra tokioje pačioje teisinėje ir faktinėje padėtyje, kaip PKT ir kiti koncesininkai Graikijoje Bendrojo pajamų apmokestinimo kodekso tikslų atžvilgiu. Kadangi Graikijos mokesčių sistemoje negalima daryti pakeitimų, atsižvelgiant į investicijų trukmę, ir joje apibrėžiama minėta bendroji visiems taikytina 5 metų taisyklė, negalima laikyti, kad, atsižvelgiant į ši taisyklę, PKT skiriasi nuo kitų įmonių. Kaip nurodoma 107 punkte, priemonė, galiojanti visoms įmonėms, atsakingoms už didelio masto infrastruktūros projektus, yra atranki, nes galioja tik vienai konkrečiai įmonių kategorijai.

      Pagrįstumas mokesčių sistemos logika

               (152)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad a) šios priemonės „siektinas tikslas“ turi būti tas, kurio siekiama nukrypti leidžiančia nuostata; b) minėta nuostata siekiama užtikrinti bendrąjį mokesčių sistemos principą dėl pajamų ir išlaidų subalansavimo, atsižvelgiant į koncesijų ypatybes; c) minėto principo užtikrinimas šiuose projektuose nėra lygus rizikos, kurią prisiima koncesininkas, panaikinimui, o juo siekiama užtikrinti vienodą traktavimą ir šių projektų „struktūrinių sunkumų“ pašalinimą; d) minėta nuostata yra nuosekliai taikoma visiems didelio masto viešojo sektoriaus infrastruktūros projektams Graikijoje; e) tikimybė perkelti nuostolius koncesijų laikotarpiu yra tinkamas mechanizmas, kuriuo atsižvelgiama į šių koncesijų ypatybes ir esminį skirtumą tarp koncesininko ir kitų komercinių įmonių.

               (153)

               Komisija pabrėžia, kad mokesčių sistemos tikslas turi būti apibrėžtas bazinės sistemos, o ne išimtinės priemonės lygmeniu (116). Jei ši priemonė pati savaime sudarytų bazinę sistemą, tada nė viena mokestinė priemonė nebūtų kvalifikuojamos kaip valstybės pagalba, neatsižvelgiant į tai, kokios išimtinės jos galėtų būti. Įmonių pajamų apmokestinimo sistema siekiama pritraukti daugiau lėšų į valstybės biudžetą, ir šiam tikslui iškiltų pavojus, jeigu būtų leidžiama, kad tam tikros įmonės, kai joms tai atrodo tinkama, sumažintų savo apmokestintiną bazę, atsižvelgdamos į savo finansinius interesus. Be to, didelės investicijų sumos, reikalingos didelio masto infrastruktūros projektams, nereiškia, kad įmonės, apsiimančios vykdyti šiuos projektus, susiduria su struktūriniu sunkumu, kurį reikia ištaisyti per pajamų apmokestinimo sistemą. Visos įmonės, vykdančios investicijas, pirmaisiais savo infrastruktūros statybų metais patiria nuostolių ir yra tikėtina, kad neturi pajamų per PMK numatytą penkerių metų laikotarpį. Toks pagrindimas jokiu būdu negali remtis Graikijos pajamų apmokestinimo sistemos principais. Be to, faktas, kad panaši nuostata buvo pritaikyta kai kuriems didelio masto infrastruktūros projektams Graikijoje, nereiškia, kad ši priemonė gali būti pagrįsta PKT atveju. Galiausiai negali būti priimtina, kad numanomos didelio masto koncesijų ypatybės sudaro pagrįstą bendrai taikomų taisyklių, susijusių su mokestinių nuostolių perkėlimu, tikslą, kaip paaiškinta pirmiau, 98–100 konstatuojamosiose dalyse. Taigi, Graikijos valdžios institucijos ir PKT neįrodė, kad, atsižvelgiant į Graikijos pajamų apmokestinimo sistemos principus, gali būti pagrįstas išskirtinumas PKT naudai.

               (154)

               Todėl Komisija mano, kad nagrinėjama atrankioji priemonė negali būti pagrįsta pirmiau aprašytos Graikijos bazinės sistemos logikos pagrindu.

         5.3.4.   Galimybė pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų

      Bazinė sistema

               (155)

               PMK numatoma, kad bendroji turto nusidėvėjimo skaičiavimo taisyklė yra „tiesinis nusidėvėjimo skaičiavimo metodas“ (117)
                   (118). Vadovaujantis Prezidento dekreto Nr. 299/2003 (119) 1 straipsnio 2 dalimi, įmonės privalo apskaičiuoti savo ilgalaikio turto nusidėvėjimą pagal nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientus, kurie nurodomi šiame dekrete, neatsižvelgiant į tai, ar nusidėvėjimo laikotarpiu jos gauna pelno, ar patiria nuostolių. Taigi, jei nusidėvėjimas skaičiuojamas pagal didesnius koeficientus, nei numatoma prezidento dekrete, į šiuos koeficientus nėra atsižvelgiama apskaičiuojant mokesčius.

               (156)

               Kalbant konkrečiai apie koncesijos sutartis, ilgalaikio turto, kuris, vadovaujantis sutartimi, pasibaigus numatytam terminui atiteks valstybei arba trečiosioms šalims (120), atstatymo rezervas yra atskaitomas iš bendrųjų pajamų (121). Vadovaujantis Ministro nutarimu Nr. 100/2005 (122), ilgalaikio turto atstatymo rezervas, kuris bus grąžintas valstybei arba trečiosioms šalims be atlygio, yra formuojamas kasmet ir tiek metų, kiek trunka projekto koncesija. Šis rezervas yra atskaitomas iš bendrųjų pajamų ir neskaičiuojamas kaip įmonės pelnas. Įmonė negali apskaičiuoti turto nusidėvėjimo pagal bendrai taikomą Prezidento dekretą Nr. 299/2003 dėl šios specialiosios nuostatos ir dėl to, kad objektas, kurį įmonė stato naudojimui, priklauso ne įmonei, o valstybei arba trečiajai šaliai. Minėtas atskaitymas yra skaičiuojamas neatsižvelgiant į pelningumą.

               (157)

               Galiausiai išlaidų, susijusių su nuomojamų patalpų gerinimu ar didinimu, nurašymas vykdomas lygiomis dalimis per visą nuomos laikotarpį, su sąlyga, jei taikytinas nurašymo koeficientas nėra žemesnis, nei numatyta Prezidento dekrete Nr. 299/2003 (123).

               (158)

               Tad bendroji bazinė sistema, kalbant apie minėtą priemonę, yra tiesinis nusidėvėjimo skaičiavimo metodas, taikomas bendrai visą koncesijos laikotarpį, t. y. laikotarpį, apibrėžiamą sutartims, kurių pagrindu nusidėvėjęs ilgalaikis turtas bus grąžintas valstybei arba trečiajai šaliai.

               (159)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad nusidėvėjimo apskaičiavimui taikomomis nuostatomis užtikrinamas lankstumas renkantis skirtingus nusidėvėjimo skaičiavimo metodus ir koeficientus ir taip leidžiama deramai prisitaikyti prie skirtingų sąlygų. Atsižvelgiant į tai, jomis numatoma galimybė pramonės, kasybos, karjerų eksploatavimo ir mišrioms šios kategorijos įmonėms pasirinkti tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą arba mažėjančios vertės nusidėvėjimo skaičiavimo metodą. Jų nuomone, nusidėvėjimo skaičiavimo metodas, kaip ir nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientai, yra pasirenkami pačių mokesčių mokėtojų nuožiūra. Vadovaujantis šiais dviem metodais ir atsižvelgiant į lankstumo principą, šiuo požiūriu jie nurodo, kad VPSP turi galimybę pasirinkti tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą visam projekto vykdymo laikotarpiui arba tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą 10 metų su galimybe pasirinkti ilgesnį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą per vieną mėnesį nuo projekto užbaigimo dienos (124). Galiausiai jie pakartoja argumentą, kuris buvo pateiktas prieš priimant sprendimą pradėti procedūrą, pabrėždami, kad sistemos lankstumą taip pat įrodo ir tai, kad kitos įmonės, sudarančios koncesijos sutartis didelio masto infrastruktūros projektams Graikijoje vykdyti, gali pasirinkti vieną iš skirtingų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų.

               (160)

               Komisija pažymi, kad galimybė pasirinkti vieną iš dviejų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, kurią turi pramonės, kasybos, karjerų eksploatavimo ir mišrios šios kategorijos įmonės, negalioja PKT, nes ši galimybė neapima sutarčių, kurių pagrindu ilgalaikis turtas grąžinamas valstybei arba trečiosioms šalims, pasibaigus sutarties galiojimui.

               (161)

               Be to, tai, kad ir kitos įmonės galėtų turėti naudos iš panašių privalumų, nereiškia, kad minėti privalumai sudaro bazinę sistemą. Konkrečiai tai, kad kitos įmonės, su kurioms buvo sudarytos sutartys dėl didelio masto viešųjų infrastruktūros projektų Graikijoje, turi galimybę pasirinkti skirtingus nusidėvėjimo skaičiavimo būdus, parodo tik tai, kad ši galimybė suteikta tik vienai įmonių rūšiai, t. y. įmonėmis, kurios vykdo didelio masto viešųjų infrastruktūros projektus.

               (162)

               Tad Komisija mano, kad šiai priemonei taikytina bazinė sistema yra sistema, apibrėžta 155 ir 156 konstatuojamosiose dalyse.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (163)

               Nagrinėjamo įstatymo 2 straipsnio 6 dalimi PKT suteikiama galimybė pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų:

                           a.

                           tiesinio nusidėvėjimo skaičiavimo metodą visam koncesijos laikotarpiui;

                           b.

                           projekto statybų išlaidų nurašymą per 10 metų nuo darbų pabaigos, kasmet lygiomis dalimis (125). Jei PKT norėtų nurašyti šias išlaidas per ilgesnį laikotarpį, gali tą padaryti, tačiau privalo apie tai pranešti mokesčius administruojančiai institucijai per vieną mėnesį nuo mokestinių metų, per kuriuos buvo užbaigtas projektas, pabaigos;

                           c.

                           bet kokios sumos iki 100 % objekto statybos išlaidų nurašymą per 5 metus nuo objekto komercinio naudojimo pradžios (126). Visus kitus metus PKT gali nurašyti iki 50 % įvykdytų statybos darbų nenurašytų išlaidų, neatsižvelgiant į tai, kada statybos darbai buvo užbaigti. Jei PKT pageidaus pasirinkti šį metodą, apie savo ketinimus jis privalės pranešti atsakingai mokesčius administruojančiai institucijai per 6 metus nuo koncesijos pradžios.

               (164)

               PKT buvo suteikta galimybė pasirinkti arba bendrai taikomą tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, arba vieną iš dviejų kitų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, naudojamų kai kuriuose didelio masto infrastruktūros projektuose Graikijoje. Minėta nuostata PKT suteikiama teisė pasirinkti nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, o tai gali reikšti pranašumą palyginti su bendrąja sistema. Pavyzdžiui, jei PKT pasirinks vieną iš dviejų greitesnių nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, jis taip pat galės sumažinti savo apmokestinamą bazę labiau ir anksčiau, negu tuo atveju, jei taikytų tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą. Be to, jam suteikta galimybė savo nuožiūra pasirinkti trečiąjį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą per 6 metus nuo koncesijos pradžios, o tai iš esmės reiškia, kad PKT gali pasirinkti savo apmokestinamos bazės būdą ir dydį vėlesniu laikotarpiu, kai galės tiksliau apskaičiuoti savo apmokestinamas pajamas. Taigi, atsižvelgdamas į savo tuometines pajamas, PKT gali turėti naudos iš pranašumo, dėl kurio gali sumažinti savo apmokestinamą pelną ir sumokėti mažesnius mokesčius, palyginti su tais, kuriuos būtų sumokėjęs, jei būtų vykdęs viso ilgalaikio turto nusidėvėjimo skaičiavimą pagal bendrai galiojančias taisykles.

               (165)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad nusidėvėjimo skaičiavimo metodo pasirinkimas negali sudaryti pranašumo, nes nauda iš mokesčių išskaičiavimo vis tiek skaičiuojama nuo visų nurašomų išlaidų, o vienintelis skirtumas yra tik šio nurašymo trukmės metų skaičius.

               (166)

               Komisija šiuo klausimu pažymi, kad galutinis ilgalaikio turto nusidėvėjimas per trumpesnį ar ilgesnį laikotarpį gali sukelti skirtingą finansinį rezultatą ir tuo pačiu suteikti naudos. Pavyzdžiui, jei įmonė nurašys visą savo ilgalaikio turto vertę per 10, o ne 35 metų laikotarpį, ji galės sumažinti savo apmokestintiną bazę anksčiau. Nurašytų išlaidų vertė pirmuoju atveju bus didesnė nei tų pačių nurašytų išlaidų vertė, jei atitinkamas laikotarpis bus ilgesnis. Taigi, Komisija mano, kad mokesčių išskaičiavimas iš tiesų yra susijęs su visomis nurašomomis išlaidomis; tačiau, atsižvelgiant į tai, kaip šios nusidėvėjimo išlaidos naudojamos mokesčių atžvilgiu, PKT gali būti suteiktas papildomas pranašumas, kurio neturi kitos įmonės.

               (167)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT nurodė, kad, kalbant apie lankstumą, būdingą nusidėvėjimo skaičiavimo taisyklėms Graikijoje, turėtų būti suteikiama įvairių galimybių, kad būtų galima deramai prisitaikyti prie skirtingų viešųjų infrastruktūros projektų atvejų, ir kartu turėtų būti užtikrintas galutinis ilgalaikio turto išlaidų nurašymas.

               (168)

               Tačiau bendrai taikoma tiesinio nusidėvėjimo skaičiavimo taisyklė koncesijos sutartims, t. y. įmonėms, esančioms vienodoje teisinėje ir faktinėje padėtyje, aiškiai yra numatyta įstatyme, o „lankstumas“, siejamas su nusidėvėjimo koeficientų įvairove, yra apskritai taikomas ne koncesijos sutarčių išlaidoms bendrai, bet kitoms investicinių išlaidų rūšims.

               (169)

               Graikijos valdžios institucijos taip pat tvirtina, kad Komisija sprendime pradėti procedūrą neteisingai išaiškino PKT suteiktą papildomą lankstumą, kuris savaime ir būtinai nereiškia, jog įmonei suteiktas pranašumas. Kiekvieno galimo nusidėvėjimo skaičiavimo metodo parametrai, ypač kiekvieno metodo nusidėvėjimo koeficientų įvairovė kartu su atitinkamomis sąlygomis, (127) pirmiausia reiškia, kad negalima atmesti fakto, kad, naudojant bet kurį iš skirtingų metodų, galutinis rezultatas gali būti panašus. Be to, vien tai, kad įmonė turi daugiau nei vieną alternatyvią išeitį, savaime nereiškia, kad jai suteikiamas pranašumas. Konkurencinio pranašumo buvimą arba nebuvimą būtų galima nustatyti įvertinus konkurencines sąlygas ir skirtingus rezultatus, skirtingomis aplinkybėmis taikant alternatyvius nusidėvėjimo skaičiavimo metodus kiekvienam konkurentui.

               (170)

               Komisija mano, kad jos požiūrį, pateiktą sprendime pradėti procedūrą (128), šiuo atveju galima patvirtinti pirmiau pateiktais argumentais. Kadangi kiekvienam nusidėvėjimo skaičiavimo metodui taikytini skirtingi parametrai, kuriuos reikia išnagrinėti, norint pasirinkti patį pranašiausią, vadovaudamasis šia nuostata, PKT gali laisvai atlikti skaičiavimus ir pasirinkti vieną iš skirtingų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, kuris labiau atitinka jo interesus. Konkrečiai pats faktas, kad jis gali net per 6 metus nuo projekto pradžios nuspręsti pakeisti taikytiną nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, reiškia didesnę laisvę nei turi eilinis subjektas (129). Be to, kadangi PKT gali pasirinkti nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, kuris jam atrodo tinkamas (priešingai nei kitos įmonės, kurios gali taikyti tik įprastai koncesijoms galiojančias taisykles), akivaizdu, kad jam, palyginti su šiomis įmonėmis, suteiktas atrankusis pranašumas. Šiuo požiūriu konkurencinių sąlygų ir skirtingų rezultatų, galinčių atsirasti skirtingiems konkurentams konkrečiomis sąlygomis, analizavimas neturi reikšmės, tad tai nėra objektas, pagal kurį reikia vertinti teisinės ir faktinės PKT padėties panašumą.

               (171)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos laikosi savo pradinių argumentų dėl nusidėvėjimo skaičiavimo taisyklių, galiojančių Pirėjo uosto direkcijai ir Salonikų uostui (130) – kitiems dviem dideliems Graikijos uostams, ir laikosi savo nuomonės, kad nagrinėjama nuostata užkertamas kelias nepalankesniam PKT traktavimui, palyginti su kitais dviem uostus naudojančiais subjektais.

               (172)

               Komisija pažymi, kad bet kuriuo atveju faktas, kad tada Pirėjo uosto direkcijai ir Salonikų uostui galėjo būti pritaikyti konkretūs nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientai, nereiškia, kad PKT galėjo būti traktuojamas ypatingai ar kad toks traktavimas buvo pagrįstas. Taigi, Komisija mano, kad nagrinėjama nuostata PKT suteiktas atrankusis pranašumas.

               (173)

               Šį pranašumą sudaro PKT galimybė pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų ir jis yra lygus skirtumui tarp pajamų mokesčio, kurį PKT būtų turėjęs sumokėti, jei būtų taikomas tiesinis nusidėvėjimo skaičiavimo metodas, ir pajamų mokesčio, kurį jis sumokėjo iš tikrųjų, pritaikęs kitokį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą.

      Pagrįstumas mokesčių sistemos logika

               (174)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad a) galimybė pasirinkti alternatyvius nusidėvėjimo skaičiavimo metodus yra bendrosios sistemos, taikomos visoms įmonėms, įgyvendinančioms viešojo sektoriaus investicijų projektus visose ūkio šakose, dalis; b) diskriminacijos nėra, nes didelio masto infrastruktūros projektų koncesininkai yra skirtingoje teisinėje ir faktinėje padėtyje nei kita veikla užsiimantys subjektai; c) nuostata atitinka jos tikslą ir yra prieinama visoms įmonėms; d) susiję veiksniai yra siekiamas tikslas, pasirinktas mechanizmas ir lankstumo principas bendrojoje ilgalaikio turto nusidėvėjimo skaičiavimo sistemoje; e) jei nebūtų šios nuostatos, atsirastų teisinis netikrumas, kadangi egzistuoja dviejų rūšių ilgalaikis turtas, kuriam nėra prieinamų nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientų; f) šios nuostatos esmė yra užtikrinti didesnį lankstumą skaičiuojant ilgalaikio turto nusidėvėjimą, kurio dėl viešųjų infrastruktūros koncesijų ypatybių įprasti koeficientai neapima; g) kadangi šis mechanizmas yra sistemingai taikomas visose viešųjų infrastruktūros koncesijose visose ūkio šakose, jis dera su atitinkamu nusidėvėjimo skaičiavimo lankstumo principu; h) šis mechanizmas yra pagrįstas ir proporcingas, kadangi pagal jį taikomas lankstumo principas ir nėra kito labiau tinkamo alternatyvaus sprendimo šiam lankstumui užtikrinti skaičiuojant nusidėvėjimą, nes aplinkybės, su kuriomis susiduria bet kuri įmonė per laikotarpį, per kurį pasirenka taikytiną nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, nėra žinomos iš anksto; j) PKT neturi išskirtinės galimybės rinktis savo nuožiūra, o tik tokią, kuri yra pagrįsta bendruoju lankstumo principu.

               (175)

               Pirmiausia Komisija nori priminti, kad, vadovaujantis nusistovėjusia praktika, valstybė narė privalo pagrįsti atrankiąsias priemones (131). Argumentuose, kuriuos pateikė Graikijos valdžios institucijos ir pagalbos gavėjas, nenurodoma, kaip gali būti laikoma, kad priemonė, kuria pagalbos gavėjui suteikiama išskirtinė galimybė spręsti savo nuožiūra, gali būti laikoma pagrįsta mokesčių sistemos logika. Taigi, Komisija laikosi savo pradinių išvadų, pateiktų sprendime pradėti procedūrą, t. y. kad ši priemonė negali būti pagrįsta sistemos paskirtimi ir bendruoju pobūdžiu.

               (176)

               Be to, ji pažymi, kad lankstumas, dėl kurio pagalbos gavėjui suteikiama visiška laisvė spręsti savo nuožiūra dėl savo ilgalaikio turto nusidėvėjimo skaičiavimo, negali būti laikomas esminiu mokesčių sistemos principu, kuriuo būtų galima pagrįsti šią priemonę. Iš esmės tokiu būdu galiausiai būtų galima laikyti, kad pati priemonė sudaro bazinę sistemą, o jos mechanizmai sudaro tikslą, kuriuo gali būti pagrįsta ši priemonė. Jei toks požiūris būtų teisingas, tada bet kuri mokestinė priemonė, priimama išskirtinai savo nuožiūra, negalėtų būti apibūdinama kaip valstybės pagalba. Be to, visi argumentai, pateikti dėl to, kad ir kitoms viešųjų infrastruktūros koncesijų sutartims Graikijoje galioja panašios taisyklės, negali būti laikomi pakankamais šiai priemonei pagrįsti (132). Todėl minėta priemone suteikiamas atrankusis pranašumas, kuris negali būti grindžiamas sistemos logika ir bendruoju pobūdžiu.

         5.3.5.   Atleidimas nuo žyminio mokesčio už paskolų sutartis, sudaromas investicinei programai finansuoti, ir jų pagalbinius susitarimus (2 straipsnio 8 dalis)

      Bazinė sistema

               (177)

               Pagal bendrai galiojančią įstatymų bazę taikomas žyminis mokestis už įvairių civilinės ir komercinės teisės aktų rašytinį dokumentą, įskaitant ir paskolų sutartis, kreditų sutartis ir jų pagalbinius susitarimus. Vadovaujantis Prezidento dekretu dėl žyminio mokesčio (133), žyminiai mokesčiai yra mokami už konkretų dokumentą, kuriuo patvirtinamas aktas. Žyminis mokestis taikomas pačiam aktui. Taigi, nuo sutarties šalių susitarimo priklauso, kuri iš jų jį sumokės. Tačiau iš tikrųjų tai reiškia, kad už paskolų ir kreditų sutartis bei jų pagalbinius susitarimus atitinkamus žyminius mokesčius dažniausiai privalo sumokėti paskolos gavėjas, nes kreditorius turi teisę įpareigoti paskolos gavėją sumokėti šį mokestį. Įstatymo Nr. 1642/1986, kuriuo į Graikijos teisinę tvarką buvo įvestas PVM kaip bendrasis mokestis, padarinys buvo toks, kad įvairūs žyminiai mokesčiai ir apyvartos mokesčiai buvo pakeisti PVM (134).

               (178)

               Vadovaujantis Įstatymo Nr. 1676/1986 16 straipsniu ir Įstatymo Nr. 3220/2004 36 straipsniu, žyminis mokestis netaikomas paskolų ir kreditų sutartims bei jų pagalbiniams susitarimams, kuriuos suteikia Graikijos bankai ir užsienio šalių bankai, veikiantys Graikijoje arba turintys sąsajų su Graikija, t. y. sutartims, kurios yra sudaromos ir (arba) vykdomos Graikijoje, sukuria įsipareigojimus, kurie turi būti įvykdyti Graikijoje, apima Graikijoje teikiamus užstatus (teritoriškumo principas) (135). Taigi, vadovaujantis galiojančiu kodeksu dėl žyminio mokesčio, paskolos, suteikiamos įmonėms ne per bankus, apmokestinamos žyminiu mokesčiu (136), nebent jos nėra susijusios su Graikija arba yra išduodamos kaip obligacinės paskolos. Paskolos, kurias viena įmonė perleidžia kitai ne per bankus, taip pat apmokestinamos žyminiu mokesčiu (137), jei pirminė paskola iš pradžių buvo apmokestinta žyminiu mokesčiu.

               (179)

               Komisija pažymi, kad įstatymuose dėl žyminio mokesčio numatyta nemažai lengvatų, ypač įvedus PVM sistemą ir (arba) pakeitus žyminį mokestį kitais mokėjimais ar mokesčiais. Vis dėlto, bendrai taikoma tvarka šiai priemonei išlieka Graikijos žyminio mokesčio sistema, kuri galiojo nagrinėjamos nuostatos priėmimo metu. Tai, kad šioje sistemoje numatyta lengvatų, reiškia ne tai, kad nėra žyminio mokesčio sistemos, o tai, kad kiekviena lengvata (138) turės būti įvertinta iš esmės.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (180)

               Kadangi, vadovaujantis bendrai taikoma tvarka, Graikijoje sudaromos ar su Graikija susijusios paskolų ir kreditų sutartys ir jų pagalbiniai susitarimai su įmonėmis, išskyrus bankus (139), apmokestinamos žyminiu mokesčiu, PKT įprastai turėtų sumokėti žyminius mokesčius už tokio pobūdžio aktus. Tačiau, nagrinėjamos nuostatos pagrindu PKT yra atleistas nuo žyminių mokesčių, kuriuos įprastai sumokėtų už tokio pobūdžio aktus. PKT yra atleistas nuo žyminių mokesčių, kuriuos įprastai turėtų mokėti už paskolų sutartis, sudaromas su bet kokios rūšies įmonėmis, išskyrus bankus, konkrečiai su patronuojančiąja įmone COSCO (140).

               (181)

               Tokiu būdu, palyginti su panašioje teisinėje ir faktinėje padėtyje esančiomis įmonėmis, PKT naudojasi atrankiuoju pranašumu. Šis pranašumas yra lygus žyminiam mokesčiui, kurį, vadovaujantis bendrai galiojančiomis taisyklėmis, įprastai turėtų sumokėti PKT.

               (182)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT neginčija, kad minėtiems paskolų aktams įprastai mokėtinas žyminis mokestis netaikomas. Tačiau jie tvirtina, kad šia lengvata PKT suteikiama daugiau lankstumo, susijusio su finansavimu, reikalingu koncesijos įsipareigojimams įvykdyti be jokių papildomų išlaidų, jei bus nuspręsta, kad tokio lankstumo buvimas išskirtiniais atvejais yra būtinas. Jie taip pat nurodo, kad ir Pirėjo uosto direkcija taip pat naudojasi šia lengvata, numatyta Pirėjo uosto administravimo koncesijos sutartyje. Taigi, ši priemonė turi būti laikoma bendrosios priemonės, būdingos Graikijos mokesčių sistemai, kurios tikslas yra palengvinti didelio masto infrastruktūros projektų finansavimą, dalimi.

               (183)

               Vis dėlto, kaip jau buvo paminėta, kalbant apie kitas priemones, didelio masto infrastruktūros projektų finansavimo palengvinimas yra aplinkybė, į kurią atsižvelgiama vertinant galimą valstybės pagalbos atitiktį, o ne vertinant valstybės pagalbos buvimą.

               (184)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos ir koncesininkas tvirtina, kad dvi […] mln. EUR ir 54,8 mln. EUR vertės subordinuotos paskolos, kurias COSCO suteikė PKT investicijų Pirėjo uoste pradžiai, nebuvo apmokestintos žyminiu mokesčiu pagal bendrai taikomas taisykles, nes a) jos buvo įvykdytos už Graikijos ribų, b) jos buvo pervestos į banko sąskaitą, kurią PKT atidarė ne Graikijos banke, ir c) PKT jas grąžino, pervesdamas pinigus iš savo banko sąskaitos, esančios ne Graikijoje. Dėl to jie pateikė bendrojo mokesčių audito ataskaitą, atliktą PKT reikmėms, kuria buvo patvirtinta minėta lengvata.

               (185)

               Komisija pirmiausia pažymi, kad tai, jog PKT nesumokėjo žyminio mokesčio už pirmiau nurodytus aktus, neįrodo, kad šio mokesčio jis neturėjo sumokėti pagal bendrai taikomas taisykles. Pateikta mokesčių audito ataskaita konkrečiai grindžiama nagrinėjama nuostata. Be to, nagrinėjami aktai yra identiški panašiam aktui, dėl kurio Atėnų Administracinis apeliacinis teismas nutarė (141), kad buvo pažeistas teritoriškumo principas, apibrėžtas Žyminio mokesčio kodekse (142). Konkrečiai šioje byloje paskolos sutartis buvo sudaryta tarp įmonės, kurios būstinė yra Graikijoje, kaip paskolos gavėjo, ir užsienio šalių įmonės, kurios būstinė yra už Graikijos ribų, kaip paskolos teikėjo. Paskolos sutartis buvo pasirašyta už Graikijos ribų. Paskolos teikėjas pervedė paskolos sumą į paskolos gavėjo sąskaitą užsienio šalies banke, o po pervedimo užsienio šalies bankas buvo įpareigotas tą pačią dieną pervesti paskolos sumą į paskolos gavėjo sąskaitą Graikijos banke. Administracinis apeliacinis teismas nustatė, kad ši paskola turi tokių pačių teisinių padarinių, tarsi būtų pasirašyta Graikijoje ir tarsi paskolos suma būtų pervesta tiesiai į Graikiją, be užsienio šalių banko tarpininkavimo, ir todėl turėjo būti apmokestinta žyminiu mokesčiu.

               (186)

               Tas pats scenarijus galioja ir paskoloms, kurias COSCO suteikė PKT. Konkrečiai paskolos sutartis buvo pasirašyta už Graikijos ribų, o paskolų sumos 2009 m. balandžio 21 d. buvo pervestos į sąskaitą, kurią PKT turėjo Liuksemburgo HSBC, o 2009 m. balandžio 22 d. – į sąskaitą, kurią PKT turėjo Pirėjyje. Pagal Graikijos valdžios institucijų pateiktus paaiškinimus, PKT panaudojo 50 mln. EUR ir atitinkamo dydžio PVM kaip garantinį raštą, kurį PKT privalėjo pateikti Pirėjo uosto direkcijai, kad paskolos sutartis įsigaliotų (143). Taigi, pirmiau minėtu atveju galiojusios faktinės paskolos sutarties sąlygos yra ekvivalentiškos toms, kurios galiojo paskolų sutartims tarp COSCO ir PKT. Konkrečiai paskolos sutartis buvo pasirašyta už Graikijos ribų ir paskola pervesta į užsienio šalies banke esančią banko sąskaitą, o po to buvo pervesta į PKT sąskaitą Graikijoje, kad pastarasis galėtų panaudoti atitinkamą sumą koncesijos sutarties tikslams Graikijoje. Taigi, vadovaujantis teritoriškumo principu, numatytu Žyminio mokesčio kodekso 8 straipsnyje, kaip jį buvo išaiškinę Graikijos teismai, nagrinėjamos paskolų sutartys turėjo būti apmokestintos žyminiu mokesčiu pagal bendrai taikytinas taisykles. Tad Komisija mano, kad PKT jau yra gavęs naudos iš vieno įrodyto mokestinio pranašumo dėl minėtos nuostatos, pagal kurią bendrai taikytinos taisyklės netaikomos, o nuo jų nukrypstama.

               (187)

               Graikijos valdžios institucijos ir pagalbos gavėjas teigia, kad minėtas teismo sprendimas negalioja PKT atveju, nes faktinės sąlygos šiuo atveju skiriasi nuo sąlygų, susijusių su PKT sutartimis. Jie tvirtina, kad PKT būtų galėjęs panaudoti šias paskolų sumas savo tikslais už Graikijos ribų. Jie taip pat tvirtina, kad šis sprendimas yra apskųstas Vyriausiajam administraciniam teismui ir kad Graikijos valdžios institucijos naudoja aiškinamąjį cirkuliarą (144), pagal kurį toks aktas neapmokestinamas žyminiu mokesčiu. Šis cirkuliaras galioja bendrai ir yra privalomas valdžios institucijoms. Tad nesumokėtas žyminis mokestis už šiuos aktus nėra nukrypimas nuo bendrai taikytinų taisyklių.

               (188)

               Komisija pažymi, kad aiškinamasis cirkuliaras dėl Žyminio mokesčio kodekso taikymo negali būti laikomas svaresniu už teismo sprendimus. Faktas, kad Atėnų administracinio apeliacinio teismo sprendimas buvo apskųstas, nereiškia, kad šis sprendimas negalioja. Be to, Graikijos teismų išaiškintas teritoriškumo principas, kaip aprašyta pirmiau (145), yra suderinamas su minėtu sprendimu. Komisija taip pat pažymi, kad duomenys, susiję su PKT, yra tokie patys, ir todėl darytina išvada, kad, vadovaujantis bendrai galiojančiomis taisyklėmis, kaip jas išaiškino Graikijos teismai, PKT turėjo sumokėti atitinkamą žyminį mokestį. Vadovaujantis šiuo išaiškinimu, nagrinėjama nuostata reiškia atrankųjį pranašumą PKT.

      Pagrįstumas mokesčių sistemos logika

               (189)

               Graikijos valdžios institucijos tvirtina, kad minėta lengvata dera su bendrąja žyminio mokesčio laipsniško panaikinimo sistema, pagal kurią įstatymų leidėjai nusprendžia, kad atleidimas nuo žyminio mokesčio yra tinkamas mechanizmas užtikrinti skirtingą objektyviai nevienodų aplinkybių traktavimą mokesčių atžvilgiu. Atsižvelgiant į tai, lengvata galioja visoms įmonėms, vykdančioms viešuosius infrastruktūros projektus. Kadangi tai yra mechanizmas, kuriuo yra atsižvelgiama į įmonių ypatybes, jis yra ir proporcingas, nes juo nekeliama pavojaus pajamų surinkimui iš žyminio mokesčio, jei atsižvelgsime į tai, kad minėtos įmonės bet kokiu atveju gali panaudoti daugelį alternatyvių rūšių aktų, kurie taip pat yra atleidžiami nuo žyminio mokesčio.

               (190)

               Komisija pažymi, kad laipsniškas žyminio mokesčio panaikinimas negali galioti kaip žyminio mokesčio sistemos principas, kuriuo būtų galima pagrįsti minėtą priemonę, nes šis laipsniškas panaikinimas galėjo būti numatytas visų paskolų sutarčių atžvilgiu, o ne tik sutarčių, susijusių su PKT. Kalbant apie konkrečius viešosios infrastruktūros projektus, Komisija remiasi savo analize, paminėta šio sprendimo 98 ir 100 konstatuojamosiose dalyse. Tad Komisija daro išvadą, kad Graikijos valdžios institucijos ir PKT neįrodė, kad minėta atrankioji priemonė yra pagrįsta mokesčių sistemos logika.

         5.3.6.   Atleidimas nuo žyminio mokesčio už paskolų sutarčių kreditorių sudarytas sutartis, kurių pagrindu perleidžiami iš susiję įsipareigojimai ir teisės (2 straipsnio 9 dalis)

               (191)

               Vadovaujantis galiojančiu Žyminio mokesčio kodeksu, paskolos, vienos įmonės perleidžiamos kitai, jei jos nėra bankai, taip pat yra apmokestinamos žyminiu mokesčiu (146), jei pirminė paskola iš pradžių buvo apmokestinta žyminiu mokesčiu.

               (192)

               Komisija mano, kad pirmiau minėta 2 straipsnio 9 dalies nuostata sudaromas tiesioginis pranašumas PKT kreditoriams, įskaitant patronuojančiąją įmonę COSCO. Šis pranašumas yra lygus žyminio mokesčio sumai, kurią pagal bendrai galiojančias taisykles įprastai turėjo sumokėti PKT kreditoriai paskolos, susijusios su koncesijos sutartimi, dėl kurios susitarė PKT, perleidimo atveju. Šia nuostata taip pat numatomas netiesioginis pranašumas PKT, nes ji galėtų padėti PKT lengviau gauti paskolas.

               (193)

               Pasak Graikijos valdžios institucijų, COSCO 2009 m. suteikė PKT dvi paskolas, ir jos, pasak Graikijos valdžios institucijų ir PKT, buvo grąžintos 2011 m. Dėl nagrinėjamos nuostatos PKT patronuojanti įmonė COSCO būtų galėjusi turėti naudos iš atleidimo nuo žyminio mokesčio, jei būtų perleidusi šias paskolas kitoms įmonėms. Pasak Graikijos valdžios institucijų ir PKT, šias paskolas PKT jau grąžino. Šiuo pagrindu Komisija neturi jokios priežasties manyti, kad toks perleidimas įvyko. Vis dėlto, minėta nuostata gali reikšti atrankųjį pranašumą COSCO arba kitiems PKT kreditoriams.

               (194)

               Argumentai, kuriuos pateikė Graikijos valdžios institucijos ir PKT dėl minėto atleidimo nuo žyminio mokesčio, yra tokie patys, kaip ir dėl atleidimo nuo žyminio mokesčio už paskolas PKT naudai. Šiuo pagrindu Komisija daro išvadą, kad dėl šios lengvatos nurodyti argumentai galioja ir minėtos priemonės atžvilgiu. Tad minėta priemonė yra atranki ir negali būti pagrįsta sistemos pobūdžiu ir bendruoju tikslu.

         5.3.7.   Atleidimas nuo žyminio mokesčio už bet kokios rūšies kompensacijas, kurias Pirėjo uosto direkcija moka PKT pagal koncesijos sutartį ir kurios nepatenka į PVM kodekso taikymo sritį (2 straipsnio 10 dalis)

      Bazinė sistema

               (195)

               Kalbant apie šią priemonę, bazinė sistema yra žyminio mokesčio režimas, taikomas civilinės ir komercinės teisės aktams Graikijoje. Taisyklės, kuriomis reglamentuojamas šis režimas, jau buvo paminėtos šio sprendimo 177 ir 179 konstatuojamosiose dalyse. Pagal žyminio mokesčio taisykles žyminis mokestis taikomas teisiniams dokumentams, kurie yra pažymimi, o ne mokesčių mokėtojams, kurie pasirašo šiuos dokumentus. Pagal Ministro cirkuliarą Nr. 44/1987 (147), kuriuo aiškinamos nuostatos dėl žyminio mokesčio pasikeitus PVM režimui, teisiniai aktai, apmokestinami PVM, nėra apmokestinami žyminiu mokesčiu.

               (196)

               Be to, vadovaujantis bendrai taikoma teise, kaip ją išaiškino ir pritaikė atsakingos Graikijos mokesčius administruojančios institucijos, kompensacijų mokėjimas nepatenka į PVM taikymo sritį ir todėl yra apmokestinamas žyminiu mokesčiu (148).

               (197)

               Vadovaujantis tuo pačiu cirkuliaru, pagalbinio susitarimo (įkeitimo, hipotekos, garantijos, nuostatos dėl sankcijų ir bet kokios apsaugos priemonės), susijusio su sutartimi bei apmokestinamo PVM ir dėl to atleidžiamo nuo žyminio mokesčio, sudarymas nėra apmokestinamas proporcingu žyminiu mokesčiu. Vis dėlto, kai pagrindinė sutartis yra apmokestinama PVM arba yra apmokestinama fiksuotu (o ne proporcingu) žyminiu mokesčiu, pagalbinio susitarimo, susijusio su šia sutartimi, pasirašymas yra apmokestinamas fiksuotu žyminiu mokesčiu.

               (198)

               Galiausiai kitų rūšių kompensacijų, pavyzdžiui, žalos atlyginimo ar tarptautinių sutartinių įsipareigojimų nevykdymo, mokėjimas yra apmokestinamas žyminiu mokesčiu.

               (199)

               Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad, vadovaujantis Graikijos kodekso dėl žyminio mokesčio nuostatomis, kompensacija, mokama Graikijoje kaip žalos atlyginimas, apmokestinama žyminiu mokesčiu pagal 3,6 % dydžio koeficientą. Kompensacijos mokėjimas pritaikius sutartyje numatytą delspinigių skaičiavimą, apmokestinamas 2,4 % dydžio žyminiu mokesčiu.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (200)

               Ratifikavimo įstatymo 2 straipsnio 10 dalyje numatoma, kad bet kokios rūšies kompensacijai, kurią Pirėjo uosto direkcija sumokės PKT pagal koncesijos sutartį ir kuri nepateks į PVM kodekso taikymo sritį, žyminis mokestis netaikomas.

               (201)

               Atsižvelgiant į tai, kad, vadovaujantis bendrai taikoma tvarka, žyminiai mokesčiai yra taikomi teisiniams dokumentams, o ne aktą pasirašančioms šalims, ir į tai, kad Pirėjo uosto direkcija buvo atleista nuo žyminio mokesčio įstatymų numatyta tvarka priimant Ratifikavimo įstatymą (149), jei Pirėjo uosto direkcija mokėtų bet kokią kompensaciją, susijusią su koncesijos sutartimi, nepatenkančią į PVM kodekso taikymo sritį ir apmokestinamą žyminiu mokesčiu, PKT būtų įpareigotas sumokėti mokestį pagal bendrai taikytinas taisykles. Konkrečiai dėl šios nuostatos PKT būtų atleistas nuo fiksuoto žyminio mokesčio tuo atveju, jei būtų pradėta taikyti koncesijos sutarties nuostata dėl kompensacijos, bei tuo atveju, jei Pirėjo uosto direkcija mokėtų kompensaciją už žalą, susijusią su koncesijos sutartimi, arba už atitinkamų koncesinių įsipareigojimų pažeidimą. Be to, Graikijos valdžios institucijos ir pagalbos gavėjas nurodo, kad, atsižvelgiant į tai, jog Pirėjo uosto direkcija tada buvo atleista nuo žyminio mokesčio mokėjimo už aktus, susijusius su darbų vykdymu trečiosioms šalims, dėl šios nuostatos PKT būtų atleistas ir nuo žyminio mokesčio mokėjimo, susijusio su jo sutartimis su Pirėjo uosto direkcija, kurios yra apmokestinamos žyminiu mokesčiu. Tad nagrinėjama lengvata PKT atleidžiamas nuo įpareigojimo tokiais atvejais mokėti žyminį mokestį, o tai aiškiai reiškia atrankųjį pranašumą PKT.

               (202)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad, kai kompensacijos mokėjimas yra priežastiniu ryšiu susijęs su sutartimi, patenkančia į PVM kodekso taikymo sritį remiantis šioje sutartyje pateikta nuostata dėl kompensacijos (nuostata dėl sankcijų), žyminis mokestis už tokį mokėjimą nėra taikomas. Tai galioja, kadangi nuostata dėl kompensacijos yra laikoma pagalbiniu susitarimu, kuriam žyminis mokestis netaikomas, kai pagrindinė sutartis patenka į PVM kodekso taikymo sritį. Kadangi koncesijos sutartis patenka į PVM kodekso taikymo sritį, bet koks koncesijos sutartyje numatomas mokėjimas, grindžiamas nuostata dėl kompensacijos, žyminiu mokesčiu neapmokestinamas pagal bendrai taikomas taisykles.

               (203)

               Komisija pažymi, kad, vadovaujantis bendrai taikomomis taisyklėmis, proporcinis žyminis mokestis pradėjus taikyti PVM apmokestinamos sutarties nuostatą dėl kompensacijos iš tiesų netaikomas. Tačiau, vadovaujantis tuo pačiu cirkuliaru, kurį nurodo Graikijos valdžios institucijos, šiais atvejais taikomas fiksuotas žyminis mokestis. Tad, jeigu Pirėjo uosto direkcija turėtų sumokėti kompensaciją dėl pradėtos taikyti koncesijos sutarties nuostatos dėl kompensacijos, nagrinėjamos nuostatos pagrindu PKT nemokėtų taikytino fiksuoto žyminio mokesčio. Taigi, nuostata reikštų atrankųjį pranašumą PKT.

               (204)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT taip pat nurodo, kad kitokių kompensacijų mokėjimas, t. y. už žalą arba už tarptautinių koncesinių įsipareigojimų nevykdymą, yra apmokestinamas žyminiu mokesčiu. Šia prasme 2 straipsnio 10 dalyje numatoma su šios rūšies kompensacija susijusi lengvata. Vis dėlto, Graikijos valdžios institucijų ir PKT nuomone, ši lengvata yra bendros sistemos, kuria siekiama objektyviai atsižvelgti į skirtingus viešosios infrastruktūros koncesijų požymius ir ypatybes, dalis. Taigi, šiuo požiūriu tikrasis išskirtinumas ir atrankumas nebuvo suteiktas.

               (205)

               Komisija pažymi, kad Graikijos valdžios institucijos ir PKT patvirtina jos teiginį, kad tais atvejais, kai Pirėjo uosto direkcija mokėtų kompensaciją PKT už žalą, susijusią su koncesijos sutartimi ir (arba) už bet kokį jos koncesinių įsipareigojimų nevykdymą, nagrinėjamos nuostatos pagrindu PKT nemokėtų žyminio mokesčio, kurį įprastomis aplinkybėmis sumokėti privalėtų. Taigi, šia nuostata PKT suteikiamas pranašumas, lygus žyminiam mokesčiui, kurį jis privalėtų sumokėti panašiomis aplinkybėmis ir nuo kurio yra atleistas. Kalbant apie argumentus dėl bendrosios sistemos, susijusios konkrečiai su viešaisiais infrastruktūros projektais, Komisija nurodo savo atliktą analizę, paminėtą 92–97 ir 107 konstatuojamosiose dalyse. Komisija visų pirma mano, kad priemonė, taikoma įmonėms, atsakingoms už viešųjų infrastruktūros projektų vykdymą, yra taikoma tik vienai įmonių kategorijai, todėl yra atranki.

      Pagrįstumas mokesčių sistemos logika

               (206)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad minėta lengvata yra suderinama su bendrąja laipsniško žyminio mokesčio panaikinimo sistema ir lygybės principu, kadangi, šią sistemą taikant, suformuojamas mechanizmas, kuriuo užtikrinamas proporcingas viešųjų infrastruktūros projektų ypatingų požymių traktavimas mokesčių atžvilgiu. Komisija negali sutikti, kad šiais „tikslais“ galima pagrįsti nagrinėjamą priemonę, ir nurodo 189 ir 190 konstatuojamosiose dalyse minėtą savo analizę dėl PKT paskolų atleidimo nuo žyminio mokesčio.

               (207)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos ir PKT teigia, kad minėta lengvata yra suderinama su lygybės principu. Konkrečiai, jei nebūtų šios lengvatos ir atsižvelgiant į tai, kad, priėmus Ratifikavimo įstatymą, Pirėjo uosto direkcija buvo atleista nuo žyminio mokesčio mokėjimo už teisės aktus, susijusius su projektų įgyvendinimu trečiosioms šalims, PKT privalėtų sumokėti žyminį mokestį, kada tik iškiltų toks poreikis pagal jo sutartis su Pirėjo uosto direkcija.

               (208)

               Tačiau, kaip buvo paminėta sprendime pradėti procedūrą (150), tai, kad Pirėjo uosto direkcija gali būti atleista nuo žyminio mokesčio, nereiškia, kad tokią lengvatą PKT būtų galima laikyti pagrįsta mokesčių sistemos principu.

               (209)

               Komisija pažymi, kad Įstatymu Nr. 4152/2013 ši nuostata buvo panaikinta. Taigi, atrankusis pranašumas PKT naudai būtų siejamas tik su praeitimi.

         5.3.8.   Galimybė PKT prašymu suteikti Įstatymo galios dekretu Nr. 2687/1953 numatytą apsaugą koncesijos sutarties investicijai (3 straipsnis)

      Įstatymo galios dekreto ir priemonių, kurias jis gali apimti, aprašymas

   a.   Procedūra

               (210)

               Įstatymo galios dekretu Nr. 2687/1953 suteikia galimybę Graikijos administracijai suteikta galimybė suteikti specialų palankų statusą bet kuriai užsienio kapitalą importuojančiai įmonei, kad ši galėtų vykdyti „produktyvias investicijas“. Įmonė, norėdama pasinaudoti šiuo statusu, turi pateikti atitinkamą prašymą Nacionalinės ekonomikos ministerijai. Įmonei pateikus prašymą, speciali komisija pateikia išvadą, prieš tai įvertinusi šiuos kriterijus:

                           —

                           ar investicija yra „produktyvi“, t. y. ar ja siekiama plėtoti gamybą šalyje ar prisidėti prie šalies ekonomikos vystymosi,

                           —

                           ar ji susijusi su užsienio kapitalu, įskaitant bet kokio pobūdžio kapitalą, t. y. valiutą, mechaninę įrangą ir medžiagas, išradimus, techninius sprendimus bei prekių ženklus,

                           —

                           užsienio kapitalo importo „naudingumą“; dėl šio konkretaus punkto dekretu nenumatoma jokių apibrėžčių ar kriterijų, kuriuos reikia atitikti, o taip šalies administracijai suteikiama galimybė spręsti savo nuožiūra.

               (211)

               Gavusi minėtą išvadą, atsakinga ministerija, atsižvelgdama į investicijos svarbą, siūlo neatšaukiamą prezidento dekretą arba išleidžia ministro nutarimą, kuriuo leidžiama importuoti užsienio kapitalą specialiomis sąlygomis, kurias ministerija patvirtina teisiškai ir suteikia neatšaukiamą palankų statusą (151).

         b.   Privilegijos, kurios gali būti suteiktos

               (212)

               Prezidento dekretu (ministro nutarimu), kuris gali būti išleistas konkrečiai įmonei, suteikiamos šios mokestinės „lengvatos“ (152):

                           —

                           taikomas fiksuotas įmonės pelno mokesčių koeficientas ne ilgesniam kaip 10 metų laikotarpiui arba žemesnis mokesčių koeficientas (153),

                           —

                           sumažinami muito mokesčiai arba atleidžiama nuo muito mokesčių ar įrenginių ir kt. importo mokesčių ne ilgesniam kaip 10 metų laikotarpiui,

                           —

                           taikomas žemiausias mokesčių koeficientas arba atleidžiama nuo bet kokio mokesčio, kurį taiko vietos savivaldos institucijos ar uosto administracija, ne ilgesniam kaip 10 metų laikotarpiui,

                           —

                           sumažinami galimi mokesčiai ir bet kokio pobūdžio teisės, susijusios su hipotekų registracija ar turto įkeitimu, kaip garantijos importuojamam kapitalui arba bet kokios susijusios sutarties sudarymui, arba nuo jų atleidžiama,

                           —

                           draudžiami eksporto ribojimai arba eksporto mokesčiai,

                           —

                           draudžiamas apmokestinimas atgaline data,

                           —

                           suteikiama neliečiamybė nuo priverstinio saugomų įmonių turto eksproprijavimo valstybės naudai,

                           —

                           draudžiama saugomų įmonių turto rekvizicija,

                           —

                           leidžiama priimti užsieniečius kaip techninį ir administracinį personalą ir eksportuoti jų darbo užmokestį valiuta,

                           —

                           leidžiama paskolų arba akcinio kapitalo repatriacija (iki 10 % importuoto kapitalo per metus), taip pat kumuliatyvinis pelno eksportas (iki 12 %, be mokesčių, importuoto ir repatrijuoto kapitalo per metus), palūkanų eksportas (iki 10 % per metus) (154).

               (213)

               Vadovaujantis įstatymo galios dekretu, įmonių ilgalaikis turtas, sukurtas arba žymiai padidintas (155) naudojant užsienio kapitalą, yra atleidžiamas nuo bet kokio priverstinio eksproprijavimo valstybės naudai bei nuo bet kokios jų turto rekvizicijos (156). Galiausiai yra speciali nuostata, kuria įstatymiškai įtvirtinamas neapmokestinimo atgaline data principas visoms įmonėms, kurioms taikomas įstatymo galios dekretas (157).

      Bazinė sistema

               (214)

               Kadangi Įstatymo galios dekreto Nr. 2687/1953 pagrindu teikiama apsauga gali skirtis, neatsižvelgiant į priemones, kurios numatomos kiekvieną kartą atskirai kiekvienai konkrečiai įmonei, turinčiai tokią „apsaugą“, ir lengvatos, kurios gali būti suteiktos PKT šio dekreto pagrindu, buvo apytiksliai apibrėžtos minėtame dekrete, bendroji bazinė sistema gali apimti kaskart vis skirtingas mokestines priemones, iš kurių pagalbos gavėjas turės naudos po to, kai administracija patvirtins konkretų statusą, kurio paprašys PKT.

               (215)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad, kadangi šis dekretas buvo patvirtintas kaip aukštesnės galios įstatymas Konstitucijos pagrindu, jis negali būti laikomas „specialiąja“ priemone, kurią galima palyginti su „bendrąja“ įstatymų baze. Kai šis dekretas buvo priimtas ir jam buvo suteikta aukštesnė įstatymų galia, didžioji dalis nacionalinės įstatymų bazės, kurią Komisija naudoja kaip „bazinę sistemą“, net neegzistavo. Taigi, „bazinė sistema“, į kurią šiuo atveju reikia atsižvelgti, yra Graikijos Konstitucija ir Įstatymo galios dekretas Nr. 2687/1953 pats savaime kaip bendroji priemonė. Be to, Komisija jau buvo informuota apie jo egzistavimą Graikijai įstojus į Europos Sąjungą.

               (216)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad specialusis užsienio investicijų apsaugos statusas yra bendroji priemonė, taikoma visoms įmonėms, atitinkančioms jo taikymui keliamus objektyvius kriterijus. Jie taip pat tvirtina, kad dekreto esmę sudarė tai, kad reikėjo a) pripažinti, kad vykdant užsienio investicijas Graikijoje to meto aplinkybėmis buvo susiduriama su tam tikrais pavojais ir iššūkiais, todėl buvo reikalingas ypatingas statusas, siekiant pritraukti šių investicijų, ir b) užtikrinti šiuo požiūriu tinkamą statusą.

               (217)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos ir PKT taip pat tvirtina, kad Europos Komisijos nario Antonio Tajanio atsakymas (158) dėl šio dekreto atmetė tik naujas priemones muito mokesčių srityje, o ne valstybės pagalbos priemones. Jų nuomone, yra aišku, kad, taikant minėtą dekretą, iki šiol neatsirado naujų neteisėtos valstybės pagalbos atvejų, nes jis, be pakeitimų, jau galiojo Graikijai stojant į ES ir vis dar galioja, o Komisija iki šiol nėra išreiškusi jokių abejonių dėl šio dekreto teisėtumo pagal ES teisę.

               (218)

               Komisija pažymi, kad nagrinėjamas įstatymo galios dekretas negali būti laikomas sudarančiu galiojančią bazinę sistemą. Nors ir tiesa, kad šis dekretas atsirado anksčiau, nei Graikija įstojo į ES, tai dar nereiškia, kad minėtas dekretas turi didesnę teisinę galią už Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, o tuo pačiu ir už sutarties nuostatas dėl valstybės pagalbos. Kai Graikija įstojo į ES, ji turėjo laikytis acquis communautaire, ypač gerbti Sutarties taisykles dėl valstybės pagalbos. Taigi, jei Graikija taikytų minėtą dekretą, teikdama išskirtinius pranašumus konkrečioms įmonėms, ji pirmiausia turėtų apie tai pranešti Komisijai, kad ši įvertintų tokį sprendimą vadovaudamasi valstybės pagalbos taisyklėmis ir jį patvirtintų vadovaudamasi sutarties taisyklėmis (159).

               (219)

               Be to, šia nuostata administracijai suteikiama daug laisvės spręsti savo nuožiūra (160) nustatant sąlygas bei pranašumus, suteikiamus konkrečioms įmonėms, kurios naudosis minėta nuostata. Ypatingas užsienio investicijų traktavimas Graikijoje, siekiant jas skatinti, jau turi atrankumo požymių. Kartu juo siekiama įgyvendinti su valstybės politika, o ne apmokestinimu susijusius tikslus. Galiojanti bazinė sistema, skirta atrankumui įvertinti, gali būti grindžiama tik apmokestinimo principais. Valstybės politikos tikslai yra išoriniai mokesčių sistemos atžvilgiu, kaip jau buvo pabrėžta šio sprendimo 92–94 konstatuojamosiose dalyse, ir dėl to jų negalima laikyti bazinės sistemos, skirtos įvertinti atrankumą, tikslais.

      Nukrypimas nuo bazinės sistemos

               (220)

               Įstatymo Nr. 3755/2009 3 straipsniu PKT leidžiama prašyti, kad jam būtų suteiktas pirmiau nurodyto įstatymo galios dekreto apsaugos statusas. Vadovaujantis šia nuostata, Graikijos administracija PKT prašymu gali suteikti jam įvairių atrankiųjų pranašumų. Šiuos pranašumus daugiausiai sudaro mokesčiai, kuriuos turėtų sumokėti PKT pagal įprastas taisykles ir nuo kurių jis galėtų būti atleistas taikant minėtą nuostatą. Be to, atleidimas nuo kitų teisinių apribojimų (priverstinis eksproprijavimas, turto rekvizicija, leidimas priimti užsienio personalą ir pelno eksportas užsienio valiuta, leidimas repatrijuoti paskolas arba akcinį kapitalą) ateityje taip pat galėtų būti palankus PKT. Atsižvelgiant į tai, kad šie pranašumai, pasak Graikijos valdžios institucijų, PKT faktiškai dar nebuvo suteikti, negalima atmesti to, kad nagrinėjama nuostata PKT suteikiama teisė prašyti ir gauti pagal šią nuostatą apibrėžiamą privilegijuotą statusą.

               (221)

               Dėl PKT palankios priemonės Graikijos valdžios institucijos nepateikė papildomų argumentų, išskyrus pirminius. Tad Komisijos išvada dėl atrankiojo priemonės pobūdžio išlieka nepakitusi (161).

               (222)

               Kaip jau buvo minėta pirmiau (162), faktas, kad kuri nors priemonė gali atitikti ekonominės politikos tikslus, reiškia ne tai, kad ji nėra atranki, o tai, kad ji gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka, jei atitinka tam tikras sąlygas (163).

               (223)

               Be to, neatsižvelgiant į šio įstatymo galios dekreto pagrindu suteikiamą statusą (164), jo taikymas iš dalies gali sukelti atrankųjį pranašumą (165), nes kiekvienas Graikijos administracijos sprendimas gali nukrypti nuo bendrųjų mokesčių taisyklių PKT naudai. Vadovaujantis komunikatu dėl mokestinės pagalbos (166), pagal šią išvadą galima daryti prielaidą dėl valstybės pagalbos buvimo, kuri turi būti kruopščiai išanalizuota. Šiuo pagrindu Komisija mano, kad nagrinėjama nuostata reiškia, kad PKT suteiktas atrankusis pranašumas, kuris bus realizuotas, jei pastarasis nuspręs juo pasinaudoti.

      Pagrįstumas mokesčių sistemos logika

               (224)

               Graikijos valdžios institucijos tvirtina, kad specialaus statuso, suteikiamo minėto dekreto pagrindu, tikslas buvo pritraukti užsienio kapitalą ir palengvinti šalies atstatymą po Antrojo pasaulinio karo ir pilietinio karo XX a. 5-ajame dešimtmetyje. Atsižvelgiant į šio dekreto svarbą Graikijos ūkio plėtrai, Graikijos Konstitucijos 107 straipsniu aiškiai pripažinta jo viršenybė bendrųjų įstatymų atžvilgiu. Iš tiesų taip buvo siekiama užtikrinti užsienio kapitalo investuotojų apsaugą nuo nuolatinių užsienio investicijoms nepalankių Graikijos mokesčių sistemos pakeitimų. Tačiau pačiu šio apsauginio statuso tikslu, kuriuo siekiama skatinti Graikijos ūkio plėtrą, negalima pagrįsti atrankiojo priemonės pobūdžio; į jį galima atsižvelgti tik vertinant atitiktį.

               (225)

               Komisija taip pat pažymi, kad, kadangi minėtas apsauginis statusas, kuris galėtų būti suteiktas PKT jo prašymu, jam būtų suteiktas laisva nuožiūra, jis negali būti pagrįstas mokesčių sistemos pobūdžiu ar bendruoju tikslu (167).

               (226)

               Todėl nagrinėjama nuostata PKT suteikiamas atrankusis pranašumas, kuris negali būti pagrįstas mokesčių sistemos pobūdžiu ar bendruoju tikslu.

      Esama pagalba

               (227)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad, jei Komisija mano, kad šio dekreto taikymas yra pagalba, tada tai yra esama pagalba.

               (228)

               Komisija pažymi, kad PKT palanki nuostata buvo patvirtinta 2009 m., o ne prieš Graikijai įstojant į ES. Šia nuostata PKT suteikta teisė teikti prašymą dėl šio statuso suteikimo ir jį gauti. Kai PKT pateiks prašymą, turės būti išleistas prezidento dekretas arba ministro nutarimas, kuriuo būtų apibrėžti konkretūs PKT teiktini pranašumai. Tad ypatingo dekreto taikymo PKT prašymu padarinys bus toks, kad konkretus priemonių realizavimas bus įgyvendintas priėmus statuso suteikimo aktą. Todėl PKT palanki priemonė yra nauja pagalba.

         5.3.9.   Atleidimas nuo bendrųjų priverstinio eksproprijavimo taisyklių

               (229)

               Gautuose skunduose, be kita ko, minimas ir PKT atleidimas nuo bendrųjų priverstinio eksproprijavimo taisyklių. Įstatyme, kuriuo patvirtinta koncesijos sutartis, joks panašus atleidimas neminimas. Graikijos valdžios institucijos ir PKT nurodo, kad joks panašus atleidimas nebuvo skirtas, o Komisija neturi pagrindo manyti, kad yra kitaip. Taigi, Komisija mano, kad PKT toks pranašumas nebuvo suteiktas.

         5.4.   Pirmiau nurodytų valstybės pagalbos priemonių palyginimas su panašiomis nuostatomis kitose didelio masto infrastruktūros projektų sutartyse

               (230)

               Pagrindiniai argumentai, pateikti siekiant pagrįsti visas pirmiau nurodytas valstybės pagalbos priemones, yra susiję su būtinybe remti didelio masto viešojo sektoriaus infrastruktūros projektus, užtikrinant aiškų, lankstų ir stabilų mokesčių režimą įmonėms, įsipareigojančioms įgyvendinti šiuos projektus Graikijoje. Siekdami pagrįsti savo argumentus, Graikijos valdžios institucijos ir PKT nurodo daug Komisijos sprendimų, kuriuose buvo nustatyta, kad, finansuojant didelio masto infrastruktūros projektų koncesijos sutartis, kuriose buvo numatytos panašios mokestinės lengvatos, valstybės pagalba nebuvo suteikta.

               (231)

               Komisija išnagrinėjo pateiktus argumentus ir padarė toliau pateiktas išvadas.

               (232)

               Pirmiausia, vadovaujantis nusistovėjusia teismų praktika (168), tokio pobūdžio argumentai neturi jokios reikšmės vertinant Komisijos sprendimo teisėtumą. Kiekviena byla turi būti vertinama vadovaujantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, atsižvelgiant į jos požymius. Bet kuriuo atveju, kaip nurodoma šio sprendimo 107 punkte, panašių priemonių buvimas kitose didelio masto infrastruktūros projektų sutartyse reiškia tik tai, kad šios priemonės yra taikomos vienai įmonių kategorijai, ir todėl yra atrankios.

               (233)

               Bet kuriuo atveju, visi sprendimai, kuriuose minimos Graikijos valdžios institucijos ir PKT, susiję su skirtingomis aplinkybėmis.

               (234)

               Be to, Komisija mano, kad išvada, susijusi su Atėnų tarptautinio oro uosto byla (169), šiuo atveju negalioja. Šiuo atveju veikla, kurią vykdant gauta naudos iš suteiktos pagalbos, nebuvo ekonominė arba dar nebuvo privatizuota, todėl valstybės pagalbos nebuvo suteikta. Priešingai, anuo atveju pati Graikijos valstybė atvėrė uosto įrenginių paslaugų teikimo rinką konkurencijai, konkurso būdu pasiūlydama tą uosto dalį, kuri yra koncesijos sutarties objektas. Taigi, argumentai apie minėto seno sprendimo „neliberalizavimą“ šiuo atveju nėra tinkami.

               (235)

               Dėl Atikos kelio ir Rio-Antirio tilto atvejų Komisija pažymi, kad, nors ir į valstybinių priemonių, susijusių su tais projektais, aprašą buvo įtraukta mokestinių nuostatų, pritaikytų minėtose koncesijose, santrauka, Komisija neišreiškė aiškios pozicijos dėl šių nuostatų, o pasitenkino tik įvertinimu, ar valstybės pagalba projektui buvo apribota mažiausia būtina suma ir ar, įvykdžius konkurso procedūrą, pavyko pasiekti rinkos kainą. Daugumoje kitų sprendimų (170) iš viso neminimos mokestinės lengvatos koncesininkų naudai (o juo labiau, ar jos yra pagrįstos mokesčių sistemos logika), o tiesiog vertinama, ar konkurso procedūra buvo pakankamai atvira, nediskriminacinė ir pagrįsta pigiausiu pasiūlymu. Faktas, kad Komisija gavo koncesijos sutartis, kuriose nurodytos kai kurios mokestinės lengvatos, komunikato rengimo metu, nereiškia, kad Komisija jas išnagrinėjo valstybės pagalbos požiūriu ar kad išreiškė poziciją dėl šių priemonių pobūdžio. Vadovaujantis nusistovėjusia teismų praktika, Komisija turi aiškiai ir tiesiogiai išreikšti poziciją dėl tam tikrų priemonių, kad jos gavėjai suprastų, jog šios priemonės neturi valstybės pagalbos elementų. Tai, kad Komisija neišreiškė pozicijos, nereiškia, kad ji patvirtino minėtas priemones (171).

               (236)

               Lygiai taip pat ir spendime dėl plačiajuosčių tinklų plėtros (172) faktas, kad Komisija įstatymą dėl VPSP, kuriame numatytos panašios nuostatos, nurodė kaip teisinę bazę, nereiškia, kad Komisija netiesiogiai įvertino minėtas nuostatas. Galiausiai, nepanašu, kad sprendimas dėl Salonikų tunelio po jūra (173) yrą susijęs, nes mokestinės priemonės nebuvo vertinamos, o nugalėjęs konkurso dalyvis, kaip buvo numatyta konkurso dokumentuose, nepasinaudojo galimybe gauti dotacijas savo veiklai vykdyti.

               (237)

               Be to, Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad Komisija toliau laikėsi savo pozicijos dėl šioms byloms taikytino vertinimo, 2013 m. gruodžio mėn. priėmus sprendimą dėl valstybės pagalbos ir keturių iš šių projektų pakeitimų (174). Komisija šiuo klausimu pabrėžia, kad minėtuose sprendimuose iš viso neminima jokių mokestinių nuostatų, nes jų objektai yra skirtingi ir, tuo labiau, Komisija jų iš viso negali vertinti.

               (238)

               Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, negalima laikyti, kad Komisija jau yra „patvirtinusi“ panašių nuostatų ir kad pagalbos gavėjas gali nurodyti šį „patvirtinimą“, kad atmestų valstybės pagalbos buvimą (175).

               (239)

               Tad Komisija daro išvadą, kad pirmiau išnagrinėtomis priemonėmis (išskyrus priemonę, nurodytą 5.3.9 punkte) suteikiama atrankiųjų pranašumų, nepagrįstų mokesčių sistemos prigimtimi ir bendruoju tikslu.

         5.5.   Konkurencijos iškraipymas ir poveikis tarpusavio prekybai

               (240)

               Pirmiau nurodytos priemonės, kuriomis suteikiamas atrankusis pranašumas, gali būti laikomos valstybės pagalba, jei jomis yra iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija ir jei jos daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Pagal nusistovėjusią teismų praktiką laikoma, kad valstybės suteikta atrankioji priemonė iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją, jei ja galima pagerinti pagalbą gavusios įmonės konkurencinę padėtį, palyginti su kitomis konkuruojančiomis įmonėmis (176). Kaip apibrėžta SESV 107 straipsnyje, konkurencija iškraipoma, kai valstybė suteikia finansinį pranašumą įmonei, veikiančiai liberalizuotame sektoriuje, kuriame yra arba galėtų būti konkurencija (177).

               (241)

               Kadangi Graikijos valstybė įgyvendino šią koncesiją COSCO taikydama tarptautinio konkurso procedūrą, ji sudarė konkurencines sąlygas uosto paslaugų sektoriui. Kadangi įvairios įmonės iš įvairių valstybių narių gali konkuruoti siekdamos uostų koncesijų, konkretūs mokestiniai pranašumai, kurie buvo suteikti PKT, tačiau nebuvo prieinami visiems kitiems kandidatams konkurso metu, gali būti traktuojami mažiausiai kaip galintys iškraipyti konkurenciją.

               (242)

               Jau tada, kai PKT pasirašė koncesijos sutartį, Pirėjo uostas pasižymėjo dideliu pajėgumu (1,6 mln. TEU) ir buvo laikomas galimu kitų ES uostų konkurentu (178). Pavyzdžiui, Salonikų uostas, Konstancos uostas Rumunijoje, Koperio uostas Slovėnijoje ir kai kurie uostai Italijoje gali būti laikomi tiesioginiais arba bent jau galimais PKT konkurentais. Vadovaujantis koncesijos sutartimi, konteinerių terminalo II ir III prieplaukos, kuriomis naudojasi PKT, kaip numatoma, iki 2015 m. įgaus didžiulį pajėgumą (iki 3,7 mln. TEU). Šis naujas pajėgumas, kurį sukurti padėjo nagrinėjamos priemonės, gali daryti poveikį ir konkurencijai, ir valstybių narių tarpusavio prekybai, nes kitų valstybių narių uostai, ko gero, turi tuos pačius klientus, kaip ir PKT, ir bent jau yra galimi jo konkurentai.

               (243)

               Be to, Komisija pažymi, kad konteinerių perkrovimo terminalai, tokie kaip pagalbos gavėjo, yra daug labiau veikiami konkurencijos, įskaitant ir konkurenciją su trečiosiomis šalimis (Viduržemio jūros regione). Pavyzdžiui, dėl šios investicijos įmonė COSCO Pirėjyje sutelkė savo paslaugas, susijusias su Viduržemio jūra, užuot naudojusis Italijos ir Ispanijos uostais, kuriais įmonė naudojosi anksčiau. PKT konkuruoja su kitais ES uostais ir artimiausiais metais sustiprins savo pozicijas rinkoje.

               (244)

               Kadangi nagrinėjamomis mokestinėmis priemonėmis PKT užtikrinta papildomų apyvartinių lėšų, ypač pradiniu statybos darbų laikotarpiu, tai padėjo COSCO išplėsti savo veiklą ES uosto paslaugų rinkoje ir galimai sustiprino jos konkurencinę padėtį minėtoje rinkoje.

               (245)

               Vadovaujantis pirmiau pateiktais kriterijais, paaiškėja, kad yra tikėtina, jog nagrinėjamos priemonės daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai ir iškraipo arba gali iškraipyti konkurenciją. Vadovaujantis nusistovėjusia teismų praktika, kad pagalba iškraipytų arba galėtų iškraipyti konkurenciją, užtenka to, kad ji darytų poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai ir galėtų iškraipyti konkurenciją (179). Atsižvelgdama į pirmiau pateiktą analizę, Komisija mano, kad nėra būtina apibrėžti tikslią atitinkamų paslaugų įvairovę ar atitinkamą geografinę rinką, nei detaliai analizuoti konkurencijos struktūrą bei su ja susijusius santykius (180).

               (246)

               Dėl PKT pateikto argumento, kad, norint įvertinti mokestinių priemonių poveikį konkurencijai ir tarpusavio prekybai, reikėtų išnagrinėti lygiavertes mokesčių sistemas, veikiančias tose rinkose, Komisija pažymi, kad, pagal nusistovėjusią teismų praktiką (181), tai, kad valstybė narė vienašališkomis priemonėmis siekia suderinti konkurencijos sąlygas, galiojančias kuriame nors ūkio sektoriuje, su sąlygomis, vyraujančiomis kitose valstybėse narėse, nepanaikina šioms priemonėms būdingo valstybės pagalbos pobūdžio.

         Išvados

               (247)

               Dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija daro išvadą, kad PKT suteiktos mokestinės priemonės yra valstybės pagalba pagal ESVS 107 straipsnio 1 dalyje pateiktą apibrėžimą, išskyrus tariamą atleidimą nuo bendrai galiojančių priverstinio eksproprijavimo taisyklių.

         6.   PAGALBOS PRIEMONIŲ SUDERINAMUMO VERTINIMAS

               (248)

               Graikijos valdžios institucijos ir PKT tvirtina, kad pagalbos priemonės turėtų būti laikomos suderinamomis su vidaus rinka, remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktais bei atitinkamomis ES regioninės pagalbos taisyklėmis.

         6.1.   Galimybė taikyti 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gaires
       (182)

               (249)

               Komisija pažymi, kad juridinė teisė naudotis pagalbos priemonėmis, kurią turi PKT, jam buvo suteikta oficialiajame leidinyje paskelbus įstatymą, numatantį šias priemones, t. y. 2009 m. kovo 30 d. (183) Taigi, Komisija įvertins priemones, vadovaudamasi 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėmis, kurios galioja nuo 2009 m. kovo mėn.

               (250)

               Komisija pažymi, kad vertinamos pagalbos priemonės yra mokestiniai pranašumai be numatytos aukščiausios ribos, kurie, remiantis regioninės pagalbos taisyklėmis, gali būti laikomi ne investicine pagalba, o pagalba veiklos išlaidoms. 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėmis išimtiniais ir ypač ribotais atvejais gali būti leidžiama skirti pagalbą veiklos išlaidoms (184) reikalavimus atitinkančiuose regionuose, remiantis nukrypti leidžiančia SESV 107 straipsnio 3 dalies a punkto nuostata. Pirėjo uostas yra Atikos regione, kuris, remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktu, 2009 m. kovo mėn. atitiko regioninės pagalbos reikalavimus kaip „statistinio poveikio“ regionas (185). Taigi, reikėjo išnagrinėti, ar pagalbos priemonės buvo suderinamos su pagalbos veiklos išlaidoms sąlygomis, apibrėžtomis nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėse. Remiantis 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėmis, pagalba veiklos išlaidoms gali būti leidžiama su sąlyga, jei ji yra pagrįsta indėliu į regionų vystymąsi ir savo pobūdžiu, o jos dydis yra proporcingas sunkumų, kuriuos turi sušvelninti, dydžiui. Be to, pagalba veiklos išlaidoms pirmiausia turi būti skiriama atsižvelgiant į iš anksto apibrėžtą reikalavimus atitinkančių sąnaudų ir išlaidų grupę (186) ir turi apsiriboti tam tikru šių išlaidų dydžiu. Pagalba taip pat turi būti laikina ir laikui bėgant mažinama, o regionams pasiekus faktinę sanglaudą su labiausiai pasiturinčiais ES regionais, palaipsniui nutraukta.

               (251)

               Komisija pažymi, kad, atsižvelgiant į pagalbos pobūdį ir sunkumus, kuriuos ji turi sušvelninti, pirmiausia, pagalba ad hoc tokių problemų išspręsti neįmanoma, nes ypač mažai tikėtina, kad įmonei suteikta pagalba veiklos išlaidoms būtų tolygiai išspręstos visos problemos. Be to, priežastys, kurias nurodo Graikijos valdžios institucijos ir PKT, norėdami pagrįsti pagalbos priemones, kaip antai konteinerių transportavimo jūromis sektoriaus plėtra ir modernizavimas, sukuriant investiciniam projektui taikomo mokestinio režimo teisinį tikrumą, negali būti laikomos su šiuo regionu susijusiais sunkumais, kuriuos reikėtų sušvelninti. NET jei Komisija pripažintų šias priežastis susijusiomis su byla, nėra iš anksto apibrėžtų reikalavimus atitinkančių išlaidų, susijusių su tokiais sunkumais, o kartu ir su pagalbos dydžiu. Be to, pagalbos priemonės laikui bėgant nemažėja ir nebuvo suplanuotos taip, kad, 2011 m. sausio 1 d. Atikos regionui tapus c punkto regionu (187), būtų palaipsniui panaikintos. Taigi, remiantis 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairėmis, pagalbos priemonės negali būti laikomos suderinamomis.

         6.2.   SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto tiesioginis taikymas

         Visuotinės svarbos tikslas

               (252)

               Komunikate Darnusis ateities transportas. Siekis sukurti integruotą, technologiškai pažangią ir vartotojams patogią transporto sistemą
                   (188) Komisija pabrėžė, kad uostų ir įvairiarūšių terminalų vystymas yra svarbiausias elementas diegiant pažangią ir integruotą logistikos sistemą Europos Sąjungoje. Komunikate Europos Sąjungos jūrų transporto politikos strateginiai tikslai ir rekomendacijos iki 2018 m.
                   (189) Komisija pabrėžia, kad naujos infrastruktūros kūrimas ir esamų pajėgumų naudojimo gerinimas yra esminiai dalykai siekiant užtikrinti, kad uostai galėtų veiksmingai atlikti savo, kaip patekimo į šalį punkto, funkciją.

               (253)

               Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1315/2013 (190), transeuropinis transporto tinklas (TEN-T) turėtų būti plėtojamas laikantis dviejų lygmenų struktūros, apimančios visuotinį tinklą ir pagrindinį tinklą. Visuotinis tinklas sudaro pagrindinį naujojo TEN-T lygmenį. Jį sudaro visa esama ir planuojama infrastruktūra, atitinkanti reglamento dėl TEN-T reikalavimus. Pagrindinis tinklas turėtų būti pagrindas, kuriuo remiantis būtų plėtojamas tvarus daugiarūšio transporto tinklas, turėtų skatinti viso visuotinio tinklo plėtojimą ir turėtų būti užbaigtas ne vėliau kaip 2030 m. Pirėjo uostas yra vienas iš uostų, įtrauktų į pagrindinį ES tinklą.

               (254)

               Šiuo atžvilgiu Pirėjo uostas yra vienas iš didžiausių ir svarbiausių Viduržemio jūros uostų, o jo veikla atlieka svarbų vaidmenį Graikijos ekonomikos vystymuisi ir yra reikšminga įgyvendinant Europos Sąjungos transporto politikos tikslus. Dėl PKT vykdomų investicijų buvo patobulinta Pirėjo uosto dalis, įrengtas modernus jūrų konteinerių terminalas, išaugo našumas, sandėlių talpa ir atsirado galimybė aptarnauti naujos kartos krovininius laivus, išaugo sujungimo galimybės. Tikimasi, kad koncesijos sutarties pagrindu uosto pajėgumas išaugs nuo mažiausiai 300 000 TEU pirmaisiais koncesijos laikotarpio metais iki mažiausiai 3 700 000 TEU aštuntaisiais koncesijos laikotarpio metais. Taigi, galima laikyti, kad investicija į uosto įrengimus, turinti valstybės pagalbos elementų, gali prisidėti prie visuotinės svarbos tikslo įgyvendinimo.

         Būtinumas ir skatinamasis poveikis

               (255)

               Remiantis šioje srityje Komisijos įgyta patirtimi, pagalba laikoma būtina, jei galima įrodyti, kad įplaukiančių grynųjų pajamų suma, sudaranti investicinę programą, yra nepakankama, kad būtų galima padengti investicines investuotojo išlaidas. Iš esmės, jei šių pajamų nepakanka, privatus investuotojas neapsiimtų vykdyti šio projekto be valstybės paramos, tad valstybės pagalba laikoma būtina.

               (256)

               Graikijos valdžios institucijos ir pagalbos gavėjas tvirtina, kad pagalbos priemonės buvo būtinos, nes be jų projekto finansavimo sąlygos, kurias būtų galėjęs gauti PKT, būtų gerokai nepalankesnės, o tai galėtų sukelti pavojų projekto įgyvendinimui.

               (257)

               Komisija visada laikėsi nuomonės, kad uosto infrastruktūros projektai reikalauja didelių kapitalo investicijų, kurias būtų galima susigrąžinti tik per labai ilgą laikotarpį, o jų ekonominį gyvybingumą užtikrinti be valstybės paramos įmanoma ne visada. Vis dėlto, šiuo atveju Pirėjo uosto direkcija, kaip perkančioji organizacija, kuri vykdė pasiūlymų teikimo procedūrą, rinkdama Pirėjo uosto rangovą jau buvo įvertinusi, kad projekto ekonominis gyvybingumas bus užtikrintas. Šį faktą patvirtina tai, kad, remiantis kvietimo teikti pasiūlymus dokumentais, konkurso laimėtojas turėjo padengti visas investicines išlaidas savo lėšomis. Be to, PKT įsipareigojo praplėsti II prieplauką ir pastatyti III prieplauką, sutikdamas pats padengti visas investicines išlaidas, reikalingas projektui vykdyti. Pateikdamas savo pasiūlymą, kurį Pirėjo uosto direkcija priėmė, PKT buvo įvertinęs, kad jo investicija Pirėjo uoste bus pelninga pati savaime ir nereikės jokios valstybės paramos, nes priešingu atveju būtų neteikęs pasiūlymo arba būtų pateikęs su išlyga dėl projekto pelningumo be specialaus mokestinio režimo. Be to, tai, kad COSCO turėjo tikslą paversti Pirėjo uostą svarbiausiu konteinerių terminalu Viduržemio jūroje, įrodo šio uosto potencialą ir investicinio projekto pelningumą, dėl kurio niekada nebuvo abejonių (191). Todėl negali būti laikoma, kad nagrinėjamos priemonės buvo būtinos investicinės programos ekonominiam gyvybingumui užtikrinti.

               (258)

               Tai, kad China Development Bank (Kinijos plėtros bankas) laukė, kol bus priimtas ratifikavimo įstatymas, neįrodo pagalbos priemonių būtinumo. Kadangi, remiantis Graikijos teisine praktika, koncesijos sutartis turėjo būti patvirtinta įstatymu, bet kuris bankas būtų laukęs, kol bus patvirtintas ratifikavimo įstatymas, neatsižvelgiant į tai, ar nagrinėjamos priemonės bus suteiktos. Be to, pagalbos būtinumo neįrodo ir Europos Investicinio Banko paprašyta apsauga nuo bendrųjų arba diskriminuojančių įstatymų bazės pasikeitimų.

               (259)

               PKT pradėjo statybos darbus po to, kai koncesijos sutartis buvo ratifikuota įstatymu. Tačiau tai susiję su faktu, kad visos šios rūšies viešosios sutartys turi būti ratifikuotos įstatymu. Bet kuri įmonė, esanti PKT vietoje, bet kuriuo atveju lauktų sutarties ratifikavimo. Be to, COSCO įsipareigojo įgyvendinti projektą jau pateikdama savo pasiūlymą, o tai įvyko dar prieš patvirtinant koncesijos aktą, t. y. prieš priimant ratifikavimo įstatymą. Pateikdama pasiūlymą, COSCO žinojo, kad teisiškai įsipareigoja įvykdyti investiciją, jei Pirėjo uosto direkcija pasirinktų ją kaip konkursą laimėjusią įmonę.

               (260)

               Be to, pagalbą gavusi įmonė niekada nebuvo pareiškusi apie finansavimo trūkumą, kurį reikėtų padengti nagrinėjamomis priemonėmis. Tai, kad PKT atliko kiekybinį pagalbos vertinimą tik Komisijai pradėjus oficialią procedūrą, t. y. beveik po 5 metų po koncesijos sutarties pasirašymo, įrodo, kad PKT nebuvo atsižvelgęs į pagalbos dydį rengdamas pradinį verslo planą ir tuo labiau tada, kai COSCO nusprendė vykdyti investiciją. Kalbant apie Komisijos sprendimus, kuriuos nurodo pagalbos gavėjas, Komisijai patvirtinus pagalbą, apie kurią nebuvo pranešta, tais atvejais, kai pagalbos dydis nebuvo kiekybiškai įvertintas iš anksto, Komisija pažymi, kad minėti atvejai šiuo atveju netaikomi, nes jie nėra susiję su uostų infrastruktūros finansavimu, kai turi būti atliktas konkretus finansavimo trūkumo vertinimas, reikalingas dar ir ex post suderinamumo analizei. Taigi, ši pagalba negali būti laikoma būtina projekto įgyvendinimui, nes PKT jį būtų vykdęs bet kuriuo atveju.

               (261)

               Bet kuriuo atveju, kaip jau aiškinta pirmiau, nagrinėjamos priemonės yra neriboti mokestiniai pranašumai, t. y. pagalba veiklos išlaidoms, kurios paprastai yra draudžiamos. Tokios rūšies pagalba gali būti leidžiama tik išskirtinėmis atskirai apibrėžtomis aplinkybėmis. Analizuojant uosto infrastruktūros projekto finansavimo suderinamumą, remiantis 107 straipsnio 3 dalies c punktu, šios rūšies pagalba negali būti laikoma suderinama.

               (262)

               Pagalbos gavėjas tvirtina, kad rinkos nepakankamumas šiuo atveju sukelia būtinumą užtikrinti koncesijos sutarties vykdymo finansinės perspektyvos stabilumą, teisinį tikrumą ir lankstumą. Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad pagal jos nusistovėjusią praktiką būtinumas užtikrinti stabilumą, teisinį tikrumą ir lankstumą negali būti laikomi rinkos nepakankamumu ar pagalbos priemonių suderinamumo teisiniu pagrindu. Be to, svarbus elementas yra tas, kad tokios „perspektyvos“ nebuvimas nesutrukdė COSCO vykdyti investicijos Pirėjo uoste. Todėl Komisija mano, kad tikslas užtikrinti stabilumą, teisinį tikrumą ir lankstumą negali įrodyti nagrinėjamų pagalbos priemonių būtinumo ar skatinamojo pobūdžio.

               (263)

               Atsižvelgdama į tai, kas nurodyta pirmiau, Komisija mano, kad PKT suteiktos pagalbos priemonės nebuvo būtinos, nes nebuvo įrodyta, kad be minėtų priemonių COSCO būtų atsisakiusi vykdyti projektą. Taigi, pagalbos priemonės yra pagalba veiklos išlaidoms, dėl kurios PKT išvengia įprastai patiriamų išlaidų, ir todėl negali būti laikomos suderinamomis. Priėjusi šią išvadą, Komisija nemato būtinybės toliau analizuoti kitas 107 straipsnio 3 dalies c punkto sąlygas dėl proporcingumo ir konkurencijos iškraipymo, ir daro galutinę išvadą, kad pagalbos priemonės yra nesuderinamos.

         7.   PAGALBOS SUSIGRĄŽINIMAS

   Remiantis nusistovėjusia praktika, pagalba, kurią Komisija laiko nesuderinama su bendrąja rinka, turi būti susigrąžinta, kad būtų atstatyta anksčiau buvusi padėtis (192). Kadangi pirmiau nurodytos priemonės yra laikomos neteisėta ir nesuderinama valstybės pagalba, Komisija turės duoti nurodymą susigrąžinti neteisėtai suteiktą pagalbą, kuri yra nesuderinama su vidaus rinka, nebent pagalbos gavėjas turėtų teisėtų lūkesčių arba remtųsi ES teisės bendruoju principu (193).

      Kiekybinis vertinimas

               (264)

               Graikijos valdžios institucijų ir pagalbos gavėjo pateiktas kiekybinis pagalbos vertinimas atliktas remiantis PKT 2009 m. sudaryto verslo plano hipotetinėmis prielaidomis. Taigi, šių prielaidų negalima laikyti pagrindu, siekiant tiksliai kiekybiškai įvertinti pagalbos sumą.

               (265)

               Kadangi Graikijos valdžios institucijos nepateikė reikiamų duomenų, šiame sprendime nenustatyta tiksli pagalbos, kurią PKT gavo iš kiekvienos priemonės, suma. Tačiau Komisija mano, kad valstybė narė, skaičiuodama PKT gautos nesuderinamos valstybės pagalbos sumą, galėtų naudotis toliau pateikiama metodika.

         —   Atleidimas nuo pajamų mokesčio, taikomo susikaupusioms palūkanoms, iki III prieplaukos veiklos pradžios:

               (266)

               Priemone PKT suteikiama pagalba, lygi pajamų mokesčiui, kurį paprastai PKT turėtų sumokėti už susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos pradžios ir nuo kurio PKT buvo atleistas remiantis įstatymo 2 straipsnio 1 dalimi.

               (267)

               Graikijos valdžios institucijos pareiškė, kad PKT negavo realios naudos iš šios nuostatos, nes į savo apmokestinamas pajamas įtraukė palūkanas nuo indėlių grynaisiais (ir todėl šios pajamos buvo apmokestintos pajamų mokesčiu). Taigi, turės būti pateikti duomenys, įrodantys, kad tai iš tikrųjų įvyko.

               (268)

               Jeigu PKT pasinaudojo šia nuostata, Graikijos valdžios institucijos pirmiausia turės nurodyti šias datas:

                           —

                           datą, nuo kurios PKT atleidžiamas nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas,

                           —

                           datą, kada III prieplauka pradėjo veiklą.

               (269)

               Graikijos valdžios institucijos kaip pagrindą turės naudoti kasmetinius PKT indėlius Graikijos bankuose (nuo atleidimo nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas datos) ir atitinkamas palūkanas, susikaupusias kiekvienais metais, ir pritaikyti jiems pajamų mokesčio koeficientą, galiojantį kiekvienais metais.

         —   Teisė susigrąžinti PVM permoką neatsižvelgiant į statybos darbų ar jų dalies užbaigimo datą

               (270)

               Priemone PKT suteikiama pagalba, lygi visai grąžinamo PVM sumai, kurią (remiantis šia nuostata) PKT leidžiama pasilikti, jei darbai neprasidėjo per 5 metus nuo išlaidų susidarymo.

               (271)

               Graikijos valdžios institucijos nurodė, kad PKT, dar nepraėjus 5 metams nuo darbų pradžios, jau naudojasi investicinio projekto objektu, tad dėl penkerių metų atleidimo laikotarpio konkreti suma nėra išieškoma.

               (272)

               Vis dėlto Graikijos valdžios institucijos nepateikė duomenų, įrodančių, kad projekto statybos yra baigtos ir kad investicijos objektas jau yra naudojamas. Todėl Graikijos valdžios institucijos turi pateikti įrodymus, kad projekto statybos darbai jau baigti. Be to, jie taip pat turi pateikti sąskaitų, susijusių su šiomis statybomis, sąrašą ir datas, kada PKT buvo grąžintas PVM už šias sąskaitas.

               (273)

               Jei projekto statybos dar nėra baigtos, data, kai sueina penkeri metai nuo PVM grąžinimo už kiekvieną sąskaitą, susijusią su šiomis statybomis, bus laikoma pagalbos suteikimo data. Pagalba kiekvienu atveju prilygs grąžinto PVM sumai.

         —   Platus investicinės prekės apibrėžimas – tiesioginė teisė be audito susigrąžinti 90 % PVM permokos

               (274)

               Priemone PKT suteikiama pagalba, lygi palūkanoms nuo grąžinamo PVM už visas išlaidas, išskyrus išlaidas, patirtas įsigijus materialias prekes (susijusias su investicine preke), nuo tada, kai suma buvo grąžinta PKT, iki tada, kai PKT būtų gavęs teisę ją susigrąžinti, t. y. 3 metais vėliau, arba iki tada, kai PKT pardavimų pridėtinės vertės mokestį (susijusį su šiomis išlaidomis) būtų galėjęs kompensuoti pirkimų pridėtinės vertės mokesčiu.

               (275)

               Graikijos valdžios institucijos turi atskirti PVM, susijusį su ilgalaikio turto materialiąja dalimi, kuri patenka į investicinės prekės apibrėžimą, nuo pardavimų PVM, susijusio su kitais darbais ir paslaugomis. Tuomet šį pardavimų PVM reikėtų apskaičiuoti. Nuo taip apskaičiuotos sumos Graikijos valdžios institucijos turės apskaičiuoti palūkanas, kurių valstybė turės pareikalauti už išankstinį mokėjimą grynaisiais prieš pasibaigiant trejų metų laikotarpiui, po kurio PKT bet kuriuo atveju galėtų susigrąžinti šias sumas. Šios palūkanos turi būti skaičiuojamos už laikotarpį nuo tada, kai suma buvo grąžinta PKT, iki tada, kai PKT būtų gavęs teisę ją susigrąžinti, t. y. 3 metais vėliau. Jei gali būti įrodyta, kad grąžinimą buvo galima atlikti anksčiau, nei pasibaigus 3 metų laikotarpiui, atitinkamos palūkanos bus skaičiuojamos iki tada, kai PKT pardavimų pridėtinės vertės mokestį (susijusį su šiomis išlaidomis) būtų galėjęs kompensuoti pirkimų pridėtinės vertės mokesčiu.

         —   Teisė reikalauti delspinigių netaikant laiko ar procedūros reikalavimų, jei valstybė negrąžina PVM

               (276)

               Priemone PKT suteikiama pagalba, lygi delspinigiams, kurių (remdamasis šia nuostata) PKT gali reikalauti iš Graikijos valstybės pasibaigus 60 dienų laikotarpiui nuo tada, kai PKT pateikė atitinkamą PVM deklaraciją (prašydamas grąžinti PVM), nors kitos įmonės, esančios panašioje padėtyje, neturėjo teisės reikalauti delspinigių.

               (277)

               PKT pareiškė, kad šia nuostata nepasinaudojo. Jei vis dėlto yra kitaip ir valstybė iš tiesų yra sumokėjusi minėtus delspinigius, tada Graikijos valdžios institucijos turės nurodyti tikslią sumokėtų delspinigių sumą kartu su šių mokėjimų datomis. Šios datos bus laikomos pagalbos suteikimo datomis, o atitinkami sumokėti delspinigiai – nurodytomis dienomis suteiktos pagalbos sumomis.

         —   Nuostolių perkėlimas be laiko apribojimo

               (278)

               Šiuo atveju pagalba būtų lygi papildomam įmonės mokesčiui, kurį būtų turėjęs sumokėti PKT, jei nebūtų perkėlęs nuostolių ilgesniam nei penkerių metų laikotarpiui. Kitaip tariant, pagalba lygi skirtumui tarp pajamų mokesčio, kurį iš tikrųjų sumokėjo PKT, ir pajamų mokesčio, kurį būtų sumokėjęs, jei nebūtų buvę galimybės perkelti nuostolių ilgesniam nei penkerių metų laikotarpiui nuo tada, kai šie nuostoliai buvo patirti.

               (279)

               Pagalbos suteikimo data šiuo atveju bus laikoma ta data, kai būtų reikėję sumokėti šį mokestį. Graikijos valdžios institucijos turės pateikti duomenis, įrodančius PKT kiekvienų metų mokestinius nuostolius ir informaciją, ar jie buvo perkelti ilgesniam nei penkerių metų laikotarpiui. Jei taip, Graikijos valdžios institucijos turės apskaičiuoti šių nuostolių poveikį PKT apmokestinamai bazei ir kartu atitinkamą pajamų mokestį, kurio dėl tokio perkėlimo nesumokėjo PKT.

         —   Galimybė pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų

               (280)

               PKT pareiškė, kad taikė tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą. Graikijos valdžios institucijos turės pateikti įrodymus, kad buvo taikomas tik tiesinis nusidėvėjimo skaičiavimo metodas, ir nepalikti jokios galimybės pereiti prie kito nusidėvėjimo skaičiavimo metodo. Jei buvo taikytas bet koks kitas nusidėvėjimo skaičiavimo metodas, pagalba bus lygi skirtumui tarp įmonės mokesčio, kurį PKT būtų turėjęs sumokėti, jei būtų taikęs tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą, ir įmonės mokesčio, apskaičiuoto taikant bet kurį kitą metodą. Pagalbos suteikimo data bus laikoma diena, kada būtų reikėję sumokėti papildomą mokestį.

         —   Atleidimas nuo žyminio mokesčio už paskolų sutartis, sudaromas projektui finansuoti, ir jų pagalbinius susitarimus

               (281)

               Graikijos valdžios institucijos turės nurodyti, ar PKT buvo sudaręs kitų paskolų sutarčių, be jau minėtų sutarčių su COSCO. Kalbant apie pastarąsias sutartis, pagalba, skirta PKT, bus lygi atitinkamiems žyminiams mokesčiams, kurie yra taikomi tokioms paskoloms. Pagalbos suteikimo data bus laikoma diena, kada būtų reikėję sumokėti šiuos žyminius mokesčius.

         —   PKT kreditorių atleidimas nuo mokesčių, žyminio mokesčio, įmokų, taip pat visų valstybei ar trečiosioms šalims priklausančių teisių, susijusių su paskolos sutarčių kreditorių sutartimis, pagal kurias perduodamos iš jų kylančios pareigos ir teisės

               (282)

               Priemone PKT kreditoriams, ypač COSCO, suteikiama pagalba, lygi žyminiam mokesčiui, kurį įprastomis sąlygomis COSCO būtų turėjusi sumokėti pagal bendrai galiojančias taisykles, jeigu paskolos sutartis, sudaryta su PKT, būtų perleista trečiajai šaliai.

               (283)

               Pasak Graikijos valdžios institucijų, 2009 m. COSCO suteikė PKT dvi paskolas, o jos buvo grąžintos 2011 m. Remiantis šia informacija, Komisija neturi jokios priežasties manyti, kad toks perleidimas yra įvykęs.

               (284)

               Graikijos valdžios institucijos turės patikslinti, ar šia nuostata buvo pasinaudota. Jei iš tiesų ja buvo pasinaudota, Graikijos valdžios institucijos turės apskaičiuoti žyminį mokestį, kuris turėtų būti sumokėtas už šiuos teisinius veiksmus.

         —   Atleidimas nuo žyminio mokesčio už bet kokios rūšies kompensacijas, kurias Pirėjo uosto direkcija moka PKT pagal koncesijos sutartį ir kurios nepatenka į PVM kodekso galiojimo sritį

               (285)

               Šia priemone PKT suteiktas pranašumas, lygus žyminiam mokesčiui, kurį panašiomis aplinkybėmis būtų privalėjęs sumokėti, tačiau buvo nuo jo atleistas. Graikijos valdžios institucijos turės nurodyti, ar šia nuostata buvo pasinaudota. Jei ja buvo pasinaudota, jie turės apskaičiuoti PKT suteiktos pagalbos sumas ir atitinkamas suteikimo datas tuo pačiu būdu, kuris aprašytas kalbant apie pirmiau nurodytas priemones.

         —   Privilegijuotas užsienio investicijų apsaugos statusas, suteikiamas PKT prašymu

               (286)

               Graikijos valdžios institucijos pareiškė, kad šiuo statusu nebuvo pasinaudota. Tačiau, kaip nurodyta 220 konstatuojamojoje dalyje, PKT turi teisę prašyti ir gauti šį privilegijuotą statusą.

      Veiksmų chronologija

               (287)

               Per du mėnesius nuo tada, kai apie šį sprendimą bus pranešta Graikijos Respublikai, Graikija turi informuoti Komisiją apie priemones, kurių jį ketina imtis arba jau ėmėsi:

                           i.

                           nurodyti priemones, kurios iš tikrųjų patenka į reglamento dėl mažos apimties pagalbos taikymo sritį, ir pateikti atitinkamus tai įrodančius argumentus;

                           ii.

                           nurodyti priemones, kuriomis pagalba susigrąžinta, arba jau įsigaliojusią susigrąžinimo programą.

               (288)

               Per keturis mėnesius nuo tada, kai apie šį sprendimą bus pranešta Graikijos Respublikai, Graikija turi informuoti Komisiją apie jau įvykdytą susigrąžinimą.

               (289)

               Iš esmės tai bus galutinis pagalbos susigrąžinimo terminas.

               (290)

               Tais atvejais, kai PKT suteiktas pranašumas neviršija ribų, nurodytų Komisijos reglamente (EB) Nr. 1407/2013 (194), šis pranašumas nelaikomas valstybės pagalba, jei jis atitinka minėtame reglamente pateiktas sąlygas, ir šio pranašumo nereikia susigrąžinti.

               (291)

               Pagalba, kurią reikia susigrąžinti, apima palūkanas, skaičiuojamas nuo datos, kai pagalba buvo suteikta PKT, iki faktinio jos susigrąžinimo. Palūkanos skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir nuo susikaupusių palūkanų pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (195) V skyrių ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004 (196).

         8.   IŠVADOS

               (292)

               Komisija konstatuoja, kad Graikija, pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, neteisėtai taikė toliau nurodytas pagalbos priemones:

                           1.

                           atleidimą nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos pradžios;

                           2.

                           teisę susigrąžinti PVM permoką neatsižvelgiant į sutarties objekto užbaigimo mastą; sąvokos „investicinė prekė“ apibrėžimą PVM taisyklių taikymo tikslu; teisę į delspinigius nuo pirmos dienos praėjus 60 dienų po prašymo grąžinti PVM pateikimo;

                           3.

                           nuostolių perkėlimą be laiko apribojimo;

                           4.

                           galimybę pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, skaičiuojant investicines išlaidas II prieplaukos rekonstrukcijai ir III prieplaukos statyboms;

                           5.

                           atleidimą nuo žyminio mokesčio už paskolų sutartis ir jų pagalbinius susitarimus, sudaromus projektui finansuoti;

                           6.

                           atleidimą nuo mokesčių, žyminio mokesčio, įmokų, taip pat visų valstybei ar trečiosioms šalims priklausančių teisių, susijusių su paskolos kreditorių sutartimis, pagal kurias perduodamos iš jų kylančios teisės ir pareigos;

                           7.

                           atleidimą nuo žyminio mokesčio už bet kokios rūšies kompensacijas, kurias Pirėjo uosto direkcija moka PKT pagal koncesijos sutartį ir kurios nepatenka į PVM kodekso taikymo sritį;

                           8.

                           apsaugą suteikiant specialų užsienio investicijų apsaugos statusą.

               (293)

               Graikijos valdžios institucijos neatleido PKT nuo priverstinio eksproprijavimo taisyklių laikymosi ir todėl nesuteikė jokios pagalbos PKT šiuo atžvilgiu.

               (294)

               Visos pirmiau apibrėžtos pagalbos priemonės yra nesuderinamos su Sutartimi, o pagalba turi būti susigrąžinta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Toliau nurodytos valstybės pagalbos priemonės AB Pirėjo konteinerių terminalo ir jo kreditoriaus COSCO naudai, kurias neteisėtai taikė Graikija, pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, yra nesuderinamos su vidaus rinka:

               1)

               atleidimas nuo pajamų mokesčio už susikaupusias palūkanas iki III prieplaukos veiklos pradžios;

               2)

               teisė susigrąžinti PVM permoką neatsižvelgiant į sutarties objekto užbaigimo mastą; sąvokos „investicinė prekė“ apibrėžimas PVM taisyklių taikymo tikslu; teisė į delspinigius nuo pirmos dienos praėjus 60 dienų po prašymo grąžinti PVM pateikimo;

               3)

               nuostolių perkėlimas be laiko apribojimo;

               4)

               galimybė pasirinkti vieną iš trijų nusidėvėjimo skaičiavimo metodų, skaičiuojant investicines išlaidas II prieplaukos rekonstrukcijai ir III prieplaukos statyboms;

               5)

               atleidimas nuo žyminio mokesčio už paskolų sutartis ir bet kokį pagalbinį susitarimą, sudaromą projektui finansuoti;

               6)

               atleidimas nuo mokesčių, žyminio mokesčio, įmokų, taip pat visų valstybei ar trečiosioms šalims priklausančių teisių, susijusių su paskolos kreditorių sutartimis, pagal kurias perduodamos iš jų kylančios teisės ir pareigos;

               7)

               atleidimas nuo žyminio mokesčio už bet kokią finansinę kompensaciją, kurias Pirėjo uosto direkcija moka PKT pagal koncesijos sutartį ir kurios nepatenka į PVM kodekso taikymo sritį;

               8)

               apsauga suteikiant specialų užsienio investicijų apsaugos statusą.

         2 straipsnis
   Graikijos valdžios institucijos nesuteikė pagalbos atleisdamos AB Pirėjo konteinerių terminalą nuo priverstinio eksproprijavimo taisyklių.
   3 straipsnis
   1.   Graikija privalo iš PKT ir ją patronuojančios įmonės COSCO susigrąžinti suteiktą nesuderinamą pagalbą, nurodytą 1 straipsnyje.
   2.   Pagalba, kurią reikia susigrąžinti, apima palūkanas, skaičiuojamas nuo datos, kai pagalba buvo suteikta gavėjams, iki faktinio jos susigrąžinimo.
   3.   Palūkanos skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir nuo susikaupusių palūkanų pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Reglamentą (EB) Nr. 271/2008, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
   4.   Šio sprendimo priėmimo dieną Graikija panaikina visas nuostatas, kuriomis leidžiama tęsti 1 straipsnyje nurodytų priemonių taikymą.
   5.   Šio sprendimo priėmimo dieną Graikija nutraukia visų neišmokėtų 1 straipsnyje nurodytos pagalbos sumų mokėjimą.
   4 straipsnis
   1.   1 straipsnyje nurodyta suteikta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
   2.   Graikija užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
   5 straipsnis
   1.   Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos Graikija pateikia šią informaciją:

               a)

               visą sumą (kapitalą ir palūkanas), kurią reikia susigrąžinti iš PKT ir ją patronuojančios įmonės COSCO;

               b)

               išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis šiam sprendimui įgyvendinti, aprašą ir

               c)

               dokumentus, įrodančius, kad PKT ir ją patronuojančiai įmonei COSCO buvo nurodyta grąžinti pagalbą.

         2.   Graikija informuoja Komisiją apie nacionalinėmis priemonėmis, kurių imamasi šiam sprendimui įgyvendinti, pasiektą pažangą, kol 1 straipsnyje nurodyta suteikta pagalba bus visiškai susigrąžinta. Komisijai paprašius, ji nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių jau ėmėsi ir kurių planuoja imtis šiam sprendimui įgyvendinti. Be to, ji pateikia išsamią informaciją apie iš gavėjo jau susigrąžintas pagalbos ir palūkanų sumas.
   6 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Graikijai.

      Priimta Briuselyje 2015 m. kovo 23 d.

            Komisijos vardu

         Margrethe VESTAGER

            Komisijos narė

      (1)  OL L 83, 1999 3 27, p. 1.

      (2)  Komisija užregistravo 2009 m. gegužės 13 d.

      (3)  Komisija užregistravo tą pačią dieną.

      (4)  2012 m. liepos 11 d. Komisijos sprendimas 2012C(2012) 4217 final dėl bylos SA. 28876 (C (12/C) (ex CP 202/09) – Graikija – Pirėjo uosto konteinerių terminalas ir Cosco Pacific Limited (OL C 301, 2012 10 5, p. 55).

      (5)  Žr. 4 išnašą.

      (6)  Žr. 1.1 Koncesijos sutarties 1.1 straipsnį dėl sutarties apimties ir 3 straipsnį dėl teisės naudoti ir eksploatuoti.

      (7)  Žr. Koncesijos sutarties 3.1.iii straipsnį.

      (8)  Paskelbtas 2008 m. sausio 30 d. Oficialiame leidinyje. Nuorodos Nr. 2008/S 20–026332 su pakeitimais, 2008 m. kovo 18 d. padarytais dokumentu 2008/S 54–072476, kuriame paraiškų teikimo terminas pratęstas iki 2008 m. gegužės 19 d.

      (9)  Žr. 4 išnašą.

      (10)  i) atleidimas nuo pajamų mokesčio už prekes, darbus ir paslaugas, kurias PKT ne Graikijoje teikia įmonės ar asociacijos, turinčios būstinę už Graikijos ribų, jeigu yra galiojanti dvišalė dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis tarp Graikijos ir tos šalies, kurioje registruotos įmonės, ir ii) PVM grąžinimas per 60 dienų nuo paraiškos pateikimo ir palūkanų norma, kuri galioja apskaičiuojant palūkanas tuo atveju, jei PVM permoka nebūtų gražinta per 60 dienų nuo paraiškos pateikimo.

      (11)  Įstatymo 2 straipsnio 1 dalis.

      (12)  Įstatymo 2 straipsnio 3 ir 4 dalys.

      (13)  Įstatymo 2 straipsnio 5 dalis.

      (14)  Įstatymo 2 straipsnio 6 dalis.

      (15)  Įstatymo 2 straipsnio 8 dalis.

      (16)  Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis.

      (17)  Įstatymo 2 straipsnio 10 dalis.

      (18)  Įstatymo 3 straipsnis.

      (19)  2004 m. sprendimas Danske Busvognmænd prieš Komisiją, T-157/01, Rink. p. I-917.

      (20)  i) Ilgalaikis sutarčių pobūdis, ii) didelių pradinių investicijų poreikis, kuris faktiškai reiškia, kad pradinio laikotarpio pajamos yra ribotos arba lygios nuliui; iii) poreikis užtikrinti išorinį finansavimą; iv) neaiškaus pobūdžio finansinė nauda; v) išaugęs viešasis interesas, skatinantis sėkmingai ir pelningai užbaigti projektą.

      (21)  2012 m. liepos 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ΕS) Nr. 670/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 1639/2006/ΕΒ dėl Konkurencingumo ir inovacijų bendrosios programos įsteigimo (2007–2013 m.) ir Reglamentas (ΕΒ) Nr. 680/2007, nustatantis bendrąsias taisykles dėl Bendrijos finansinės paramos teikimo transeuropinių transporto ir energetikos tinklų srityse (OL L 204, 2012 7 31, p. 1), ir 2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ΕΒ) Nr. 1370/2007 dėl keleivinio geležinkelių ir kelių transporto viešųjų paslaugų ir panaikinantis tarybos reglamentus (EEB) Nr. 1191/69 ir (EEB) Nr. 1107/70 (OL L 315, 2007 12 3, p. 1).

      (22)  Jie pabrėžia, kad VPSĮ Reglamentu (ΕΒ) Nr. 1370/2007 pripažįstama, kad, esant būtinybei užtikrinti mokesčių naudą ar visišką kapitalo amortizaciją, atsižvelgiant į išskirtines investicijas į infrastruktūrą, riedmenis arba transporto priemones, viešųjų paslaugų sutartis gali trukti ilgiau nei paprastai.

      (23)  Sujungtos bylos C-106/09 P ir C-107/09 P, Komisija (C-106/09) ir Ispanija prieš Government of Gibraltar ir Jungtinę Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystę, Rink. 2011, ECLI:EU:C:2011:732, 90–92 punktai.

      (24)  Žr. Komisijos sprendimo pradėti procedūrą 115 punktą.

      (25)  2006 m. Sprendimas Portugalijos Respublika prieš Komisiją, C-88/03, Rink, p. I-7115, 81 punktas.

      (26)  2001 m. Sprendimas Adria-Wien Pipeline, C-143/99, Rink. p. I-8384.

      (27)  2009 m. Sprendimas Presidente del Consiglio dei Ministri prieš Regione Sardegna, C-169/08, Rink. p. I-10821.

      (28)  Sprendimas British Aggregates Association prieš Komisiją, T-210/02 RENV, Rink. 2012 m.

      (29)  Žr., pavyzdžiui, 2012 m. Bendrojo Teismo tyrimą dėl bylos T-210/02 RENV, British Aggregates Association prieš Europos Komisiją, Rink. 2012, 83–91 punktai.

      (30)  2006 m. sprendimai Italijos Respublika ir WAM SpA prieš Komisiją, T-304/04 ir T-316/04, Rink. p. II-64.

      (31)  Sprendimai COMP/M.5398 – HUTCHINSON/EVERGREEN, COMP/M.5450 – KUHNE/HGV/TIU/HAPAG-LLOYD, COMP/JV.55 – HUTCHINSON/RCPM/ECT, COMP/JV.56 – HUTCHINSON/ECT, COMP/M.3863 – TUI/CP SHIPS, COMP/M.5398 – HUTCHINSON/EVERGREEN, COMP/M.3576 – ECT/PONL/EUROMAX, COMP/M.3973 –CMA CGM/DELMAS, COMP/M.3829 MAERRSK/PONL, COMP/M.1674 – MAERSK/ECT, IV/M.831 – P&O/ROYAL NEDLLOYD.

      (32)  2009 m. sausio 23 d. Sprendimas 409/V/2009, p. 22.

      (33)  Salonikų uostas, Konstancos uostas Rumunijoje, Koperio uostas Slovėnijoje ir nemažai uostų Italijoje (plg. sprendimo pradėti procedūrą 173 išnašą).

      (34)  2009 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimas C 21/09 (ex N 105/08, N 168/2008 ir N 169/08) – Graikija. Infrastruktūros ir įrenginių Pirėjo uoste viešas finansavimas (OL C 402, 2012 12 29, p. 25).

      (35)  Dėl didelio atstumo nuo Pirėjo iki šių regionų, šiuolaikinių geležinkelių jungčių ir paslaugų trūkumo, papildomų didelių išlaidų ir dėl pagrindinių jūros kelių, naudojamų atviros jūros konteinerių gabenimui ir aptarnaujančių Viduržemio jūros regiono centrinę dalį per konteinerių terminalus Maltoje (pvz., Maersk), Tarante (pvz., Evergreen), Venecijoje (pvz., MSC) ir Džoja Taure (pvz., MSC), reglamentavimo.

      (36)  Pavyzdžiui, Koperio uosto įplaukos kanalo gylis siekia apie 9 m, o Pirėjo – 15–19 m (paprastai reikalaujama, kad tam, kad į uostą galėtų įplaukti aptarnaujantys laivai, uosto įplaukos gylis turėtų būti gerokai didesnis nei 12 m). 13 500 TEU talpos konteinerius gabenantys laivai atvyksta į Pirėjo terminalą kas savaitę, o tokio srauto negalėtų užtikrinti nė vienas iš šių uostų.

      (37)  Nukreipus perkrovos srautą į bet kurį iš šių uostų, dėl pailgėjusio maršruto išlaidų gerokai padaugėtų, ir tai padarytų šiuos uostus nepatrauklius tokiam srautui.

      (38)  Įprastam atviros jūros laivui įveikti atstumą nuo šio jūrų kelio iki Pirėjo reikia maždaug 16 valandų, iki Salonikų – 44 valandų, iki Koperio – 120 valandų, o iki Konstancos – keleto dienų (nes reikia praplaukti Dardanelus ir Bosforą, o ten kyla problemų dėl eismo apkrovos).

      (39)  Komisijos sprendimo 117 dalyje nurodoma: „Vieninteliai uostai, sudarantys rytinės Viduržemio jūros dalies rinkos dalį, yra uostai, esantys Juodojoje jūroje (Konstancos uostas Rumunijoje, Varnos uostas Bulgarijoje). Tačiau dėl ypatingos situacijos, esančios sąsiauriuose, jungiančiuose Juodąją jūrą su Egėjo jūra, Juodosios jūros uostai nėra pagrindiniai Pirėjo uosto konkurentai. Panašiai, nors ir negalima visiškai atmesti fakto, kad ir kiti ES uostai, kaip antai Italijos ir Slovėnijos uostai Adrijos jūroje, galbūt ir gali konkuruoti su Pirėjo uostu, tačiau konkurencija tarp jų ir Pirėjo uosto yra nedidelė.“

      (40)  Komisijos sprendimo C 21/2009, nurodyto 4 išnašoje, 114 ir 115 dalys.

      (41)  i) Jo dislokacija daugiausiai apgyvendintoje Graikijos dalyje, kurios gyventojų skaičius yra didesnis kaip 5 mln., didžiausioje šalies pramoninėje ir (arba) prekybinėje srityje, ii) daug vietos laivams švartuotis, erdvios sandėliavimo patalpos ir daug vietos laivams stovėti išmetus inkarą, iii) didžiausias vandenų gylis, iv) mažiausias atstumas nuo Sueco–Gibraltaro ašies, v) viena iš konkurencingiausių pasaulyje degalų atsargų rinkų, vi) laivų remonto paslaugų gausa ir platus paslaugų, reikalingų laivų naudotojams, spektras.

      (42)  Komisijos sprendimai bylose N 508/07 Jonijos kelias, N 45/08 – Automagistralė Eleusinas-Korintas-Patra-Pirgas-Tsakona, N 566/07 – Automagistralė Korintas-Tripolis-Kalamata ir atkarpa Lefktrai-Sparta, N 565/07 – Centrinės Graikijos automagistralė, N 633/07 automagistralės Patra-Atėnai-Salonikai-Evzonai atkarpos Maliakos-Klidi koncesijos sutartis, N 134/07 Salonikų tunelio po jūra koncesijos sutartis, N 462/99 Atikos kelias, NN 143/97 Rio-Antirio tiltas, NN 27/96 Tarptautinis oro uostas Spatoje.

      (43)  Komisijos sprendimas byloje NN 27/96 – Tarptautinis oro uostas Spatoje.

      (44)  Komisijos sprendimai bylose N 462/99 Atikos kelias ir NN 143/97 Rio-Antirio tiltas.

      (45)  Sujungtos bylos T-427/04 Prancūzijos Respublika prieš Komisiją ir T-17/05 France Télécom SA prieš Komisiją, [2009] Rink. p. II-0435, 264–266 punktai; nuo C-474/09 P iki C-476/09 P, Territorio Historico de Vizcaya, ECLI:EU:C:2011:522, 70 punktas.

      (46)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 221 konstatuojamąją dalį.

      (47)  Remdamasi tuo pačiu principu, Komisija taip pat patvirtino plačiajuosčio ryšio diegimo žemdirbystės regionuose sistemą (SA. 32866 (2011/N), kurio teisinis pagrindas buvo Įstatymas Nr. 3389/2005 dėl VPSP, kuriuo nustatomos mokestinės nuostatos, panašios į numatytas Įstatymu Nr. 3755/2009.

      (48)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 225 ir 226 konstatuojamąsias dalis.

      (49)  2012 m. a) II prieplaukos srautas padidėjo 76,5 %, palyginti su 2011 m. (2,108 mln. TEU 2012 m., palyginti su 1,188 mln. TEU 2011 m.), b) jos talpa buvo 700 000 TEU didesnė nei buvo numatyta koncesijos sutartyje, c) jos pajamos padidėjo 43 %, palyginti su 2011 m. (nuo 72,87 mln. EUR iki 104,3 mln. EUR). 2012 m. PKT, TRENOSE ir Hewlett Packard pasirašė sutartį, kurios pagrindu pastaroji ketino nukreipti savo produkciją per Graikiją į kitas kaimynines šalis.

      (50)  Įsipareigojimas išlaikyti profesinę paslaptį.

      (51)  Komisijos sprendimai C 39/2009 – Latvija – Ventspilio uosto infrastruktūros valstybinis finansavimas (pagalbos lygis 50 %), SA.30742 Klaipėdos keleivių ir krovinių keltų terminalo infrastruktūros statyba (pagalbos lygis 65 %), SA.34940 (2012/N) Augustos uostas (pagalbos lygis 68,87 %), N 649/2001 Krovos įrenginių finansavimo statusas (pagalbos lygis 94 %), C 21/2009 Infrastruktūros ir įrenginių Pirėjo uoste viešas finansavimas.

      (52)  Žr. 34 išnašą.

      (53)  Reglamentas (ES) Nr. 670/2012.

      (54)  Jie nurodo faktą, kad bankas China Development Bank, vienas iš PKT kreditorių, laukė, kol bus priimtas ratifikavimo įstatymas, kad pasirašytų, jog skiria kreditą PKT. Jie taip nurodo elektroninio pašto laišką, kurį 2009 m. sausio mėn. […] atsiuntė PKT; jame bankas išreiškė esmines abejones dėl minėtos koncesijos sutarties finansavimo. Žinutėje teigiama, kad koncesijos sutartimi neužtikrinta apsaugos priemonių pasikeitus bendrajai įstatymų bazei arba įstatymų bazei, pagal kurią suteikiamas atrankusis pranašumas, ir tvirtinama, kad tai susiję ir su koncesijos sutarties mokesčių baze.

      (55)  Pateikti vertinimai grindžiami AB PricewaterhouseCoopers Business Solutions atliktu tyrimu. Šiuose vertinimuose lyginamos prielaidos, įtrauktos į COSCO verslo planą tuo metu, kai buvo paskelbtas ratifikavimo įstatymas (2009 m. kovo mėn.), ir bendrai taikomos nuostatos. Pagal šio palyginimo rezultatus buvo apskaičiuota suma, kuri atitinka papildomą finansavimą, kurio būtų reikėję PKT, jei nebūtų buvę mokestinių priemonių. Suma, gaunama šiais apskaičiavimais, buvo apskaičiuota diskonto kainomis (taikant 9,0 % metinę diskonto normą, t. y. diskonto normą, naudojamą mažiausio garantuojamo atlygio išpirkimui, kurį pasiūlė PKT konkurso metu, o taip pat 2009 m. kovo mėn. 4,47 % metinė diskonto norma, t. y. bazinė norma, nurodyta Komisijos komunikate). Galiausiai šie apskaičiavimai neapima įstatymo 2.3, 2.5, 2.9, 2.10 ir 3 straipsnių priemonių.

      (56)  Pagal blogiausią galimą scenarijų.

      (57)  Pavyzdžiui, sprendimas C-143/99 Adria-Wien Pipeline GmbH ir Wieterdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH prieš Finanzlandesdirektion für Kärnten, [2001], Rink. p. I-8365, 41 punktas; sprendimas T-335/08 BNP Paribas ir Banca Nazionale del Lavoro SpA (BNL) prieš Komisiją, [2010], Rink. p. II-3323, 204 punktas; ir sprendimai T-425/04, T-444/04, T-450/04 ir T-456/04, Prancūzijos Respublika, France Télécom, Bouyges SA, Bouyges Télécom SA ir AFORS Télécom prieš Komisiją, [2010], Rink. p. II-2009, 216 punktas.

      (58)  Komisijos sprendimas SA.21918 – Prancūzija – Reguliuojami elektros energijos tarifai Prancūzijoje (OL C 398, 2012 12 22, p. 10). 1997 m. rugsėjo 16 d. Komisijos sprendimas 98/353/EB dėl valstybės pagalbos įmonei Gemeinnόtzige Abfallverwertung GmbH (OL L 159, 1998 6 3, p. 58). 2007 m. sausio 24 d. Komisijos sprendimas C(2007) 134 byloje dėl valstybės pagalbos NN 67/05 – Lietuva – Pelno mokesčio koeficiento sumažinimas įmonei „Bite GSM“.2002 m. rugpjūčio 2 d. Komisijos sprendimas 2003/227/EB dėl įvairių priemonių ir valstybės pagalbos, kurią Ispanija investavo į „Terra Mítica SA“, teminį parką prie Benidormo (Alikantė) (OL L 91, 2003 4 8, p. 23), 64 punktas; 2010 m. balandžio 14 d. Komisijos sprendimas byloje dėl valstybės pagalbos NN 30/2009 – Airija – Viešbučių mokestinės lengvatos įmonei Ritz-Carlton Hotel, Powerscourt, Co. Wicklow. 2003 m. kovo 5 d. Komisijos sprendimas 2003/590/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Jungtinė Karalystė ketina pritaikyti įmonės CDC Group plc naudai (OL L 199, 2003 8 7, p. 28). 2009 m. sausio 28 d. Komisijos sprendimas 2009/476/EB dėl pagalbos, kurią Liuksemburgas skyrė steigiant kompensacijų fondą elektros rinkai organizuoti C 43/02 (ex NN 75/01)) (OL L 159, 2009 6 20, p. 11). 1997 m. balandžio 16 d. Komisijos sprendimas 98/212/EB dėl pagalbos, kurią Italija pritaikė įmonei Enirisorse SpA (OL L 80, 1998 3 18, p. 32). 2007 m. kovo 1 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos NN4/07 – „Delitissue Sp. z o.o.“, remiantis dokumentu C(2007) 769.

      (59)  Remiantis PKT skaičiavimais, mokestinių nuostatų priėmimo poveikis realiai vidinės grąžos normai (IRR), į kurią buvo atsižvelgta pirminiame PKT verslo plane 2009 m. kovo mėn., buvo apskaičiuotas kaip […] bazinių vienetų (t. y. […] proc.), o tai atitinka minėto IRR padidėjimą, nesant atitinkamų mokestinių nuostatų, maždaug […] proc. (t. y. nuo […] iki […] proc.).

      (60)  Sujungtos bylos C-180/98–C-184/98 Pavlov ir kiti, [2000], Rink. p. I-6451.

      (61)  Sprendimai 118/85 Komisija prieš Italijos Respubliką, [1987], Rink. p. 2599, 7 punktas; C-35/96; Komisija prieš Italiją, [1998], Rink. p. I-3851, 36 punktas; sujungtos bylos nuo C-180/98 iki C-184/98, [2000], Rink. p. I-6451.

      (62)  Komisijos sprendimai šiose valstybės pagalbos bylose: N 44/10 – Valstybės finansavimas uosto įrenginiams Krievu Sala (OL C 215, 2011 7 21, p. 21, 60–68 konstatuojamosios dalys); C 39/2009 – Ventspilio uosto infrastruktūros valstybinis finansavimas (OL C 62, 2010 3 20, p. 7, 53–58 konstatuojamosios dalys); N 60/06 – Roterdamo uostas (OL C 196, 2007 8 24, p. 1, 42–52 konstatuojamosios dalys); N 520/03 Flamandijos uostai (OL C 176, 2005 7 16, p. 12, 34–54 konstatuojamosios dalys).

      (63)  Žr., be kitų, 2002 m. spalio 24 d. sprendimą C-82/01P Paryžiaus oro uostas, [2002], Rink. p. I-9297), ir 2011 m. kovo 24 d. sprendimą sujungtose bylose Τ-455/08 Freistaat Sachsen ir Mitteldeutsche Flughafen AG prieš Komisiją ir T-443/08 Freistaat Sachsen ir Land Sachsen- Anhalt prieš Komisiją, [2011], Rink. p. II-1311.

      (64)  Sprendimas C-39/94 ir kiti, [1996], Rink. p. I-3547, 60 punktas; sprendimas C-342/96 Ispanija prieš Komisiją, [1999], Rink. p. I-2459, 41 punktas.

      (65)  Sprendimas 173/73 Italija prieš Komisiją, [1974], Rink. p. 709, 13 punktas.

      (66)  Sprendimai C-143/99 Adria-Wien Pipeline, [2001], Rink. p. I-8365, 38 punktas; C-387/92 Banco Exterior de España, [1994], Rink. p. I-877, 13 punktas; ir C-200/97 Ecotrade, [1998], Rink. p. I-7907, 34 punktas;

      (67)  Sprendimas C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze ir kiti, [2006], Rink. p. I-289, 132 punktas.

      (68)  Sprendimas C-280/00 Altmark Trans, [2003], Rink. p. I-7747.

      (69)  Sprendimas C-39/94 SFEI ir kiti, [1996], Rink. p. I-3547, 60–61 punktai.

      (70)  Žr. sujungtas bylas C-71/09 P, C-73/09 P ir C-76/09 P Comitato „Venezia vuole vivere“, Hotel Cipriani Srl ir Società Italiana per il gas SpA (Italgas) prieš Komisiją, [2011], Rink. p. I-4727, 92 ir 94–96 punktai, ir Bendrojo Teismo pirmininko nutartį byloje T-172/14 R Stahlwerk Bous prieš Komisiją, 59 ir 60 punktai.

      (71)  Įstatymo 2 straipsnio 9 dalis.

      (72)  Sprendimai C-143/99 Adria-Wien Pipeline, [2001], Rink. p. I-8365, 41 punktas; C-308/01 GIL Insurance ir kiti, [2004], Rink. p. I-4777, 68 punktas; C-172/03 Heiser, [2005], Rink. p. I-1627, 40 punktas.

      (73)  Žr. sprendimus C-143/99 Adria-Wien Pipeline, 41 punktą; C-308/01 GIL Insurance ir kiti, [2004], Rink. p. I-4777, 68 punktą; C-172/03, Heiser, [2005], Rink. p. I-1627, 40 punktą; C-88/03, Portugalija prieš Komisiją, [2006], Rink. p. I-7115, 54 punktą; T-233/04, Nyderlandai prieš Komisiją, 86 punktą.

      (74)  Žr., pavyzdžiui, sprendimą C-279/08Ρ, Komisija prieš Nyderlandus (NOx), [2011], Rink. p. I-7671, 62 punktas.

      (75)  Sujungtos bylos C-106/09 P ir C-107/09 P, Komisija ir Ispanija prieš Gibraltaro Vyriausybę ir Jungtinę Karalystę, [2001], Rink., p. I-11113.

      (76)  Žr. sujungtas bylas T-92/00 ir T-103/00, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, Ramondín, SA ir Ramondín Cápsulas prieš Komisiją, [2002], Rink. p. II-1385, 51 punktą.

      (77)  Žr. sprendimą C 279/08 P Komisija prieš Nyderlandų Karalystę, [2011], Rink. p. I-7671, 50 punktą.

      (78)  Sprendimas C-75/97 Belgija prieš Komisiją, [1999], Rink. p. I 3671, 32 punktas; C-143/99 Adria Wien Pipeline και Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke, [2011], Rink. p. I 8365, 48 punktas; C- 409/00 Ispanija prieš Komisiją, [2003], Rink. p. I 1487, 48 punktas.

      (79)  Sujungtos bylos T-92/00 ir T-103/00 Ramondin ir Ramondín Cápsulas prieš Komisiją, [2002], Rink. p. II-1385, 39 punktas. Šioje byloje teismas nusprendė, kad mokestinės priemonės taikymas tik investicijoms, viršijančioms tam tikrą ribą, reikštų, kad ši priemonė galioja de facto tik įmonėms, turinčioms daug piniginių išteklių.

      (80)  Žr., pvz., sujungtas bylas nuo C-78/08 iki C-80/08, Paint Graphos ir kiti, [2011], Rink. p. I-7611, 69 punktas.

      (81)  Žr. Sprendimą sujungtose bylose nuo C-78/08 iki C-80/08, Paint Graphos ir kiti, [2011], Rink. p. I-7611, 69 ir 70 punktai; sprendimą C-88/03 Portugalija prieš Komisiją, [2006], Rink. p. I-7115, 81 punktas; sprendimą C-279/08 P Komisija prieš Nyderlandus (NOx), [2011], Rink. p. I-7671; sprendimą C-487/06 P Βritish Aggregates Association prieš Komisiją, [2008], Rink. p. I-10515.

      (82)  Žr., be kitų, sprendimus C-279/08P Komisija prieš Nyderlandus, [2011], Rink. p. I-07671, 75 punktas; C-487/06 P British Aggregates prieš Komisiją, [2008], Rink. p. I-10505, 92 punktas; C-241/94 Prancūzijos Respublika prieš Komisiją, [1996], Rink. p. I-4551, 21 punktas; C-342/96 Ispanija prieš Komisiją, [1999], Rink. p. I-2459, 23 punktas; C-75/97 Belgija prieš Komisiją, 25 punktas.

      (83)  Šiuo klausimu žr. sujungtas bylas T-92/00 ir Τ-103/00, Ramondín SA ir Ramondín Cápsulas SA prieš Komisiją, [2002], Rink. p. II-1385, 62 punktą.

      (84)  Arba vėliausiai iki 2015 m. spalio 31 d.

      (85)  Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 1 dalis.

      (86)  Įstatymo 99 straipsnio 1 dalies a punkto pirma pastraipa kartu su Graikijos pajamų apmokestinimo kodekso 12 straipsnio 1 dalimi, 105 straipsnio 1 dalies b punktu ir 109 straipsnio 1 dalimi. Minėtas įmonių pajamų mokestis 2010 finansiniais metais sudarė 25 %, 2011 finansiniais metais – 24 %, 2012 finansiniais metais – 20 %, 2013 finansiniais metais – 22 %, 2014 finansiniais metais – 26 %, ir t. t.

      (87)  Tada galiojo mokesčio išskaičiavimas, remiantis PMK 99 straipsnio 1 dalies a punktu.

      (88)  Pasak Graikijos valdžios institucijų, terminas „susikaupusios palūkanos“ naudojamas apibūdinti buhalterinę metodiką palūkanų kaupimui apskaičiuoti, pagal kurią palūkanos atsiranda, atsižvelgiant į disponuojamų sumų srautą ir sumas. Kitaip sakant, „susikaupusios palūkanos“ yra palūkanos, priklausančios nuo tam tikros sumos per tam tikrą laikotarpį (neatsižvelgiant į tai, ar palūkanos yra terminuotos ar neterminuotos). Pasak Graikijos valdžios institucijų, PKT turėtų gauti tokių palūkanų iš savo indėlių grynaisiais finansinėse institucijose.

      (89)  Mokestinė lengvata susikaupusioms palūkanoms bus taikoma laikotarpiui, kuris gali skirtis, neatsižvelgiant į tai, ar darbai vyks laiku, ar pavėluotai, tačiau turi nustatytą pabaigos datą. Pagal koncesijos sutarties 12 straipsnį, III prieplauka turi pradėti veikti po 48 mėnesių nuo statybos darbų pradžios, tačiau bet kuriuo atveju ne vėliau 2015 m. spalio 31 d.

      (90)  Jei nėra sutarties dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo.

      (91)  Žr. 95–97 konstatuojamąsias dalis.

      (92)  T. y. 103 straipsnio 1 dalies m punktas.

      (93)  Sprendimas C-241/94, Prancūzija prieš Komisiją (Kimberly Clark), [1996], Rink. p. I-4451. Taip pat žr. pranešimo dėl mokestinės pagalbos 21 konstatuojamąją dalį.

      (94)  Įstatymo Nr. 3755/2009 2 straipsnio 2 ir 3 dalys.

      (95)  PVM kodekso 30 straipsnio 1 dalis.

      (96)  PVM kodekso 32 straipsnio 3 dalis.

      (97)  Kadangi galioja trejų metų terminas PVM permokai perkelti.

      (98)  PVM kodekso 33 straipsnio 4 dalis.

      (99)  Kaip šis sprendimas galiojo ratifikavimo įstatymo priėmimo metu.

      (100)  Įskaitant ir su investicine preke susijusį atvejį.

      (101)  Ministro įsakymo Nr. 1073/2004 2 straipsnio 7 dalis.

      (102)  PVM kodekso 33 straipsnio 3 dalis. Šis penkerių metų apribojimas negalioja komunalinių paslaugų įmonėms.

      (103)  Įstatymo Nr. 1473/1984 38 straipsnio 2 dalis.

      (104)  Prefektūros tarybos nutarimai Nr. 1948/1992, 3035/1992, 1274/2002, 1207/2012 ir 1501/2012, o taip pat Atėnų administracinio teismo nutartys Nr. 222/2009, 223/2009 ir 2141/2009 ir Salonikų administracinio teismo nutartis Nr. 4793/2013. Šis išaiškinimas grindžiamas Įstatymo galios dekreto Nr. 26–6/10–7/1944 (Teisminių procedūrų kodeksas) 21 straipsniu, kuriame numatyta, kad „įprastinės teisėtos palūkanos ir delspinigiai <…> pradedami skaičiuoti nuo to momento, kai valstybei pranešama apie apeliacinio skundo teikimą“.

      (105)  Pagal Mokestinių procedūrų kodeksą, mokesčių mokėtojas gali pateikti apeliacinį skundą per 20 dienų nuo tos dienos, kai jam pranešama apie minėtą veiksmą.

      (106)  Remiantis apibrėžimu, pateikiamu PVM kodekso 33 straipsnio 4 dalimi.

      (107)  Sprendimas C-110/94, Intercommunale voor Zeewaterontzilting (INZO), [1997], Rink. p. I–870.

      (108)  Sprendimo byloje C-110/94 15 dalis.

      (109)  Žr. Įstatymo Nr. 3389/2005 29 straipsnio 3 dalį su pakeitimais, padarytais Įstatymo Nr. 4013/2011 18 straipsnio 2 dalimi.

      (110)  Taip pat reiškia teisinį tikrumą, kad bet kokios rūšies PKT išlaidos bus traktuojamos vienodai, nors remiantis bendrai galiojančiomis taisyklėmis to nebūtų.

      (111)  Šis laiškas datuotas 2008 m. spalio 31 d. ir buvo pateiktas Graikijos valdžios institucijoms, vykstant procedūrai, prieš pradedant oficialią tyrimo procedūrą, kaip pastabų, datuotų 2011 m. vasario 1 d., 2 priedas. Komisija jį užregistravo 2011 m. vasario 8 d., registro numeris 2011/013591.

      (112)  Konkrečiai jie prašė grąžinti 90 % permokos per 1 mėnesį nuo prašymo pateikimo dienos, o 10 % permokos – per vienerius metus. Šis grąžinimas iš esmės atitinka grąžinimą, galiojantį investicinėms prekėms.

      (113)  Sprendimai T-68/03, AB Aviakompanijos Olimpiaki Paslaugos prieš Komisiją, [2007], Rink. p. II-2911, 361 punktas; C-25/07 Alicja Sosnowska prieš Dyrektor Izby Skarbowej, [2008], Rink. p. I-5129.

      (114)  Įsipareigojimas grąžinti PVM atsiranda pirkimo PVM mokėjimo metu, o teisė įskaityti PVM„<…> vykdoma iš karto <…> nors valstybės narės turi galimybę savo nuožiūra nustatyti PVM permokos grąžinimo procedūrą, tačiau jų nustatoma procedūra neturi pažeisti bendrosios PVM sistemos neutralumo principo, įpareigojant apmokestinimo subjektą visiškai ar dalinai užsikrauti mokestinę naštą. <…>“ Tai reiškia, kad skirtumas turi būti grąžinamas per pagrįstą laikotarpį. Sprendimas C-25/07 Alicjia Sosnowska, [2008], Rink. p. I-5129, 15–16 punktai.

      (115)  PMK 105 straipsnio 11 dalis kartu su 4 straipsnio 3 dalimi.

      (116)  Sprendimas T-55/99, Confederación Española de Transporte de Mercancías (CETM) prieš Komisiją, [2000], Rink. p. II-03207, 53 punktas.

      (117)  Pagal tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą nusidėvėjimo vertė skaičiuojama pagal pastovų koeficientą nuo pradinės rinkos vertės arba nuo pakoreguotos rinkos vertės, pridėjus patobulinimų arba papildomai pridėtų dalių vertę.

      (118)  Nagrinėjamos nuostatos priėmimo metu PMK 31.1.f straipsnyje buvo numatyta šios taisyklės išimtis, susijusi su naujais įrenginiais ir mechanine arba technine pramonės, kasybos, karjerų naudojimo ir mišrių šios rūšies įmonių įranga. Šiais atvejais įmonės galėjo naudoti ir mažėjančios vertės nusidėvėjimo skaičiavimo metodą. Ši nuostata buvo pakeista ir dabar numato tik bendrąjį tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą visiems atvejams.

      (119)  Prezidento dekretas Nr. 299/2003 dėl aukščiausių ir žemiausių nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientų nustatymo. Šiuo dekretu nustatomos aukščiausios ir žemiausios nusidėvėjimo skaičiavimo koeficiento ribos pagal ilgalaikio turto kategoriją. Apmokestinamos įmonės turi pasirinkti bet kokį nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientą nustatytose ribose. Jei įmonė yra pasirinkusi nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientą šiose ribose, ji privalo skaičiuoti nusidėvėjimą taikydama tą patį koeficientą visam tos pačios kategorijos ilgalaikiam turtui, kurį įmonė nusipirko per tą patį mokestinį laikotarpį. Ilgalaikiam to pačios kategorijos turtui, nusipirktam skirtingais mokestiniais laikotarpiais, įmonės gali taikyti skirtingą nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientą, tačiau bet kuriuo atveju jos privalo užbaigti nusidėvėjimo skaičiavimo procedūrą pagal pradinį nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientą, taikomą visam ilgalaikiam tos pačios kategorijos turtui, nusipirktam per tą patį mokestinį laikotarpį.

      (120)  Šios rūšies „rezervas“ nėra ilgalaikis įmonės turtas, o tik fiksuoto turto nusidėvėjimas, kuris bus grąžintas valstybei arba trečiosioms šalims.

      (121)  PMK 31.1.g straipsnis.

      (122)  Ministro nutarimas Nr. 100/2005 (Ministro nutarimas Nr. 1003821/10037/B0012, [2005], OL B 80): iš bendrųjų įmonių pajamų išskaičiuojamos išlaidos, remiantis administraciniais sprendimais ir teismų praktika.

      (123)  PMK 31.1.l straipsnis.

      (124)  PMK 105 straipsnio 12 dalis su pakeitimais, padarytais Įstatymu Nr. 4013/2011. Metodas, nustatomas Įstatymo Nr. 1892/1990 97 straipsnio 5 dalyje, taikomas automobilių stovėjimo aikštelėms.

      (125)  Metodas, numatytas Įstatyme Nr. 1914/1990 BOT projektams. Pagal Įstatymo Nr. 2052/1992 9 straipsnio 8 dalį, projektai, vykdomi su pilnu arba daliniu trečiųjų šalių finansavimu, statybos išlaidų nusidėvėjimas ir paskolų bei kreditų palūkanos statybos laikotarpiu, kurie yra laikomi statybos išlaidomis, vykdomi pagal tą patį metodą.

      (126)  Nusidėvėjimo skaičiavimo metodas įmonėms, statančioms oro uostus, nustatytas Įstatymo Nr. 2093/1992 26 straipsnio 8 dalyje.

      (127)  Pavyzdžiui, ilgalaikio turto vertė, pelningumas, verslo planas.

      (128)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 165 konstatuojamąją dalį.

      (129)  Dar didesnę, nei numatoma, pavyzdžiui, VPSP (nedarant įtakos pozicijai, kurios gali laikytis Komisija dėl mokestinių nuostatų, susijusių su VPSP).

      (130)  Nagrinėjama nuostata padėjo panaikinti bendrojoje Graikijos mokesčių sistemoje buvusią spragą, susijusią su ilgalaikio turto, naudojamo uosto konteinerių terminalo veikloje, kaip ir turtas, kurį naudos PKT koncesijos sutarties tikslais, nusidėvėjimo skaičiavimu. Įstatymo Nr. 2937/2001 34 straipsniu nustatomos specialios nusidėvėjimo skaičiavimo kvotos, kurias naudos Pirėjo uosto direkcija ir Salonikų uostas linijinio nusidėvėjimo skaičiavimo metodo pagrindu konkrečioms jų naudojamo ilgalaikio uosto turto rūšims. Graikijos valdžios institucijos tvirtina, kad šie koeficientai netaikomi PKT. Pasak Graikijos valdžios institucijų, jei PKT būtų pasirinkęs linijinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą ir jam būtų leista taikyti šiuos nusidėvėjimo skaičiavimo koeficientus, nusidėvėjimo skaičiavimo laikotarpis būtų buvęs ilgesnis nei koncesijos sutarties laikotarpis. Kita vertus, jei PKT privalėtų taikyti tiesinį nusidėvėjimo skaičiavimo metodą pagal kitokius koeficientus, nei taiko Pirėjo uosto direkcija ir Salonikų uostas, jis būtų nepalankesnėje padėtyje nei šios įmonės (sprendimo pradėti procedūrą 166 konstatuojamoji dalis).

      (131)  Žr. sprendimo Portugalija prieš Komisiją, 81 punktą, nurodytą 80 išnašoje.

      (132)  Žr. Komisijos vertinimą šiuo klausimu 98–100 konstatuojamosiose dalyse.

      (133)  1931 m. liepos 28 d. Prezidento dekretas (OL A 239/1931), iš dalies pakeistas Įstatymu Nr. 2873/2000.

      (134)  Tačiau PVM įvedimas neturėjo įtakos žyminiam mokesčiui, taikomam paskolų sutartims.

      (135)  Pagal nusistovėjusią teismų praktiką, paskolos sutartis, sudaroma už Graikijos ribų privačiojo dokumento pagrindu, turi būti apmokestinta Graikijoje žyminiu mokesčiu, jei paskola yra vykdoma Graikijoje. „Vykdymas Graikijoje“ yra tada, kai paskolos sumą užsienio skolintojas Graikijoje perduoda paskolos gavėjui, esančiam Graikijoje. „Paskolos sumos perdavimas Graikijoje“ laikomas tada, kai skolintojas faktiškai perveda paskolos sumą į paskolos gavėjo sąskaitą Graikijos banke (Teisinės valstybės tarybos Aiškinamasis raštas Nr. 964/1955, Salonikų pirmosios instancijos teismo Nutartis Nr. 2123/1963, Atėnų pirmosios instancijos mokesčių teismo Nutartis Nr. 2163/1967, Atėnų pirmosios instancijos teismo Nutartis Nr. 6043/2001, Valstybės tarybos sprendimai Nr. 2996/1991, 984/1992). Be to, Valstybės taryba (Graikijos vyriausiasis administracinis teismas) Sprendime Nr. 3639/2013 nusprendė, kad „<…> jei paskolos sutartis, sudaryta privačiu dokumentu užsienyje, apima įsipareigojimus, kurie bus vykdomi Graikijoje, yra apmokestinama žyminiu mokesčiu, o tokį įsipareigojimą sudaro šioje sutartyje numatytas paskolos gavėjo įsipareigojimas savo nurodymu užsienio šalies bankui pervesti į Graikiją paskolos teikėjo jo vardu pervestą užsienyje sutartą paskolos sumą“.

      (136)  Pagal 2,4 % koeficientą.

      (137)  Pagal tą patį 2,4 % koeficientą.

      (138)  Komisijos vertinimas šiuo atveju reiškiamas nepažeidžiant pozicijos, kurią ji pareikš dėl lengvatų ne šioje procedūroje.

      (139)  Kaip aprašyta pirmiau 134 išnašoje.

      (140)  Graikijos valdžios institucijos ir PKT nurodo dvi 54,8 mln. EUR ir […] mln. EUR vertės paskolų sutartis, kurias PKT sudarė su patronuojančiąja įmone COSCO, kad pradėtų investicijas Pirėjo uoste.

      (141)  Sprendimas Nr. 617/2006, kuriuo aiškinamas kodekso 8 straipsnis dėl žyminio mokesčio.

      (142)  Kodekso 8 straipsnis dėl žyminio mokesčio. Žr. nusistovėjusią teismų praktiką šiuo klausimu, 134 išnaša.

      (143)  Remiantis koncesijos sutarties 3.1 straipsniu.

      (144)  Aiškinamasis cirkuliaras Nr. 1027/1990.

      (145)  Žr. 134 išnašą.

      (146)  Pagal tą patį 2,4 % koeficientą.

      (147)  Ministro nutarimo Nr. 44/1987 3 straipsnis. Žyminio mokesčio mokestinės nuostatos taikymas įvairiose sutartyse ir aktuose.

      (148)  Remiantis Įstatymo Nr. 1642/1986 57 straipsnio 1 dalies b punktu, sandėriai, patenkantys į PVM taikymo sritį pagal to paties įstatymo 2 straipsnį, ir jų pagalbiniai susitarimai yra atleidžiami nuo žyminio mokesčio. Remiantis Graikijos PVM kodekso 2 straipsniu (Įstatymas Nr. 2859/2000, iš dalies pakeistas Įstatymu Nr. 1642/1986, kuriuo į Graikijos įstatymų bazę įvestas PVM), PVM taikomas teikiamoms prekėms ir paslaugoms, kai jos teikiamos už atlygį. Remiantis galiojančiu šių nuostatų aiškinimu, kompensacijos mokėjimas nepatenka į paslaugų teikimo už atlygį sąvoką ir todėl yra apmokestinamas žyminiu mokesčiu, o ne PVM.

      (149)  Remiantis Įstatymo Nr. 2688/1999 2 straipsniu, kartu su Įstatymo Nr. 1559/1950 362 straipsniu. Komisijos pozicija šiame sprendime pateikiama nedarant įtakos galimai pozicijai, kurios dėl šios nuostatos ji gali laikytis ateityje.

      (150)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 188 ir 203 konstatuojamąsias dalis.

      (151)  Šis konkretus statusas gali būti pakeistas tik gavus įmonės, kuriai jis buvo suteiktas, sutikimą.

      (152)  Įstatymo galios dekreto 8 ir 11 straipsniai.

      (153)  Gali būti numatytas pataisymas, jei bus sumažinti įprasti apribojimai.

      (154)  Ši priemonė nėra numatyta prezidento dekrete, tačiau Graikijos valdžios institucijos jį įtraukė į priemonių, kurios buvo priimtos praeityje šio specialaus statuso pagrindu, sąrašą.

      (155)  Remiantis prezidento dekreto 9 straipsnio 2 dalimi, šis padidinimas reiškia šių įmonių ilgalaikio turto vertės padidinimą suma, viršijančia pusę šio turto vertės arba viršijančia 1 mln. USD.

      (156)  Išskyrus atvejį, jei rekvizicijos tikslas yra patenkinti ginkluotųjų pajėgų poreikius karo metu tik tam laikotarpiui, kol trunka karinis konfliktas, ir išlaikant teisę į tinkamą kompensaciją.

      (157)  Dekretu taip pat numatomos ir kitos privilegijas ir (arba) sąlygos į jo sritį patenkančioms įmonėms: i) specialios sąlygos paskolų arba akcinio kapitalo repatriacijai (iki 10 % importuoto kapitalo per metus); kumuliatyvinis pelno eksportas (iki 12 %, neįskaitant mokesčių, nuo importuoto ir nerepatrijuoto kapitalo per metus); ir palūkanų eksportas (iki 10 % per metus) bei leidimas pervesti valiutą, reikalingą mokėjimams už įrengimus ar kitos formos užsienyje įsigyjamą kapitalą, už Graikijos ribų, ii) galimybė įdarbinti užsieniečius kaip techninį ir administracinį personalą ir leidimas eksportuoti jų darbo užmokesčio sumas valiuta; bei leidimas laikyti įmonės sąskaitas užsienio valiuta.

      (158)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 213 konstatuojamąją dalį.

      (159)  Komisijos pozicija šiuo klausimu pateikiama nedarant įtakos jokiems veiksmams, kurių ji gali imtis minėto prezidento dekreto atžvilgiu.

      (160)  Dekreto 3 straipsnio 2 dalyje nurodomos tam tikros privilegijos ir lengvatos, kurios gali būti suteiktos jo pagrindu. Įstatymo galios dekreto Nr. 4256/1962 5 straipsnio 3 dalyje, kurioje išaiškinamas 1953 m. dekretas, apibrėžiama, kad „administracijos nuožiūra gali būti priimti bet kokie kitokie sprendimai, susiję su investicija <…> kaip tik administracija manys esant tikslinga, siekiant šio įstatymo galios dekreto tikslų, konkrečiai užsienio kapitalo pritraukimo <…>, tik su sąlyga, kad <…> tuo sprendimu nebus prieštaraujama šioms nuostatoms“. Taigi, galima daryti išvadą, kad administracija turi visišką laisvę savo nuožiūra nustatyti naujas sąlygas bei „lengvatas“, dėl kurių šios investicijos taps patrauklesnės.

      (161)  Žr. sprendimo pradėti procedūrą 209–216 konstatuojamąsias dalis.

      (162)  Žr. šio sprendimo 92–97 konstatuojamąsias dalis.

      (163)  Sprendimas C-487/06 P British Aggregates, [2008], Rink. p. I-10515, 92 punktas.

      (164)  Šis sprendimas nereiškia išankstinio nusistatymo dėl pozicijos, kurią gali išreikšti Komisija dėl minėto įstatymo galios dekreto.

      (165)  Žr. Komisijos komunikato dėl mokestinės pagalbos 21 ir 22 punktus.

      (166)  Komisijos komunikatas dėl valstybės pagalbos priemonėse, susijusiose su tiesioginiu įmonių apmokestinimu, taisyklių taikymo (OL C 384, 1998 12 10, p. 3).

      (167)  Žr. Komisijos komunikato dėl mokestinės pagalbos 24 ir 27 punktus.

      (168)  Žr., pavyzdžiui, Bendrojo Teismo sprendimo T-445/05, Assogestioni et Fineco Asset Management prieš Komisiją, 145 punktą ir pateiktą nusistovėjusią teismų praktiką.

      (169)  Žr. Komisijos sprendimą NN 27/96 Tarptautinis oro uostas Spatuose.

      (170)  Žr. Komisijos sprendimus N 508/07 Jonijos kelias, N 45/08 – Automagistralė Eleusinas-Korintas-Patra-Pirgas-Tsakona, N 566/07 – Automagistralė Korintas-Tripolis-Kalamata ir atkarpa Lefktrai-Sparta N 565/07 – Centrinės Graikijos automagistralė, N 633/07 Automagistralės Patra-Atėnai-Salonikai-Evzonai atkarpos Maliakos-Klidi koncesijos sutartis, N 134/07 Salonikų tunelio po jūra koncesijos sutartis.

      (171)  Sprendimai sujungtose bylose T-427/04 Prancūzija prieš Komisiją ir T-17/05 France Télécom SA prieš Komisiją, [2009], Rink. p. II-0435, 264–266 punktai; nuo C-474–09 P iki C-476/09 P, Territorio Historico de Vizcaya – Diputación Foral de Vizcaya, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava ir Territorio Histórico de Guipúzcoa – Diputación Foral de Guipúzcoa prieš Europos Komisiją, [2011], Rink. p. I-113, 70 punktas.

      (172)  SA.32866 (11/N) – Graikija. Plačiajuosčių tinklų plėtra Graikijos žemdirbystės regionuose.

      (173)  Žr. Komisijos sprendimą 134/07 dėl Salonikų tunelio po jūra koncesijos sutarties.

      (174)  Žr. sprendimą C(2013) 9253 final – Valstybės pagalba SA.36894 dėl AB Jonijos kelio projekto restruktūrizavimo, sprendimą C(2013) 9275 final – Valstybės pagalba SA.36877 dėl AB Egėjo automagistralės projekto restruktūrizavimo, sprendimą C(2013) 9253 final – Valstybės pagalba SA.36878 dėl AB Olimpijos kelio projekto restruktūrizavimo, ir sprendimą C(2013) 9274 final – Valstybės pagalba SA.36893 dėl AB Centrinės Graikijos automagistralės projekto restruktūrizavimo (E65).

      (175)  Bet kuriuo atveju Komisija suvokia, kad PKT taikomos mokestinės lengvatos nustatytos įstatymu, kuriuo patvirtinta koncesijos sutartis, o ne pačia koncesijos sutartimi, nes Pirėjo uosto direkcija nėra kompetentinga suteikti mokestinių lengvatų. Tačiau, priešingai nei bylose, kuriomis remiasi Graikijos valdžios institucijos, koncesininkas šioje byloje turėjo atlikti tik investicinį projektą, be jokios valstybės ar viešojo sektoriaus pagalbos.

      (176)  Sprendimas 730/79 Phillip Morris, [1980], Rink. p. 267, 11 punktas; sujungtos bylos T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 iki 607/97, T-1/98, T-3/98 iki T-6/98 ir T-23/98, Alzetta Mauro ir kiti prieš Komisiją, [2000], Rink. p. II-2325, 80 punktas.

      (177)  Sujungtos bylos T-298/97, T-312/97 ir kt. Alzetta, [2000], Rink. p. II-2325, 141–147 punktai; Sprendimas C-280/00, Altmark Trans, [2003], Rink. p. I-7747.

      (178)  Žr. 2009 m. gruodžio 18 d. Komisijos sprendimą C 21/09 (ex N 105/08, N 168/08 ir N 169/08) – Graikija. Infrastruktūros ir įrengimų viešasis finansavimas Pirėjo uoste (OL C 402, 2012 12 29, p. 25, 90 ir 91 punktai).

      (179)  Žr. sujungtas bylas T-298/97, T-312/097 ir kt. Alzetta, [2000], Rink. p. II-2325, 95 punktas, ir sprendimas 730/97 Philip Morris, [1980], Rink. p. 267, 9–12 punktai.

      (180)  Žr., be kita ko, sujungtos bylos T-304/04 ir T-316/04 Italija ir WAM SpA prieš Komisiją, [2006], Rink. p. ECR II-64, 64 punktą bei sujungtos bylos Alzetta 95 punktą.

      (181)  Žr. sprendimą C-372/97 Italija prieš Komisiją, [2004], Rink. p. I-3679, 67 punktą bei jame nurodomą nusistovėjusią teismų praktiką.

      (182)  2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairės (2006/C54/08) (OL C 54, 2006 3 4, p. 13).

      (183)  Žr. Įstatymo Nr. 3755/2009 8 straipsnį, kuriame nustatoma šio įstatymo įsigaliojimo data.

      (184)  Žr. 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairių 5 skyrių ir 2008 m. vasario 13 d. Komisijos sprendimą byloje C 7/08 (ex N 655/07) – Saksonijos žemės investicijų ir apyvartinių lėšų paskolų garantijų schema.

      (185)  Žr. 2006 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos sprendimą byloje N 408/06 – Graikija – 2007–2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos žemėlapis (OL C 286, 2006 11 23, p. 5).

      (186)  Pavyzdžiui, investicija į keitimą, transporto ar darbo jėgos išlaidos.

      (187)  Žr. 184 išnašą.

      (188)  COM(2009) 279/4, 46 punktas.

      (189)  COM(2009) 8.

      (190)  2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1315/2013 dėl Sąjungos transeuropinio transporto tinklo plėtros gairių, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 661/2010/ES (OL L 348, 2013 12 20, p. 1).

      (191)  Be to, investicinio projekto ekonominį gyvybingumą ir pelningumą jau patvirtino faktas, kad PKT investicijos Pirėjo uoste jau davė labai gerų finansinių rezultatų.

      (192)  Žr., pavyzdžiui, sprendimą C-348/93, Komisija prieš Italiją, [1995], Rink. p. I-00673, 26 punktą, ir ten pateikiamą nusistovėjusią teismų praktiką.

      (193)  Žr., pavyzdžiui, sujungtas bylas T-239/04 ir T-323/04, Italija ir Brandt Italia SpA prieš Komisiją, [2007], Rink. p. II-3265, 153–154 punktus ir ten pateikiamą nusistovėjusią teismų praktiką.

      (194)  2013 m. gruodžio 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1407/2013 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (OL L 352, 2013 12 24, p. 1).

      (195)  2004 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 140, 2004 4 30, p. 1).

      (196)  2008 m. sausio 30 d. Komisijos reglamentas (EB) nr 271/2008 iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 794/2004, įgyvendinantį Tarybos reglamentą (EB) Nr. 659/1999, nustatantį išsamias EB sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (OL L 82, 2008 3 25, p. 1).