title: 2006 m. kovo 9 d.  Tarybos sprendimas dėl Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamojo komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo

text:
21.3.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 68/6

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. kovo 9 d.
   dėl Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamojo komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo
   (2006/C 68/03)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1985 m. birželio 10 d. Tarybos sprendimą 85/385/EEB, įsteigiantį Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamąjį komitetą, ypač į jo 3 ir 4 straipsnius, (1)

   atsižvelgdama į 2003 m. Stojimo aktą, ypač į jo 52 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į tai, kad pagal minėto sprendimo 3 straipsnį komitetą sudaro trys ekspertai iš kiekvienos valstybės narės ir po pakaitinį narį kiekvienam iš šių ekspertų, atsižvelgdama į tai, kad pagal to paties sprendimo 4 straipsnį narių ir pakaitinių narių kadencija yra treji metai,
   atsižvelgdama į tai, kad 2001 m. spalio 23 d. (2) ir 2002 m. kovo 1 d. (3) sprendimais Taryba paskyrė Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamojo komiteto narius ir pakaitinius narius laikotarpiui iki 2004 m. spalio 22 d.;
   atsižvelgdama į tai, kad dvidešimt dviejų valstybių narių vyriausybės pateikė kandidatūras šių narių ir pakaitinių narių skyrimui, pakeitimui ar jų kadencijos pratęsimui,
   NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Trejų metų laikotarpiui nuo šio sprendimo dienos Švietimo ir mokymo architektūros srityje patariamojo komiteto nariais ir pakaitiniais nariais skiriami šie asmenys:
   A.   Profesiją praktikuojantys ekspertai

               Šalis

               Nariai

               Pakaitiniai nariai

               Belgija

               Jos LEYSSENS

               Michel DE KEYSER

               Čekijos Respublika

               Petr BÍLEK

               Michal KOHOUT

               Vokietija

               Prof. Ralf NIEBERGALL

               Wolfgang SCHNEIDER

               Estija

               Tõnu LAIGU

               Veljo KAASIK

               Graikija

               Dionyssios DIGENIS

               Sotiris PAPADOPOULOS

               Ispanija

               Don Jordi QUEROL i PIERA

               Airija

               John E. O'REILLY

               Eoin O'COFAIGH

               Italija

               Leopoldo FREYRIE

               Pierluigi MISSIO

               Kipras

               Vasos CHRISTOU

               Sokratis STRATIS

               Latvija

               Sergejs ŅIKIFOROVS

               Dace KALVĀNE

               Lietuva

               Kęstutis PEMPĖ

               Linas TULEIKIS

               Vengrija

               Dr. Ferenc MAKOVÉNYI

               Sandor PÁLFI

               Malta

               David PACE

               David FELICE

               Nyderlandai

               S. D. NIEUWENDIJK

               R. van der SLUYS

               Austrija

               Alexander RUNSER

               Johannes Simon STEINER

               Lenkija

               Tomasz TACZEWSKI

               Stanislaw DEŃKO

               Slovėnija

               Dr. Viktor PUST

               Vladimir KRAJCAR

               Slovakija

               Branislav SOMORA

               Maria LICHVÁROVÁ

               Suomija

               Veikko VASKO

               Pekka SALMINEN

               Švedija

               Anders BODIN

               Katarina NILSSON

               Jungtinė Karalystė

               R. C. SHRIMPLIN

               Ken TAYLOR

         B.   Universiteto arba lygiavertės mokymo įstaigos architektūros srityje ekspertai

               Šalis

               Nariai

               Pakaitiniai nariai

               Belgija

               Yvon CLOSSEN

               Johan RUTGEERTS

               Čekijos Respublika

               Ladislav LÁBUS

               Alois NOVÝ

               Vokietija

               Prof. H.BÜHLER

               Prof. Rudolf SCHÄFER

               Estija

               Dr. Jüri SOOLEP

               Andres ALVERI

               Graikija

               Constantin-Victor SPYRIDONIDIS

               Airija

               James HORAN

               Prof. Loughlin KEALY

               Italija

               Prof. Mario DOCCI

               Prof. Piero ALBISINNI

               Kipras

               Christos CHATZICHRISTOS

               Mario FOKAS

               Latvija

               Dr. habil., prof. M. Jānis KRASTIŅŠ

               Dr. arh., prof. M. Jānis BRIŅĶIS

               Lietuva

               Gintaras ČAIKAUSKAS

               Prof. Juozas PALAIMA

               Vengrija

               Prof. Balázs BALOGH

               Prof. Bálint BACHMANN

               Malta

               Joseph FALZON

               Dennis DE LUCCA

               Nyderlandai

               Prof. L. VAN DUIN

               Aart OXENAAR

               Austrija

               Christian KÜHN

               Prof. Wolf D. PRIX

               Lenkija

               Prof. Stefan WRONA

               Prof. Andrzej KADŁUCZKA

               Slovėnija

               Peter GABRIJELČIČ

               Dr. Tadeja ZUPANČIČ STROJAN

               Slovakija

               Prof. Julián KEPPL

               Lubica VITKOVÁ

               Suomija

               Prof. Juhani KATAINEN

               Prof. Simo PAAVILAINEN

               Švedija

               Finn WERNE

               Hasse ERNEFELDT

               Jungtinė Karalystė

               Prof. James A. LOW

               Lawrence JOHNSTON

         C.   Valstybės narės kompetentingų institucijų ekspertai

               Šalis

               Nariai

               Pakaitiniai nariai

               Belgija

               Olivier REMACLE

               Benjamin HOUET

               Čekijos Respublika

               Zuzana BĚHOUNKOVÁ

               Lenka RUDÁ

               Vokietija

               Vera STAHL

               Michael ELZER

               Estija

               Priit ENOK

               Martin LEPP

               Graikija

               Nikolaos KATSIMBINIS

               Margarita KARAVASSILI

               Airija

               Michael McCARTHY

               Nancy CALLAGHAN

               Italija

               Teresa CUOMO

               Kipras

               Lilia PAPADOURY

               Antroula FLORIDOU

               Latvija

               Dainis OZOLIŅŠ

               Gunta ARĀJA

               Lietuva

               Gintautas TIŠKUS

               Gediminas BUDREIKA

               Vengrija

               Mária BÁNÓNÉ NYÉKHELYI

               Zsuzsanna SZABÓ

               Malta

               Raymond FARRUGIA

               Carmel MIFSUD BORG

               Nyderlandai

               M. VAN HECK

               Portugalija

               António Vasco MASSAPINA

               Fernando Rocha PINTO

               Austrija

               Wolfgang LENTSCH

               Evelyn NOWOTNY

               Lenkija

               Kazimierz Andrzej KOBYLECKI

               Monika MAJEWSKA

               Slovėnija

               Pavli KOC

               Saša GALONJA

               Slovakija

               Milan MARHAVÝ

               Viktória KOSÁROVÁ

               Suomija

               Anita LEHIKOINEN

               Švedija

               Nina KOWALEWSKA

               Karin DAHL BERGENDORFF

               Jungtinė Karalystė

               Dr. Jon LEVETT

               David PETHERICK

      Priimta Briuselyje, 2006 m. kovo 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. PRÖLL

      (1)  OL L 223, 1985 8 21, p. 26.

      (2)  OL C 320, 2001 11 15, p. 2.

      (3)  OL C 72, 2002 3 21, p. 1.


title: 2002/262/: 2002 m. gruodžio 18 d.  ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 262/02/KOL trisdešimt penktą kartą iš dalies keičiantis Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje įvedant naujas gaires dėl valstybės pagalbos, susijusios su per didelėmis sąnaudomis, tyrimo metodikos

text:
10.5.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 123/1

      ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

   Nr. 262/02/KOL
   2002 m. gruodžio 18 d.
   trisdešimt penktą kartą iš dalies keičiantis Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje įvedant naujas gaires dėl valstybės pagalbos, susijusios su per didelėmis sąnaudomis, tyrimo metodikos
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1), ypač į jo 61–63 straipsnius,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (2), ypač į jo 24 straipsnį ir 3 protokolo 1 straipsnį,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį ELPA priežiūros institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ELPA priežiūros institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame EEE susitarime arba Institucijos ir Teismo susitarime arba jei ELPA priežiūros institucija mano tai esant reikalinga,
   PRISIMINDAMA Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje (3), ELPA priežiūros institucijos priimtas 1994 m. sausio 19 d. (4),
   KADANGI 2001 m. liepos 26 d. Europos Komisija priėmė Komunikatą, nustatantį principus, kuriais remdamasi ji tirs su per didelėmis sąnaudomis (angl. stranded costs) elektros energijos sektoriuje susijusią valstybės pagalbą (5),
   KADANGI šis komunikatas taip pat svarbus Europos ekonominei erdvei,
   KADANGI reikia užtikrinti, kad EEE valstybės pagalbos taisyklės būtų vienodai taikomos visoje Europos ekonominėje erdvėje,
   KADANGI pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus „BENDRA INFORMACIJA“ II punktą, siekiant išlaikyti vienodas konkurencijos sąlygas, ELPA priežiūros institucija, pasitarusi su Komisija, turi priimti teisės aktus, atitinkančius EB Komisijos priimtus aktus,
   PASITARUSI su Europos Komisija,
   PRISIMINDAMA, kad šia tema ELPA priežiūros institucija tarėsi su ELPA valstybėmis 2001 m. spalio 19 d. vykusiame daugiašaliame susitikime,
   NUSPRENDĖ:

               1.

               Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos pridedant naują 21 skyrių Valstybės pagalbos, susijusios su per didelėmis sąnaudomis, tyrimo metodika. Naujasis skyrius yra pateikiamas šio sprendimo I priede.

               2.

               ELPA valstybėms pranešama laišku, prie kurio pridedamos šio sprendimo ir I priedo kopijos. ELPA valstybių prašoma pareikšti savo pritarimą dėl I priede nurodytos siūlomos reikiamos priemonės (21.4 skyriaus 5 dalies c punkte įsipareigojimas teikti ataskaitas) per 20 darbo dienų nuo laiško gavimo dienos.

               3.

               Europos Komisija informuojama pagal EEE susitarimo 27 protokolo d punktą, išsiunčiant jai šio sprendimo ir jo I priedo kopiją.

               4.

               ELPA valstybėms pareiškus savo pritarimą dėl atitinkamų priemonių, sprendimas kartu su I priedu paskelbimas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.

               5.

               Sprendimas yra autentiškas anglų kalba.

      Priimta Briuselyje, 2002 m. gruodžio 18 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

            Pirmininkas

         Einar M. BULL

         Hannes HAFSTEIN

            Kolegijos narys

      (1)  Toliau – EEE susitarimas.

      (2)  Toliau – Institucijos ir Teismo susitarimas.

      (3)  Toliau – Valstybės pagalbos gairės.

      (4)  Iš pradžių paskelbta OL L 231, 1994 9 3, EEE priede Nr. 32.

      (5)  Komunikatą galima rasti Komisijos tinklalapyje
   http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs/en.pdf

      PRIEDAS

         „21.   VALSTYBĖS PAGALBOS, SUSIJUSIOS SU PER DIDELĖMIS SĄNAUDOMIS, TYRIMO METODIKA
         21.1.   ĮVADAS

                     1)

                     1996 m. gruodžio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 96/92/EB dėl elektros energijos vidaus rinkos bendrųjų taisyklių (1) (toliau – Direktyva arba Direktyva 96/92/EB) buvo nustatyti Europos elektros energijos pramonės atvėrimo konkurencijai principai.

                     2)

                     Pirmiau minėta Direktyva buvo įtraukta į EEE susitarimą EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 168/1999 (2).

                     3)

                     Palaipsnis perėjimas iš labai apribotos konkurencijos į tikrąją konkurenciją EEE lygmeniu turi vykti priimtinomis ekonominėmis sąlygomis atsižvelgiant į konkrečias elektros energetikos pramonės ypatybes. Šis klausimas didžiąja dalimi atspindėtas Direktyvos tekste.

                     4)

                     Kad galėtų išspręsti daugelį konkrečių problemų, vadovaudamosi Direktyvos 24 straipsniu ELPA valstybės gali atidėti kai kurių Direktyvos nuostatų taikymą pereinamuoju laikotarpiu. Valstybės pagalbos priemonėms, skirtoms elektros energijos įmonėms palankiomis sąlygomis prisitaikyti prie konkurencijos įvedimo, netaikomos 24 straipsnyje numatytos nukrypti leidžiančios nuostatos.

                     5)

                     Šių gairių tikslas – išaiškinti, kaip Institucija ketina šios rūšies valstybės pagalbai taikyti EEE susitarimo taisykles pagal Direktyvą 96/92/EB. Šios gairės nepažeidžia kitų taikytinose bendrosiose nuostatose, gairėse ir pranešimuose nustatytų valstybės pagalbos taisyklių. Institucija ir toliau leis suteikti regioninę pagalbą ir aplinkosaugos pagalbą pagal atitinkamas gaires. Pagalba, kurios neleidžiama suteikti pagal EEE susitarimo 61 straipsnį, prireikus bus nagrinėjama pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį.

               21.2.   PEREINAMOJO LAIKOTARPIO PRIEMONĖS IR VALSTYBĖS PAGALBA

                     1)

                     Direktyvos 96/92/EB 24 straipsnyje, pritaikytame 1999 m. lapkričio 26 d. EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. 168/1999 1 straipsnio i punktu, nustatyta, kad Institucija gali leisti taikyti laikinai nuo Direktyvos nukrypstančias pereinamojo laikotarpio priemones (3):
                     „ELPA valstybės, kuriose laikytis įsipareigojimų ar garantijų dėl sistemos darbo laikantis 1999 m. lapkričio 26 d. EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. 168/1999 nuostatų gali būti neįmanoma iki šio sprendimo priėmimo, gali prašyti Institucijos suteikti laikiną režimą pagal 24 straipsnio 1 ir 2 dalis. Informacija apie prašymus skirti laikiną režimą ELPA priežiūros institucijai pateikiama ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo 1999 m. lapkričio 26 d. EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo“.

                     2)

                     Atsižvelgdama į dabartinę padėtį, Institucija mano, kad pagal jos sprendimus, priimtus pagal 24 straipsnį, galima suteikti laikiną režimą tik tuo atveju, jeigu ji anksčiau nustatė, kad priemonės, apie kurias ELPA valstybė narė pranešė pagal tą straipsnį, yra nesuderinamos su Direktyvos IV, V, VI ir VII skyriuose išdėstytomis nuostatomis. Pagal Direktyvos 24 straipsnį tik Institucija gali leisti nesivadovauti tomis nuostatomis.

                     3)

                     Todėl įsteigiant fondą ELPA valstybės įvesta mokesčių sistema, kad būtų padengtos įsipareigojimų ar garantijų, kurių gali būti neįmanoma laikytis taikant Sprendimą Nr. 168/1999, sąnaudos nėra priemonė, kurios atžvilgiu Institucija suteiktų laikiną režimą pagal Direktyvos 96/92/EB 24 straipsnį. Tokiai priemonei nėra taikoma nuo atitinkamų Direktyvos skyrių leidžianti nukrypti nuostata. Tačiau ji gali būti valstybės pagalba, kuriai taikomas EEE susitarimo 61 straipsnis ir ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo 3 Protokolas.

                     4)

                     Šių gairių tikslas – parodyti, kaip Institucija ketina taikyti EEE susitarime pateiktas valstybės pagalbos taisykles priemonių, skirtų kompensuoti įsipareigojimų ar garantijų, kurių gali būti neįmanoma toliau laikytis dėl Sprendimo Nr. 168/1999 taikymo, sąnaudas, atveju. Visų pirma gairės netaikomos priemonėms, kurios negali būti laikomos valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

               21.3.   REIKLAVIMUS ATITINKANČIŲ PER DIDELIŲ SĄNAUDŲ APIBRĖŽIMAS

                     1)

                     Tokie veiklos įsipareigojimai ar garantijos paprastai vadinamos „per didelėmis sąnaudomis“. Jų gali būti įvairių rūšių: ilgalaikės pirkimo sutartys; investicijos, vykdomos turint numanomą arba realią pardavimo garantiją; investicijos, vykdomos atskirai nuo įprastos veiklos ir t. t. Kad būtų laikomi reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis, kurias patvirtintų Institucija, tokie įsipareigojimai ar garantijos turi atitikti šiuos kriterijus:

                                 a)

                                 „Veiklos įsipareigojimai ar garantijos“, dėl kurių gali kilti per didelių sąnaudų, turėjo atsirasti prieš 1999 m. lapkričio 27 d. – Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo dieną.

                                 b)

                                 Tokių įsipareigojimų ar garantijų buvimas ir galiojimas bus pagrindžiamas atsižvelgiant į pagrindines teisės aktų ir sutarčių nuostatas bei teisines jų sudarymo aplinkybes.

                                 c)

                                 Turi būti pavojus, kad tokių veiklos įsipareigojimų ar garantijų nebus galima laikytis dėl Direktyvos 96/92/EB nuostatų taikymo. Kad būtų laikomi per didelėmis sąnaudomis, dėl Direktyvos taikymo poveikio įsipareigojimai ar garantijos turi tapti neekonomiškomis ir labai paveikti konkrečios įmonės konkurencingumą. Be to, dėl šios priežasties įmonė turi daryti apskaitos įrašus (pvz., atidėjimus), atspindėsiančius numatomą įsipareigojimo ar garantijos poveikį.
                                 Jei dėl atitinkamų įsipareigojimų ar garantijų ir nesant pagalbos ar pereinamojo laikotarpio priemonių, įmonės gyvybingumas gali atsidurti pavojuje, įsipareigojimai ar garantijos laikomos atitinkančiomis pirmesnėje pastraipoje nustatytus reikalavimus.
                                 Tokių įsipareigojimų ar garantijų poveikis konkrečios įmonės konkurencingumui ar gyvybingumui bus vertinamas konsoliduotai. Kad įsipareigojimai ar garantijos būtų laikomos per didelėmis sąnaudomis, turi būti įmanoma nustatyti priežasties ir pasekmės santykį tarp Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo ir sunkumų, su kuriais įmonė susiduria laikydamasi šių įsipareigojimų ar garantijų arba užtikrindama jų laikymąsi. Siekdama nustatyti šį priežasties ir pasekmės santykį, Institucija atsižvelgs į visus elektros energijos kainos mažėjimo ar rinkos dalies praradimo, kurį patyrė atitinkamos įmonės, atvejus. Įsipareigojimai ar garantijos, kurių nebūtų pavykę laikytis nepaisant Sprendimo Nr. 168/1999 įsigaliojimo, nėra laikomi per didelėmis sąnaudomis.

                                 d)

                                 Tokie įsipareigojimai ar garantijos turi būti neatšaukiami. Jeigu įmonė turi galimybę atšaukti mokėjimą arba pakeisti tokius įsipareigojimus ar garantijas, į tai reikės atsižvelgti skaičiuojant reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas.

                                 e)

                                 Įsipareigojimai ar garantijos, siejantys tai pačiai grupei priklausančias įmones, paprastai negali būti laikomos per didelėmis sąnaudomis.

                                 f)

                                 Per didelės sąnaudos yra ekonominės sąnaudos, kurios turi atitikti realias pagal įsipareigojimus ar garantijas, dėl kurių jos atsiranda, investuotas, sumokėtas arba mokėtinas sumas. Todėl skaičiavimai pagal vienodo dydžio normą nepriimtini, nebent galima įrodyti, kad jie atspindi ekonominę tikrovę.

                                 g)

                                 Per didelės sąnaudos turi būti apskaičiuojamos atimant pajamas, pelną arba pridėtinę vertę, susijusius su įsipareigojimais ar garantijomis, dėl kurių jos atsiranda.

                                 h)

                                 Per didėlės sąnaudos turi būti vertinamos atėmus visas išmokėtas arba išmokėtinas pagalbos sumas turto, su kuriuo jos siejamos, atžvilgiu. Ypač tais atvejais, kai įsipareigojimas ar veiklos garantija atitinka investiciją, kuriai yra skiriama valstybės pagalba, pagalbos vertė turi būti atimta iš bet kokių dėl įsipareigojimo ar garantijos atsirandančių per didelių sąnaudų.

                                 i)

                                 Jei per didelės sąnaudos atsiranda dėl įsipareigojimų ar garantijų, kuriuos sunku vykdyti dėl Sprendimo Nr. 168/1999, skaičiuojant reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas bus atsižvelgta į realų nacionalinėje ir bendroje elektros energijos rinkose vyraujančių ekonominių ir konkurencinių sąlygų pokytį. Ypač kai įsipareigojimai ar garantijos galėtų būti per didelėmis sąnaudomis dėl numatomo elektros energijos kainų mažėjimo, skaičiuojant per dideles sąnaudas turi būti atsižvelgta į realius elektros energijos kainų svyravimus.

                                 j)

                                 Prieš perkeliant Sprendimą Nr. 168/1999 į nacionalinius teisės aktus, amortizuotos sąnaudos negali sąlygoti per didelių sąnaudų atsiradimo. Tačiau atidėjimai ar turto nuvertėjimas, įtraukti į atitinkamų įmonių balansą, kad būtų atsižvelgta į numatomą sprendimo poveikį, gali būti laikomi per didelėmis sąnaudomis.

                                 k)

                                 Reikalavimus atitinkančios per didelės sąnaudos negali viršyti minimalios sumos, kuri yra būtina, kad atitinkamoms įmonės galėtų toliau laikytis arba užtikrinti laikymąsi įsipareigojimų ar garantijų, dėl kurių abejojama pagal Sprendimą Nr. 168/1999 (4). Todėl jos turės būti apskaičiuojamos atsižvelgiant į taupiausią atitinkamos įmonės atžvilgiu sprendimą (negavus jokios pagalbos). Dėl to gali tekti, be kita ko, nutraukti per dideles sąnaudas sąlygojančius įsipareigojimus ar garantijas arba likviduoti visą arba dalį per dideles sąnaudas sąlygojančio turto (kai tai neprieštarauja įsipareigojimų ar garantijų principams).

                                 l)

                                 Sąnaudos, kurias kai kurioms įmonėms gali tekti padengti pasibaigus Direktyvos 26 straipsnyje nurodytam laikotarpiui (2006 m. lapkričio 26 d.), paprastai negali būti reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis, kaip apibrėžta šioje metodikoje (5). Tačiau prireikus Institucija gali reikiamu laiku atsižvelgti į šiuos įsipareigojimus ar garantijas, ir tokiu atveju laikyti jas reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis kitu bendros elektros energijos rinkos atvėrimo etapu.

                                 m)

                                 ELPA valstybių, atversiančių savo rinkas greičiau nei reikalaujama pagal EEE jungtinio komiteto sprendimą Nr. 168/1999, atveju, Institucija gali sutikti pagal šią metodiką laikyti reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis tokias sąnaudas, kurias kai kurioms įmonėms teks padengti po Direktyvos 26 straipsnyje nurodyto laikotarpio, jeigu šios sąnaudos atsiranda dėl pirmiau nurodytų 21.3 skirsnio a–l punktų kriterijus atitinkančių įsipareigojimų ar garantijų, ir jeigu jos tęsiasi ne ilgiau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d.

               21.4.   PER DIDELĖS SĄNAUDOS IR VALSTYBĖS PAGALBA

                     1)

                     EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje pateikiamas bendras principas nustato, kad valstybės pagalba yra draudžiama. Tačiau šio straipsnio 2 ir 3 dalyse numatytos nuo šios bendros taisyklės nukrypti leidžiančio nuostatos. Be to, pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį „įmonėms, kurioms yra patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, arba pajamų gaunančioms monopolinėms įmonėms“ EEE susitarime nustatytos taisyklės, ypač konkurencijos taisyklės, yra taikomos, jei jų taikymas nei teisiškai, nei faktiškai netrukdo atlikti joms patikėtų specialių uždavinių. Bet kuriuo atveju prekybai neturi būti daroma tokio poveikio, kuris prieštarautų Susitariančiųjų Šalių interesams.

                     2)

                     Valstybės pagalba, atitinkanti šiose gairėse apibrėžtas reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas, yra skirta elektros energijos įmonių perėjimui į konkurencingą elektros energijos rinką palengvinti. Institucija gali palankiai vertinti tokią pagalbą, jeigu konkurencijos iškraipymą atsveria pagalbos indėlis siekiant bendro tikslo, kurio rinkos jėgos negalėtų pasiekti. Iš tikrųjų konkurencijos iškraipymas, atsirandantis dėl pagalbos, skiriamos elektros energijos įmonių perėjimui iš labai uždaros rinkos į iš dalies liberalizuotą rinką palengvinti, negali prieštarauti bendram interesui, kai jis yra ribotos trukmės ir poveikio, nes elektros energijos rinkos liberalizavimas yra svarbus EEE rinkai ir prisideda prie vidaus rinkos kūrimo. Institucija taip pat mano, kad per didelėms sąnaudoms suteikta pagalba gali padėti elektros energijos įmonėms mažinti jų su pradiniais įsipareigojimais ar investicijomis susijusią riziką ir ilgainiui jas paskatinti tęsti investicijas. Galiausiai, nekompensavus per didelių sąnaudų, padidėtų pavojus, kad tokios įmonės galėtų užkrauti visas neekonomiškų įsipareigojimų ar garantijų išlaidas nuo jų priklausomiems vartotojams.

                     3)

                     Pagalbą, skiriamą elektros energijos pramonės įmonių per didelėms sąnaudoms kompensuoti, palyginus su kitų liberalizuotų sektorių įmonėms skiriama pagalba, galima pateisinti tuo, kad liberalizuojant elektros energijos rinką technologijų pažanga nespartėjo, o paklausa nedidėjo, taip pat tuo, kad mažai tikėtina, jog siekdamos užtikrinti aplinkos apsaugą, tiekimo patikimumą ir sklandų EEE šalių ekonomikos veikimą, jos lauktų, kol elektros energijos įmonės susidurs su sunkumais, ir tik tada svarstytų, ar reikia joms suteikti valstybės pagalbą.

                     4)

                     Atsižvelgdama į tai, Institucija mano, kad per didelėms sąnaudoms padengti skiriamai pagalbai paprastai taikoma nukrypti leidžianti nuostata pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą, jeigu pagalba palengvina tam tikrų ekonominės veiklos rūšių plėtrą, nedarydama neigiamo bendram interesui prieštaraujančio poveikio prekybos sąlygoms.

                     5)

                     Nepažeisdama specialių Institucijos gairių dėl EEE valstybės pagalbos nuostatų taikymo, įskaitant Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai (6) nuostatų, Institucija iš esmės gali patvirtinti pagalbą, skirtą reikalavimus atitinkančioms per didelėms sąnaudoms padengti, kaip suderinamą su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, jeigu ji atitinka šiuos kriterijus:

                                 a)

                                 Pagalba turi padengti aiškiai nustatytas ir atskirtas reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas. Ji jokiu būdu negali viršyti reikalavimus atitinkančių per didelių sąnaudų sumos.

                                 b)

                                 Pagal pagalbos išmokėjimo tvarką turi būti leidžiama atsižvelgti į būsimus konkurencijos pokyčius. Tokius pokyčius pirmiausia galima nustatyti pagal kiekybiškai įvertinamus veiksnius (kainas, rinkos dalis, kitus ELPA valstybės nurodytus svarbius veiksnius). Kadangi konkurso sąlygų keitimas turi tiesioginį poveikį reikalavimus atitinkančių per didelių sąnaudų sumai, išmokama pagalbos suma būtinai priklausys nuo realios konkurencijos plėtros, o skaičiuojant per tam tikrą laikotarpį išmokėtą pagalbą reikės atsižvelgti į susijusius veiksnius, kad būtų įvertintas pasiektas konkurencijos lygis.

                                 c)

                                 ELPA valstybė turi įsipareigoti Institucijai siųsti metinę ataskaitą, kurioje be kita ko būtų nurodomi konkurencijos jos elektros energijos rinkoje pokyčiai ir pastebėti atitinkamų kiekybiškai įvertinamų veiksnių pokyčiai. Metinėje ataskaitoje pateikiama informacija apie tai, kaip buvo apskaičiuotos per didelės sąnaudos, į kurias buvo atsižvelgta atitinkamais metais, ir nurodoma išmokėtos pagalbos suma.

                                 d)

                                 Atlikdama vertinimą, Institucija teigiamai vertins mažėjančią pagalbą, skiriamą per didelėms sąnaudoms padengti. Iš tiesų ji padės konkrečiai įmonei greičiau pasirengti liberalizuotai elektros energijos rinkai.

                                 e)

                                 Didžiausia pagalbos suma, kurią galima išmokėti įmonei per didelėms sąnaudoms padengti, turi būti nurodyta iš anksto. Skiriant sumą turi būti atsižvelgta į našumo padidėjimą, kurį gali pasiekti įmonė.
                                 Taip pat iš anksto turi būti aiškiai nustatyta konkreti pagalbos, skirtos per didelėms sąnaudoms padengti, apskaičiavimo ir teikimo tvarka bei ilgiausias tokios pagalbos teikimo laikotarpis. Pranešime apie pagalbą pirmiausia bus nurodoma, kaip apskaičiuojant per dideles sąnaudas atsižvelgiama į įvairių b punkte minėtų veiksnių pokyčius.

                                 f)

                                 Siekdama išvengti pagalbos kaupimo, ELPA valstybė įsipareigoja iš anksto neišmokėti gelbėjimo ar restruktūrizavimo pagalbos įmonėms, kurios gaus per didėlėms sąnaudoms skirtą pagalbą. Institucija mano, kad kompensacijos per didelėms sąnaudoms, susijusioms su investicijomis į ilgalaikio gyvybingumo galimybių neužtikrinantį turtą, išmokėjimas nepalengvina elektros energijos pramonės perėjimo į liberalizuotą rinką ir todėl jam negali būti taikoma nukrypti leidžianti nuostata pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą.

                     6)

                     Tačiau Institucija labai rimtai abejoja dėl tokios pagalbos, skiriamos per didelėms sąnaudoms, kurios neatitinka pirmiau minėtų kriterijų arba kurios galėtų sukelti bendram interesui prieštaraujančius konkurencijos iškraipymus padengti, dėl šių priežasčių:

                                 a)

                                 Jei pagalba nėra susijusi su pirmiau pateiktą apibrėžimą atitinkančiomis reikalavimus atitinkančiomis per didelėmis sąnaudomis arba su aiškiai apibrėžtomis ir atskirtomis per didelėmis sąnaudomis, arba viršija reikalavimus atitinkančių per didelių sąnaudų sumą.

                                 b)

                                 Jei pagalba yra skirta apsaugoti visą arba dalį prieš įsigaliojus Sprendimui Nr. 168/1999 gauto pelno, griežtai neatsižvelgiant į reikalavimus atitinkančias per dideles sąnaudas, kurios galėtų atsirasti įvedus konkurenciją.

                                 c)

                                 Jei pagalbos suma greičiausiai nebūtų koreguojama siekiant deramai atsižvelgti į prielaidų apie ekonomiką ir rinką, kurios iš pradžių buvo padarytos apskaičiuojant per dideles sąnaudas ir jų realius pokyčius laikui bėgant, skirtumus.

               21.5.   PAGALBOS, SKIRTOS PER DIDELĖMS SĄNAUDOMS PADENGTI, FINANSAVIMO BŪDAS

                     1)

                     ELPA valstybės gali laisvai pasirinkti jų nuomone tinkamiausius pagalbos, skirtos per didelėms sąnaudoms padengti, finansavimo būdus. Tačiau, prieš patvirtindama tokią pagalbą, Institucija įsitikina, ar finansavimo tvarka nekelia poveikio, kuris prieštarautų Direktyvos 96/92/EB tikslams ar Susitariančiųjų Šalių interesams. Susitariančiųjų Šalių interesai, be kita ko, yra vartotojų apsauga, laisvas prekių ir paslaugų judėjimas bei konkurencija.

                     2)

                     Finansavimo metodas neturi apsunkinti išorės įmonių ar naujų dalyvių patekimo į tam tikras nacionalines ar regionines rinkas. Konkrečiai pagalba, skiriama per didelėms sąnaudoms padengti, negali būti finansuojama iš mokesčių, susijusių su elektros energijos perdavimu tarp EEE valstybių ar iš mokesčių dėl tarp gamintojo ir vartotojo esančio atstumo.

                     3)

                     Institucija taip pat užtikrina, kad pagalbos, skirtos padengti per dideles sąnaudas, finansavimo tvarka sudarytų sąlygas taikyti vienodas sąlygas reikalavimus atitinkančių ir reikalavimų neatitinkančių vartotojų atžvilgiu. Šiuo tikslu 21.4 skirsnio c punkte nurodytoje ataskaitoje bus pateikiamas finansinių šaltinių, skirtų padengti per dideles sąnaudas, suskirstymas pagal reikalavimus atitinkančius ir reikalavimus neatitinkančius vartotojus. Jei reikalavimų neatitinkantys vartotojai, taikydami elektros energijos pirkimo tarifą, tiesiogiai dalyvauja finansuojant per dideles sąnaudas, tai turi būti aiškiai nurodyta. Bet kuriai iš šių vartotojų grupių (reikalavimus atitinkančių arba reikalavimus neatitinkančių) taikoma įmoka neturi viršyti per didelių sąnaudų, kurios turi būti padengtos, dalies, atitinkančios vartotojams tenkančią rinkos dalį.

                     4)

                     Jeigu privačios įmonės surenka lėšas, kad finansuotų pagalbos priemones, skirtas per didelėms sąnaudoms padengti, šių lėšų valdymas turi būti aiškiai atskirtas nuo įprastų šių įmonių išteklių. Šios investicijos neturi teikti naudos jas valdančioms įmonėms.

               21.6.   KITI VERTINIMO VEIKSNIAI

                     1)

                     Nagrinėdama valstybės pagalbą, skirtą per didelėms sąnaudoms kompensuoti, Institucija ypač atsižvelgia į atitinkamo tinklo dydį, sujungimo lygį ir elektros pramonės struktūrą. Pagalba mažam, menkai su likusia EEE dalimi sujungtam, tinklui greičiausiai rečiau sąlygotų didelius konkurencijos iškraipymus.

                     2)

                     Ši per didelėms sąnaudoms skirta metodologija nepažeidžia nacionalinės regioninės pagalbos gairių (7) taikymo regionuose, kuriems taikomas EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies a punktas. Pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį, jei valstybės pagalbos per didelėms sąnaudoms taisyklės trukdo įmonėms, kurioms yra patikėta teikti bendros ekonominės svarbos paslaugas, arba pajamų gaunančioms monopolinėms įmonėms, teisiškai ir faktiškai atlikti joms patikėtus specialius uždavinius, nuo šių taisyklių galima nukrypti su sąlyga, kad prekybai nedaromas toks poveikis, kuris prieštarautų Susitariančiųjų Šalių interesams.

                     3)

                     Šioje valstybės pagalbos, skirtos per didelėms sąnaudoms padengti, metodikoje nustatytos taisyklės, atsirandančios dėl Sprendimo Nr. 168/1999, taikomos nepriklausomai nuo to, ar atitinkamos įmonės yra privačios, ar valstybinės.“

         (1)  OL L 27, 1997 1 30, p. 20.

         (2)  OL L 61, 2001 3 1, p. 23 ir EEE priedas Nr. 11, 2001 3 1, p. 221.

         (3)  Sprendimo Nr. 168/1999 3 straipsnyje teigiama: „Šis sprendimas įsigalioja 1999 m. lapkričio 27 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį.“

         (4)  Todėl ilgalaikės pirkimo ar pardavimo sutarties atveju per didelės sąnaudos bus apskaičiuojamos lyginant sąlygas, kuriomis liberalioje rinkoje įmonė paprastai būtų galėjusi parduoti arba pirkti konkretų produktą visoms kitoms sąlygoms esant vienodoms.

         (5)  Suprantama, kad investicijos, kurių negalima susigrąžinti arba kurios nėra ekonomiškai perspektyvios dėl elektros energijos vidaus rinkos liberalizavimo, gali būti laikomos per didelėmis sąnaudomis, kaip apibrėžta metodikoje, įskaitant tuos atvejus, kai iš esmės jos turėtų tęstis ir po 2006 m. Be to, po 2006 m. lapkričio 26 d. įsipareigojimai ar garantijos, kurių turi būti toliau laikomasi, nes jų nesilaikymas gali kelti rimtą pavojų aplinkos apsaugai, visuomenės saugai, darbuotojų socialinei apsaugai ar elektros energijos tinklo saugumui, tinkamai pagrindus, gali būti laikomos per didelėmis sąnaudoms pagal šią metodiką.

         (6)  OL L 237, 2001 9 6, p. 16.

         (7)  OL L 111, 1999 4 29 ir EEE priedas Nr. 18. Šiuo atveju žr. Valstybės pagalbos gairių 25 skyrių.


title: 2011/407/ES: 2011 m. birželio 6 d. Tarybos sprendimas dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo VI priedo (Socialinė apsauga) ir 37 protokolo dalinio pakeitimo

text:
12.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 182/12

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. birželio 6 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjunga turi laikytis EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo VI priedo (Socialinė apsauga) ir 37 protokolo dalinio pakeitimo
   (2011/407/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 48 straipsnį kartu su jos 218 straipsnio 9 dalimi,
   atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos (1), ypač į jo 1 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos ekonominės erdvės susitarimo (toliau – EEE susitarimas) VI priede pateikiamos konkrečios su socialine apsauga susijusios nuostatos ir taisyklės, o 37 protokole pateikiamas komitetų, kuriuose dalyvauja EEE ELPA valstybės, sąrašas.

               (2)

               Į EEE susitarimą tikslinga įtraukti 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (2), 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 988/2009, iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo ir nustatantį jo priedų turinį (3), ir 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 987/2009, nustatantį Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (4). Be to, tikslinga įtraukti kelis Administracinės komisijos sprendimus ir rekomendacijas. Be to, reikėtų iš dalies pakeisti 37 protokolą į komitetų sąrašą įtraukiant Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinę komisiją, įsteigtą Reglamentu (EB) Nr. 883/2004.

               (3)

               Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti EEE susitarimo VI priedą ir 37 protokolą,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   Vienintelis straipsnis
   Sąjungos pozicija, kurios ji turi laikytis EEE jungtiniame komitete dėl numatyto EEE susitarimo VI priedo (Socialinė apsauga) ir 37 protokolo dalinio pakeitimo, grindžiama EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu, pridedamu prie šio sprendimo.

      Priimta Briuselyje 2011 m. birželio 6 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         RÉTHELYI M.

      (1)  OL L 305, 1994 11 30, p. 6.

      (2)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

      (3)  OL L 284, 2009 10 30, p. 43.

      (4)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

      PROJEKTAS
      EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. …/2011
      … m. … … d.
      kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo VI priedas (Socialinė apsauga) ir 37 protokolas
      EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
      atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Europos ekonominės erdvės susitarimą patikslinančiu protokolu, ypač į šio Susitarimo 98 ir 101 straipsnius,
      kadangi:

                  (1)

                  Europos ekonominės erdvės susitarimo su pakeitimais, padarytais Europos ekonominės erdvės susitarimą patikslinančiu protokolu, (toliau – Susitarimas) VI priedas buvo iš dalies pakeistas … m. … … d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. …/… (1).

                  (2)

                  Susitarimo 37 protokolas buvo iš dalies pakeistas … m. … … d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. …/… (2).

                  (3)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (3).

                  (4)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 988/2009, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo ir nustatantis jo priedų turinį (4).

                  (5)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 987/2009, nustatantis Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (5).

                  (6)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. A1 dėl dialogo ir taikinimo procedūros, susijusios su dokumentų galiojimu, taikytinų teisės aktų nustatymu ir išmokų skyrimu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 883/2004, nustatymo (6).

                  (7)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. A2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 12 straipsnio dėl teisės aktų taikymo komandiruotiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, laikinai dirbantiems ne kompetentingoje šalyje, aiškinimo (7).

                  (8)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. E1 dėl pereinamojo laikotarpio, taikomo Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 4 straipsnyje nurodytam keitimuisi duomenimis elektroninėmis priemonėmis, praktinės tvarkos (8).

                  (9)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. F1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 68 straipsnio dėl pirmenybinių taisyklių, kai išmokos šeimai sutampa, aiškinimo (9).

                  (10)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. H1 dėl perėjimo nuo Tarybos reglamentų (EEB) Nr. 1408/71 ir (EEB) Nr. 574/72 prie Europos Parlamento ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 883/2004 ir (EB) Nr. 987/2009 tvarkos ir Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimų ir rekomendacijų taikymo (10).

                  (11)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. H2 dėl Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos Techninės duomenų tvarkymo komisijos veiklos metodų ir sudėties (11).

                  (12)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. P1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 50 straipsnio 4 dalies, 58 straipsnio ir 87 straipsnio 5 dalies dėl invalidumo, senatvės ir maitintojo netekimo išmokų aiškinimo (12).

                  (13)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S1 dėl Europos sveikatos draudimo kortelės (13).

                  (14)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S2 dėl Europos sveikatos draudimo kortelės techninių specifikacijų (14).

                  (15)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S3, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 19 straipsnio 1 dalyje ir 27 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 25 straipsnio A dalies 3 punkte numatytos išmokos (15).

                  (16)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 54 straipsnio 3 dalies dėl bedarbio išmokų padidinimo dėl išlaikomų šeimos narių (16).

                  (17)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 65 straipsnio 2 dalies dėl visiškų bedarbių, išskyrus pasienio darbuotojus, kurie paskutinį kartą dirbdami pagal darbo sutartį ar savarankiškai gyveno valstybės narės, kuri nėra kompetentinga valstybė narė, teritorijoje, teisės į bedarbio išmokas, taikymo srities (17).

                  (18)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtrauktas 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U3 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 65 straipsnio 1 dalyje nurodytiems bedarbiams taikomos sąvokos „dalinė bedarbystė“ aprėpties (18).

                  (19)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtraukta 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. P1 dėl Gottardo bylos sprendimo, pagal kurį privalumai, kuriais naudojasi pačios valstybės piliečiai pagal dvišalį susitarimą dėl socialinės apsaugos, sudarytą su ne valstybe nare, privalo būti taip pat suteikti darbuotojams, kurie yra kitų valstybių narių piliečiai (19).

                  (20)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtraukta 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U1 dėl teisės aktų, taikomų bedarbiams asmenims, užsiimantiems profesine ar prekybine veikla ne visą darbo dieną valstybėje narėje, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė (20).

                  (21)

                  Į Susitarimą turėtų būti įtraukta 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo bedarbiams asmenims, lydintiems savo sutuoktinius ar partnerius, kurie vykdo profesinę ar prekybinę veiklą valstybėje narėje, kuri nėra kompetentinga valstybė (21).

                  (22)

                  Siekiant užtikrinti tinkamą Susitarimo veikimą, jo 37 protokolas turėtų būti iš dalies pakeistas, į jį įtraukiant Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinę komisiją, įsteigtą Reglamentu (EB) Nr. 883/2004, o VI priedas turėtų būti iš dalies pakeistas, kad būtų nustatyta tiksli dalyvavimo tokioje komisijoje ir jos įstaigose tvarka.

                  (23)

                  Reglamentu (EB) Nr. 883/2004 panaikinamas Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1408/71 (22), kuris yra įtrauktas į Susitarimą ir todėl turėtų būti iš jo išbrauktas.

                  (24)

                  Reglamentu (EB) Nr. 987/2009 nuo 2010 m. gegužės 1 d. panaikinamas Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 574/72 (23), kuris yra įtrauktas į Susitarimą ir todėl turėtų būti iš jo išbrauktas.

                  (25)

                  Visi antraštinių dalių „Teisės aktai, į kuriuos Susitariančiosios Šalys deramai atsižvelgia“ ir „Teisės aktai, į kuriuos Susitariančiosios Šalys atkreipia dėmesį“ teisės aktai yra nebeaktualūs ir todėl turėtų būti išbraukti iš Susitarimo,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      Susitarimo VI priedas iš dalies keičiamas taip, kaip nurodyta šio sprendimo priede.
      2 straipsnis
      Susitarimo 37 protokolo, kuriame pateikiamas 101 straipsnyje nurodytas sąrašas, 5 punkto „Darbuotojų migrantų socialinės apsaugos administracinė komisija“ tekstas pakeičiamas taip:

         „Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinė komisija (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004).“

      3 straipsnis
      Reglamentų (EB) Nr. 883/2004, (EB) Nr. 987/2009 ir (EB) Nr. 988/2009, Sprendimų Nr. A1, Nr. A2, Nr. E1, Nr. F1, Nr. H1, Nr. H2, Nr. P1, Nr. S1, Nr. S2, Nr. S3, Nr. U1, Nr. U2 ir Nr. U3, taip pat Rekomendacijų Nr. P1, Nr. U1 ir Nr. U2 tekstai islandų ir norvegų kalbomis, kurie turi būti paskelbti Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede, yra autentiški.
      4 straipsnis
      Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po paskutinio pranešimo EEE jungtiniam komitetui pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (24).
      5 straipsnis
      Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

         Priimta Briuselyje …

               EEE jungtinio komiteto vardu

               Pirmininkas

               EEE jungtinio komiteto

               sekretoriai

         (1)  OL L …

         (2)  OL L …

         (3)  OL L 166, 2004 4 30, p. 1.

         (4)  OL L 284, 2009 10 30, p. 43.

         (5)  OL L 284, 2009 10 30, p. 1.

         (6)  OL C 106, 2010 4 24, p. 1.

         (7)  OL C 106, 2010 4 24, p. 5.

         (8)  OL C 106, 2010 4 24, p. 9.

         (9)  OL C 106, 2010 4 24, p. 11.

         (10)  OL C 106, 2010 4 24, p. 13.

         (11)  OL C 106, 2010 4 24, p. 17.

         (12)  OL C 106, 2010 4 24, p. 21.

         (13)  OL C 106, 2010 4 24, p. 23.

         (14)  OL C 106, 2010 4 24, p. 26.

         (15)  OL C 106, 2010 4 24, p. 40.

         (16)  OL C 106, 2010 4 24, p. 42.

         (17)  OL C 106, 2010 4 24, p. 43.

         (18)  OL C 106, 2010 4 24, p. 45.

         (19)  OL C 106, 2010 4 24, p. 47.

         (20)  OL C 106, 2010 4 24, p. 49.

         (21)  OL C 106, 2010 4 24, p. 51.

         (22)  OL L 149, 1971 7 5, p. 2.

         (23)  OL L 74, 1972 3 27, p. 1.

         (24)  [Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]

         PRIEDAS

            EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMO Nr. …

         Susitarimo VI priedo tekstas pakeičiamas taip:

            „ĮŽANGA
            Kai šiame priede nurodytuose aktuose yra sąvokų arba nurodomos procedūros, kurios būdingos tik Bendrijos teisinei sistemai, pavyzdžiui:

                        —

                        preambulės,

                        —

                        Bendrijos aktų adresatai,

                        —

                        nuorodos į EB teritorijas arba kalbas,

                        —

                        nuorodos į EB valstybių narių teises ir pareigas, jų viešuosius subjektus, įmones arba asmenis vienus kitų atžvilgiu, ir

                        —

                        nuorodos į informavimo ir pranešimo procedūras,

                  taikomas 1 protokolas dėl horizontaliųjų adaptacijų, jei šiame priede nenumatyta kitaip.
            SEKTORINĖS ADAPTACIJOS

                        I.

                        Šiame priede nepaisant 1 protokolo nuostatų nurodytuose teisės aktuose minima sąvoka „valstybė (-s) narė (-s)“ suprantama ne tik taip, kaip apibrėžta atitinkamuose EB teisės aktuose, bet taip pat apima Islandiją, Lichtenšteiną ir Norvegiją.

                        II.

                        Taikant šiame priede nurodytų teisės aktų nuostatas šio Susitarimo tikslais, Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinei komisijai prie EB Komisijos suteiktas teises ir pareigas, taip pat Audito valdybai ir Techninei duomenų tvarkymo komisijai prie šios administracinės komisijos suteiktas teises ir pareigas pagal Susitarimo VII dalies nuostatas prisiima EEE jungtinis komitetas.

                  I.   BENDRAS SOCIALINĖS APSAUGOS KOORDINAVIMAS

            NURODYTI TEISĖS AKTAI

                        1.

                           32004 R 0883:2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo (OL L 166, 2004 4 30, p. 1) ir su pakeitimais, padarytais:

                                    —

                                       32009 R 0988: 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 988/2009 (OL L 284, 2009 10 30, p. 43).

                              Reglamento (EB) Nr. 883/2004 nuostatos šio Susitarimo tikslais adaptuojamos taip:

                                    a)

                                    87 straipsnio 10 dalis papildoma šia pastraipa:
                                    „65 straipsnio 2 ir 3 dalių antrų sakinių nuostatos Lichtenšteinui taikomos ne vėliau kaip nuo 2012 m. gegužės 1 d.“;

                                    b)

                                    I priedo I skyrius papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Išankstinės išlaikymo išmokos pagal Socialinės apsaugos įstatymą Nr. 100/2007.
                                    LICHTENŠTEINAS
                                    Išankstinės išlaikymo išmokos pagal 1989 m. birželio 21 d. Įstatymą dėl išankstinių išlaikymo išmokų skyrimo su pakeitimais.
                                    NORVEGIJA
                                    Išankstinės vaiko išlaikymo išmokos pagal 1989 m. vasario 17 d. Išankstinių vaiko išlaikymo išmokų įstatymą Nr. 2.“;

                                    c)

                                    I priedo II skyrius papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Vienkartinės pašalpos tarptautinio įvaikinimo išlaidoms kompensuoti pagal Įvaikinimo pašalpų įstatymą Nr. 152/2006.
                                    NORVEGIJA
                                    Gimus vaikui mokamos vienkartinės pašalpos pagal Nacionalinį draudimo įstatymą.
                                    Įvaikinimo atveju mokamos vienkartinės pašalpos pagal Nacionalinį draudimo įstatymą.“;

                                    d)

                                    II priedas papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA ir DANIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir SUOMIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir ŠVEDIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir NORVEGIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir DANIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir SUOMIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir ŠVEDIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 7 straipsnis (dėl papildomų kelionės išlaidų padengimo, kai, susirgus buvimo kitoje Šiaurės šalyje metu, padidėja kelionės atgal į gyvenamosios vietos šalį išlaidos).“;

                                    e)

                                    III priedas papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    NORVEGIJA“;

                                    f)

                                    IV priedas papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    LICHTENŠTEINAS“;

                                    g)

                                    VIII priedo 1 dalis papildoma taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Visi prašymai pagal senatvės pensijų bazinę sistemą ir nustatytų išmokų valstybės tarnautojams sistemą.
                                    LICHTENŠTEINAS
                                    Visi prašymai dėl senatvės, maitintojo netekimo ir invalidumo draudimo pensijų pagal įstatymais nustatytą pensijų sistemą, taip pat dėl senatvės, maitintojo netekimo ir invalidumo pensijų pagal profesinių pensijų sistemą, jei atitinkamo pensijų fondo taisyklėse nėra nuostatų dėl sumažinimo.
                                    NORVEGIJA
                                    Visi prašymai dėl senatvės pensijų, išskyrus IX priede minimas pensijas.“;

                                    h)

                                    VIII priedo 2 dalis papildoma taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Darbo pagal darbo sutartį senatvės pensijų sistema.
                                    LICHTENŠTEINAS
                                    Senatvės, maitintojo netekimo ir invalidumo pensijos pagal profesinių pensijų sistemą.“;

                                    i)

                                    IX priedo I skyrius papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Vaiko pensija pagal Socialinės apsaugos įstatymą Nr. 100/2007 ir vaiko pensija pagal Privalomojo pensijų draudimo ir pensijų fondų veiklos įstatymą Nr. 129/1997.“;

                                    j)

                                    IX priedo II skyrius papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA
                                    Invalidumo pensija, mokama kaip bazinė pensija, pensijos priedas ir su asmens amžiumi susijęs pensijos priedas pagal Socialinės apsaugos įstatymą Nr. 100/2007.
                                    Invalidumo pensija pagal Privalomojo pensijų draudimo ir pensijų fondų veiklos įstatymą Nr. 129/1997.
                                    NORVEGIJA
                                    Norvegijos invalidumo pensija, taip pat sulaukus pensinio amžiaus ją pakeičianti senatvės pensija, ir visos pensijos (maitintojo netekimo ir senatvės pensijos), pagrįstos mirusio asmens pajamomis iš pensijų.“;

                                    k)

                                    X priedas papildomas taip:
                                    „LICHTENŠTEINAS

                                                a)

                                                Pašalpos akliesiems (1970 m. gruodžio 17 d. Įstatymas dėl pašalpų akliesiems skyrimo su pakeitimais);

                                                b)

                                                Motinystės pašalpos (1981 m. lapkričio 25 d. Įstatymas dėl motinystės pašalpų skyrimo su pakeitimais);

                                                c)

                                                Papildomos senatvės, maitintojo netekimo ir invalidumo draudimo išmokos (1965 m. gruodžio 10 d. Įstatymas dėl papildomų senatvės, maitintojo netekimo ir invalidumo draudimo išmokų su pakeitimais).

                                          NORVEGIJA

                                                a)

                                                Garantuota minimali papildoma pensija asmenims, kurie gimė su negalia arba tapo neįgalūs ankstyvame amžiuje, pagal Nacionalinio draudimo įstatymą;

                                                b)

                                                Specialios išmokos pagal 2005 m. balandžio 29 d. Įstatymą Nr. 21 dėl papildomos išmokos Norvegijoje trumpą laiką gyvenantiems asmenims.“;

                                    l)

                                    XI priedas papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA

                                                1.

                                                            a)

                                                            Nepaisant 6 straipsnio nuostatų, asmenys, kurie nedirbo mokamo darbo pagal darbo sutartį vienoje arba keliose EB valstybėse narėse arba ELPA valstybėse, turi teisę gauti Islandijos socialinę pensiją tik tuo atveju, jei jie nuolat gyvena arba anksčiau nuolat gyveno Islandijoje ne trumpiau kaip trejus metus, atsižvelgiant į Islandijos teisės aktuose nustatytus amžiaus apribojimus.

                                                            b)

                                                            Pirmiau minėtos nuostatos netaikomos asmenų, kurie dirba arba dirbo mokamą darbą pagal darbo sutartį Islandijoje, šeimos narių arba studentų ar jų šeimų narių teisei į Islandijos socialinę pensiją.

                                                2.

                                                Kai darbas pagal darbo sutartį arba savarankiškas darbas Islandijoje nutrauktas ir draudiminis įvykis įvyksta dirbant pagal darbo sutartį arba savarankiškai kitoje valstybėje, kuriai taikomas šis reglamentas, ir kai invalidumo pensija tiek pagal Islandijos socialinės apsaugos sistemą, tiek papildomų pensijų sistemas (pensijų fondus) nebeapima laikotarpio nuo draudiminio įvykio iki įprastinio pensinio amžiaus (ateities laikotarpiai), nustatant ateities laikotarpių reikalavimą atsižvelgiama į draudimo laikotarpius pagal kitos valstybės, kuriai taikomas šis reglamentas, teisės aktus, tuos laikotarpius prilyginant draudimo laikotarpiams Islandijoje.

                                          LICHTENŠTEINAS

                                                1.

                                                Privalomasis draudimas pagal Lichtenšteino sveikatos draudimo sistemą išmokoms natūra gauti (Krankenpflegeversicherung) ir galimos išimtys:

                                                            a)

                                                            Privalomąjį sveikatos draudimą išmokoms natūra gauti reglamentuojančios Lichtenšteino teisinės nuostatos taikomos šiems Lichtenšteine negyvenantiems asmenims:

                                                                        i)

                                                                        asmenims, kuriems pagal reglamento II antraštinę dalį taikomos Lichtenšteino teisinės nuostatos;

                                                                        ii)

                                                                        asmenims, kurių išmokų išlaidas pagal reglamento 24, 25 ir 26 straipsnius prisiima Lichtenšteinas;

                                                                        iii)

                                                                        asmenims, gaunantiems Lichtenšteino nedarbo išmokas;

                                                                        iv)

                                                                        i ir iii punktuose nurodytų asmenų arba pagal darbo sutartį ar savarankiškai dirbančio Lichtenšteine gyvenančio asmens, kuris apdraustas pagal Lichtenšteino sveikatos draudimo sistemą, šeimos nariams;

                                                                        v)

                                                                        ii punkte nurodytų asmenų arba Lichtenšteine gyvenančio pensininko, kuris apdraustas pagal Lichtenšteino sveikatos draudimo sistemą, šeimos nariams.

                                                                  Šeimos nariais laikomi asmenys, apibrėžiami kaip šeimos nariai pagal gyvenamosios vietos valstybės teisės aktus.

                                                            b)

                                                            Pateikę prašymą, a punkte nurodyti asmenys gali būti atleidžiami nuo privalomojo draudimo išmokoms natūra gauti, jeigu (ir kol) jie gyvena Austrijoje ir gali įrodyti, kad ligos atveju turi teisę į įstatymais nustatytą ar lygiavertį sveikatos draudimą. Tokia išimtis negali būti atšaukta nebent pasikeistų darbdavys.

                                                      Šis prašymas

                                                            i)

                                                            turi būti pateiktas per tris mėnesius nuo datos, kai įsigalioja įpareigojimas apsidrausti Lichtenšteine; jeigu pagrįstais atvejais prašymas pateikiamas pasibaigus šiam terminui, išimtis įsigalioja nuo įpareigojimo apsidrausti galiojimo pradžios. Asmenys, kurie reglamento įsigaliojimo EEE metu jau yra apdrausti Austrijoje, atleidžiami nuo Lichtenšteino privalomojo draudimo išmokoms natūra gauti;

                                                            ii)

                                                            taikomas visiems toje pačioje valstybėje gyvenantiems šeimos nariams.

                                                2.

                                                Asmenims, kurie dirba, bet negyvena Lichtenšteine ir kurie pagal 1 punkto b papunktį turi įstatymais nustatytą arba lygiavertį draudimą savo gyvenamosios vietos valstybėje, taip pat jų šeimos nariams būnant Lichtenšteine taikomos reglamento 19 straipsnio nuostatos.

                                                3.

                                                Taikydamas reglamento 18, 19, 20 ir 27 straipsnius Lichtenšteine, kompetentingas draudikas apmoka visas išlaidas pagal sąskaitas faktūras.

                                                4.

                                                Jeigu asmeniui, kuriam pagal reglamento II antraštinę dalį taikomos Lichtenšteino teisinės nuostatos, taikant 1 dalies b punktą sveikatos draudimo tikslais taikomos kitos valstybės, kuriai galioja šis Susitarimas, teisinės nuostatos, šių išmokų natūra dėl su darbu nesusijusių nelaimingų atsitikimų išlaidas po lygiai pasidalija Lichtenšteino draudikas nuo nelaimingų atsitikimų darbe, su darbu nesusijusių nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų ir kompetentinga sveikatos draudimo institucija, jeigu turima teisė į abiejų įstaigų išmokas natūra. Lichtenšteino draudikas nuo nelaimingų atsitikimų darbe, su darbu nesusijusių nelaimingų atsitikimų ir profesinių ligų apmoka visas išlaidas nelaimingų atsitikimų darbe, pakeliui į darbą ar profesinių ligų atveju, net jei turima teisė į sveikatos draudimo įstaigos išmokas gyvenamosios vietos šalyje.

                                          NORVEGIJA

                                                1.

                                                Norvegijos teisės aktų pereinamojo laikotarpio nuostatos, kuriomis numatoma galimybė sumažinti būtiną draudimo laikotarpį, kad iki 1937 m. gimę asmenys gautų visą papildomą pensiją, taikomos asmenims, kuriems taikomas reglamentas, jeigu jie Norvegijoje gyveno arba dirbo mokamą darbą pagal darbo sutartį ar savarankiškai reikiamą metų skaičių nuo tada, kai jiems suėjo šešiolika metų, iki 1967 m. sausio 1 d. Šis reikiamas metų skaičius – vieneri metai už kiekvienus metus nuo asmens gimimo iki 1937 m.

                                                2.

                                                Pagal Nacionalinį draudimo įstatymą apdraustiems asmenims, kurie globoja apdraustus senus, neįgalius arba sergančius asmenis, kuriems reikalinga globa, nustatytomis sąlygomis skaičiuojami pensijų taškai už minėtus laikotarpius. Be to, nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 987/2009 44 straipsnio, mažais vaikais besirūpinančiam asmeniui skaičiuojami pensijų taškai jam esant kitoje valstybėje, kuriai taikomas reglamentas, jeigu tas asmuo yra išėjęs motinystės ar tėvystės atostogų pagal Norvegijos darbo teisę.

                                                3.

                                                            a)

                                                            Nepaisant 6 straipsnio nuostatų, asmenys, kurie nedirbo mokamo darbo pagal darbo sutartį vienoje arba keliose EB valstybėse narėse arba ELPA valstybėse, turi teisę gauti Norvegijos socialinę pensiją tik tuo atveju, jei jie nuolat gyvena arba anksčiau nuolat gyveno Norvegijoje ne trumpiau kaip trejus metus, atsižvelgiant į Norvegijos teisės aktuose nustatytus amžiaus apribojimus.

                                                            b)

                                                            Pirmiau minėtos nuostatos netaikomos asmenų, kurie dirba arba dirbo mokamą darbą pagal darbo sutartį Norvegijoje, šeimos narių arba studentų ar jų šeimų narių teisei į Norvegijos socialinę pensiją.“

                              ELPA VALSTYBIŲ DALYVAVIMO SOCIALINĖS APSAUGOS SISTEMŲ KOORDINAVIMO ADMINISTRACINĖJE KOMISIJOJE IR TECHNINĖJE DUOMENŲ TVARKYMO KOMISIJOJE BEI AUDITO VALDYBOJE PRIE ŠIOS ADMINISTRACINĖS KOMISIJOS SĄLYGOS PAGAL SUSITARIMO 101 STRAIPSNĮ:
                        Islandija, Lichtenšteinas ir Norvegija gali siųsti po savo atstovą, vykdantį patariamąsias funkcijas (stebėtoją), į Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos prie Europos Komisijos posėdžius ir į Techninės duomenų tvarkymo komisijos ir Audito valdybos prie šios Administracinės komisijos posėdžius.

                        2.

                           32009 R 0987: 2009 m. rugsėjo 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 987/2009, nustatantis Reglamento (EB) Nr. 883/2004 dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo įgyvendinimo tvarką (OL L 284, 2009 10 30, p. 1).
                        Reglamento (EB) Nr. 987/2009 nuostatos šio Susitarimo tikslais adaptuojamos taip:

                                    a)

                                    1 priedas papildomas taip:
                                    „ISLANDIJA ir DANIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir LIUKSEMBURGAS
                                    2001 m. lapkričio 30 d. Susitarimas dėl išlaidų socialinės apsaugos srityje kompensavimo.
                                    ISLANDIJA ir SUOMIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir ŠVEDIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    ISLANDIJA ir NORVEGIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir DANIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir LIUKSEMBURGAS
                                    1998 m. kovo 19 d. Susitarimo dėl išlaidų socialinės apsaugos srityje kompensavimo 2–4 straipsniai.
                                    NORVEGIJA ir NYDERLANDAI
                                    2007 m. sausio 23 d. Susitarimas dėl išmokų natūra išlaidų kompensavimo, numatyto Reglamentuose (EEB) Nr. 1408/71 ir (EEB) Nr. 574/72.
                                    NORVEGIJA ir PORTUGALIJA
                                    Pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36 straipsnio 3 dalį ir 63 straipsnio 3 dalį ir Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnio 2 dalį sudarytas 2000 m. lapkričio 24 d. Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti šiuose reglamentuose numatytas ligos, motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išmokų natūra išlaidas ir administracinių bei medicininių patikrinimų išlaidas.
                                    NORVEGIJA ir SUOMIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir ŠVEDIJA
                                    2003 m. rugpjūčio 18 d. Šiaurės šalių konvencijos dėl socialinės apsaugos 15 straipsnis: Susitarimas dėl abipusio atsisakymo reikalauti kompensuoti išlaidas pagal Reglamento (EEB) Nr. 1408/71 36, 63 ir 70 straipsnius (išmokų natūra dėl ligos ir motinystės, nelaimingų atsitikimų darbe ir profesinių ligų išlaidos, taip pat nedarbo išmokų išlaidos) ir pagal Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnį (administracinių patikrinimų ir sveikatos patikrinimų išlaidos).
                                    NORVEGIJA ir JUNGTINĖ KARALYSTĖ
                                    Pasikeitimas 1997 m. kovo 20 d. ir 1997 m. balandžio 3 d. laiškais dėl Reglamento (EEB) Nr. 1408/7136 straipsnio 3 dalies ir 63 straipsnio 3 dalies (kompensavimas arba atsisakymas kompensuoti išmokų natūra išlaidas) ir Reglamento (EEB) Nr. 574/72 105 straipsnio (atsisakymas kompensuoti administracinių patikrinimų ir medicininių patikrinimų išlaidas).“;

                                    b)

                                    3 priedas papildomas taip:
                                    „NORVEGIJA“;

                                    c)

                                    5 priedas papildomas taip:
                                    „LICHTENŠTEINAS
                                    NORVEGIJA“.

                  TEISĖS AKTAI, Į KURIUOS SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS DERAMAI ATSIŽVELGIA

                        3.1.

                           32010 D 0424(01): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. A1 dėl dialogo ir taikinimo procedūros, susijusios su dokumentų galiojimu, taikytinų teisės aktų nustatymu ir išmokų skyrimu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 883/2004, nustatymo (OL C 106, 2010 4 24, p. 1).

                        3.2.

                           32010 D 0424(02): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. A2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 12 straipsnio dėl teisės aktų taikymo komandiruotiems darbuotojams ir savarankiškai dirbantiems asmenims, laikinai dirbantiems ne kompetentingoje šalyje, aiškinimo (OL C 106, 2010 4 24, p. 5).

                        4.1.

                           32010 D 0424(03): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. E1 dėl pereinamojo laikotarpio, taikomo Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 4 straipsnyje nurodytam keitimuisi duomenimis elektroninėmis priemonėmis, praktinės tvarkos (OL C 106, 2010 4 24, p. 9).

                        5.1.

                           32010 D 0424(04):2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. F1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 68 straipsnio dėl pirmenybinių taisyklių, kai išmokos šeimai sutampa, aiškinimo (OL C 106, 2010 4 24, p. 11).

                        6.1.

                           32010 D 0424(05): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. H1 dėl perėjimo nuo Tarybos reglamentų (EEB) Nr. 1408/71 ir (EEB) Nr. 574/72 prie Europos Parlamento ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 883/2004 ir (EB) Nr. 987/2009 tvarkos ir Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos sprendimų ir rekomendacijų taikymo (OL C 106, 2010 4 24, p. 13).

                        6.2.

                           32010 D 0424(06): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. H2 dėl Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinės komisijos Techninės duomenų tvarkymo komisijos veiklos metodų ir sudėties (OL C 106, 2010 4 24, p. 17).

                        7.1.

                           32010 D 0424(07): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. P1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 50 straipsnio 4 dalies, 58 straipsnio ir 87 straipsnio 5 dalies dėl invalidumo, senatvės ir maitintojo netekimo išmokų aiškinimo (OL C 106, 2010 4 24, p. 21).

                        8.1.

                           32010 D 0424(08): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S1 dėl Europos sveikatos draudimo kortelės (OL C 106, 2010 4 24, p. 23).

                        8.2.

                           32010 D 0424(09): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S2 dėl Europos sveikatos draudimo kortelės techninių specifikacijų (OL C 106, 2010 4 24, p. 26).
                        Sprendimo Nr. S2 nuostatos šio Susitarimo tikslais adaptuojamos taip:
                        Nepaisant Spendimo priedo 3.3.2 punkto ELPA valstybės turi galimybę išduoti Europos sveikatos draudimo korteles su Europos žvaigždėmis.

                        8.3.

                           32010 D 0424(10): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. S3, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 19 straipsnio 1 dalyje ir 27 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 987/2009 25 straipsnio A dalies 3 punkte numatytos išmokos (OL C 106, 2010 4 24, p. 40).

                        9.1.

                           32010 D 0424(11): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U1 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 987/2009 54 straipsnio 3 dalies dėl bedarbio išmokų padidinimo dėl išlaikomų šeimos narių (OL C 106, 2010 4 24, p. 42).

                        9.2.

                           32010 D 0424(12): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 65 straipsnio 2 dalies dėl visiškų bedarbių, išskyrus pasienio darbuotojus, kurie paskutinį kartą dirbdami pagal darbo sutartį ar savarankiškai gyveno valstybės narės, kuri nėra kompetentinga valstybė narė, teritorijoje, teisės į bedarbio išmokas, taikymo srities (OL C 106, 2010 4 24, p. 43).

                        9.3.

                           32010 D 0424(13): 2009 m. birželio 12 d. Sprendimas Nr. U3 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 65 straipsnio 1 dalyje nurodytiems bedarbiams taikomos sąvokos „dalinė bedarbystė“ aprėpties (OL C 106, 2010 4 24, p. 45).

                  TEISĖS AKTAI, Į KURIUOS SUSITARIANČIOSIOS ŠALYS ATKREIPIA DĖMESĮ

                        10.1.

                           32010 H 0424(01):2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. P1 dėl Gottardo bylos sprendimo, pagal kurį privalumai, kuriais naudojasi pačios valstybės piliečiai pagal dvišalį susitarimą dėl socialinės apsaugos, sudarytą su ne valstybe nare, privalo būti taip pat suteikti darbuotojams, kurie yra kitų valstybių narių piliečiai (OL C 106, 2010 4 24, p. 47).

                        11.1.

                           32010 H 0424(02): 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U1 dėl teisės aktų, taikomų bedarbiams asmenims, užsiimantiems profesine ar prekybine veikla ne visą darbo dieną valstybėje narėje, kuri nėra jų gyvenamosios vietos valstybė (OL C 106, 2010 4 24, p. 49).

                        11.2.

                           32010 H 0424(03): 2009 m. birželio 12 d. Rekomendacija Nr. U2 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 883/2004 64 straipsnio 1 dalies a punkto taikymo bedarbiams asmenims, lydintiems savo sutuoktinius ar partnerius, kurie vykdo profesinę ar prekybinę veiklą valstybėje narėje, kuri nėra kompetentinga valstybė (OL C 106, 2010 4 24, p. 51).

                  II.   TEISIŲ Į PAPILDOMĄ PENSIJĄ APSAUGA

            NURODYTI TEISĖS AKTAI

                        12.

                           398 L 0049: 1998 m. birželio 29 d. Tarybos direktyva 98/49/EB dėl pagal darbo sutartį dirbančių asmenų ir savarankiškai dirbančių asmenų, judančių Bendrijoje, teisių į papildomą pensiją išsaugojimo (OL L 209, 1998 7 25, p. 46).“