title: 2005/845/Euratomas: 2005 m. lapkričio 25 d.  Komisijos sprendimas, dėl Europos atominės energijos bendrijos prisijungimo prie Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui

text:
30.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/27

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2005 m. lapkričio 25 d.
   dėl Europos atominės energijos bendrijos prisijungimo prie Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui
   (2005/845/Euratomas)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 101 straipsnio antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į 2005 m. gegužės 23 d. Tarybos sprendimą patvirtinti prisijungimą prie Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui,
   kadangi:

               (1)

               Dvidešimt trys valstybės narės yra pasirašiusios Konvenciją dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui.

               (2)

               Europos atominės energijos bendrija turėtų prisijungti prie Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Šiuo sprendimu Europos atominės energijos bendrijos vardu patvirtinamas prisijungimas prie Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui.
   Pagal minėtos konvencijos 14 straipsnio 5 dalies c punktą prie šio sprendimo yra pridedamas Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui ir Europos atominės energijos bendrijos deklaracijos tekstai.
   2 straipsnis
   Prisijungimo dokumentas deponuojamas Tarptautinės atominės energijos agentūros – Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui depozitaro – Generaliniam direktoriui po šio sprendimo priėmimo kiek galima greičiau nusiunčiant Europos Komisijos atstovybės Tarptautinėse organizacijose Vienoje vadovo pasirašytą raštą.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 25 d.

            Komisijos vardu

         Andris PIEBALGS

            Komisijos narys

   Konvencijos dėl pagalbos įvykus branduolinei avarijai arba kilus radiologiniam pavojui 14 straipsnio 5 dalies c punkte nurodyta deklaracija
   Bendrija turi kompetenciją, kuria ji Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 2 straipsnio b dalyje ir II antraštinės dalies 3 skyriaus „Sveikata ir sauga“ nuostatomis nustatyta apimtimi dalijasi su valstybėmis narėmis teikdama pagalbą iškilus radiologiniam pavojui.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 314/28

         KONVENCIJA DĖL PAGALBOS ĮVYKUS BRANDUOLINEI AVARIJAI ARBA KILUS RADIOLOGINIAM PAVOJUI
   VALSTYBĖS, ŠIOS KONVENCIJOS ŠALYS,
   ŽINODAMOS, kad daugelyje valstybių vykdoma branduolinė veikla;
   PAŽYMĖDAMOS, kad buvo imtasi ir yra imamasi visapusiškų priemonių aukštam branduolinės veiklos saugos lygiui užtikrinti, siekiant užkirsti kelią branduolinėms avarijoms, o tokiai avarijai įvykus – sumažinti jos pasekmes,
   NORĖDAMOS sustiprinti tolesnį tarptautinį bendradarbiavimą branduolinės energijos saugios plėtros ir naudojimo srityje
   ĮSITIKINUSIOS, kad būtina sukurti tarptautinę sistemą, kuri sudarytų sąlygas skubiai suteikti pagalbą branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju, siekiant sušvelninti jų pasekmes,
   PABRĖŽDAMOS dvišalių ir daugiašalių susitarimų dėl tarpusavio pagalbos šioje srityje naudingumą;
   PABRĖŽDAMOS Tarptautinės atominės energijos agentūros veiklą rengiant rekomendacijas dėl tarpusavio pagalbos susitarimų branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   Valstybės, šios Konvencijos Šalys, bendradarbiauja tarpusavyje ir su Tarptautine atominės energijos agentūra (toliau – Agentūra) pagal šios Konvencijos nuostatas, siekdamos palengvinti neatidėliotinos pagalbos teikimą branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju, taip sumažinant jų pasekmes bei apsaugant gyvybę, turtą ir aplinką nuo išmetamų radioaktyviųjų medžiagų poveikio.
   2.   Siekdamos palengvinti tokį bendradarbiavimą, valstybės, šios Konvencijos Šalys, gali susitarti dėl dvišalių ar daugiašalių susitarimų arba prireikus ir dvišalių, ir daugiašalių susitarimų, padedančių užkirsti kelią sužalojimams ir žalai, kurie gali būti padaryti įvykus branduolinei avarijai ar kilus radiologiniam pavojui, arba juos sumažinti.
   3.   Valstybės, šios Konvencijos Šalys, kreipiasi į Agentūrą, veikiančią pagal savo statutą, prašydamos dėti visas pastangas ir, laikantis šios Konvencijos nuostatų, plėtoti, palengvinti ir remti šioje Konvencijoje numatytą valstybių, Konvencijos Šalių, bendradarbiavimą
   2 straipsnis
   Pagalbos teikimas
   1.   Jeigu valstybei, šios Konvencijos Šaliai, prireikia pagalbos branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju nepriklausomai nuo to, ar tokia avarija ar pavojus kyla jos teritorijoje, jos jurisdikcijai priklausančioje ar kontroliuojamoje teritorijoje, ar ne, ji gali kreiptis pagalbos tiesiogiai arba per Agentūrą į kitą valstybę, šios Konvencijos Šalį, į pačią Agentūrą arba prireikus į kitas tarptautines tarpvyriausybines organizacijas (toliau – tarptautinės organizacijos).
   2.   Pagalbos prašanti valstybė, šios Konvencijos Šalis, nurodo prašomos pagalbos dydį ir pobūdį, taip pat, jei reikia, suteikia pagalbą teikiančiai šaliai informaciją, reikalingą tai šaliai nustatyti, kokiu mastu ji galės patenkinti prašymą. Jeigu pagalbos prašanti valstybė, šios Konvencijos Šalis, negali nurodyti prašomos pagalbos dydžio ir pobūdžio, pagalbos prašanti valstybė, šios Konvencijos Šalis, ir pagalbą teikianti šalis pasikonsultavusios priima sprendimą dėl prašomos pagalbos dydžio ir pobūdžio.
   3.   Kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, kurios prašoma suteikti pagalbą, nedelsdama priima sprendimą ir tiesiogiai arba per Agentūrą praneša pagalbos prašančiai valstybei, šios Konvencijos Šaliai, ar ji gali suteikti prašomą pagalbą, taip pat pagalbos, kuri gali būti suteikta, dydį ir sąlygas.
   4.   Valstybės, šios Konvencijos Šalys, pagal galimybes nustato, kokie ekspertai, įranga ir medžiagos galėtų būti skiriami kitoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims, branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju, ir praneša apie tai Agentūrai, nurodydamos sąlygas, visų pirma, finansines, kuriomis tokia pagalba galėtų būti suteikta.
   5.   Visos valstybės, šios Konvencijos Šalys, gali prašyti pagalbos, susijusios su asmenų, patekusių į branduolinę avariją ar radiologinį pavojų, medicininiu gydymu arba laikinu perkėlimu į kitos valstybės, šios Konvencijos Šalies, teritoriją.
   6.   Agentūra, vadovaudamasi savo statutu ir šios Konvencijos nuostatomis, reaguoja į pagalbos prašančios valstybės, šios Konvencijos Šalies, arba valstybės narės prašymą suteikti pagalbą branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju:

               a)

               suteikdama galimybę naudotis tam tikslui skirtais reikiamais ištekliais;

               b)

               nedelsiant persiųsdama prašymą kitoms valstybėms ir tarptautinėms organizacijoms, kurios, Agentūros žiniomis, gali turėti reikalingų išteklių ir

               c)

               jeigu to prašo pagalbos prašanti valstybė, koordinuodama tarptautinę pagalbą, kuri gali būti pradėta teikti.

         3 straipsnis
   Pagalbos skirstymas ir kontrolė
   Jeigu nesusitariama kitaip:

               a)

               už bendrą pagalbos skirstymą, kontrolę, koordinavimą ir priežiūrą savo teritorijoje atsako jos prašanti valstybė Jeigu teikiama pagalba apima ir darbuotojus, pagalbą teikianti šalis, pasitarusi su pagalbos prašančia valstybe, turėtų paskirti asmenį, kuris būtų atsakingas už teikiant pagalbą dalyvaujančius darbuotojus bei naudojamą įrangą ir tiesiogiai vadovautų jų darbui. Paskirtasis asmuo turėtų vadovauti tokiam darbui bendradarbiaudamas su pagalbos prašančios valstybės atitinkamomis valdžios institucijomis;

               b)

               prašančioji valstybė pagal savo galimybes sudaro reikiamas sąlygas vietoje ir suteikia paslaugas, kad pagalbos teikimas būtų administruojamas tinkamai ir veiksmingai. Ji taip pat užtikrina darbuotojų, įrangos ir medžiagų, skirtų teikti pagalbą ir įvežtų pagalbą teikiančios valstybės arba jos vardu į pagalbą gaunančios valstybės teritoriją, apsaugą;

               c)

               bet kurios šalies nuosavybės teisė į įrenginius ir medžiagas, pristatytus teikiant pagalbą, nesikeičia, taip pat užtikrinama, kad jie bus sugrąžinti;

               d)

               valstybė, šios Konvencijos Šalis, kuri teikia pagalbą atsiliepdama į 2 straipsnio 5 dalyje nurodytą prašymą, savo teritorijoje koordinuoja tokią pagalbą.

         4 straipsnis
   Kompetentingos institucijos ir asmenys ryšiams palaikyti
   1.   Kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, praneša Agentūrai ir tiesiogiai arba per Agentūrą kitoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims, apie kompetentingas institucijas ir asmenis ryšiams palaikyti, kurie yra įgalioti teikti ir gauti pagalbos prašymus ir priimti pasiūlymus dėl pagalbos. Tokie asmenys ryšiams palaikyti ir ryšių centras Agentūroje turi veikti nuolat.
   2.   Kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, nedelsdama informuoja Agentūrą apie bet kokius šio straipsnio 1 dalyje nurodytos informacijos pasikeitimus.
   3.   Agentūra reguliariai ir operatyviai teikia valstybėms, šios Konvencijos Šalims, taip pat valstybėms narėms ir atitinkamoms tarptautinėms organizacijoms šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją.
   5 straipsnis
   Agentūros funkcijos
   Valstybės, šios Konvencijos Šalys, remdamosi 1 straipsnio 3 dalimi ir nepažeisdamos kitų šios Konvencijos nuostatų, prašo Agentūros:

               a)

               surinkti ir išplatinti valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir valstybėms narėms informaciją apie:

                           i)

                           ekspertus, įrangą ir medžiagas, kurie galėtų būti skiriami branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju;

                           ii)

                           metodus, techninius būdus ir jau turimus tyrimų rezultatus, susijusius su reagavimu į branduolinę avariją ar radiologinį pavojų;

               b)

               gavus prašymą, padėti valstybei, šios Konvencijos Šaliai, arba valstybei narei bet kuriais toliau nurodytais ar kitais klausimais:

                           i)

                           parengti veiksmų planus branduolinės avarijos ir radiologinio pavojaus atveju bei atitinkamus teisės aktus;

                           ii)

                           parengti reikiamas darbuotojų, kurie dirbtų įvykus branduolinei avarijai ar kilus radiologiniam pavojui, mokymo programas;

                           iii)

                           įvykus branduolinei avarijai ar kilus radiologiniam pavojui, persiųsti pagalbos prašymus ir atitinkamą informaciją;

                           iv)

                           parengti atitinkamas radioaktyvumo monitoringo programas, procedūras ir normas;

                           v)

                           atlikti ekonominio pagrįstumo tyrimus prieš kuriant radioaktyvumo monitoringo sistemas;

               c)

               branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju skirti valstybei, šios Konvencijos Šaliai, arba pagalbos prašančiai valstybei narei reikiamus išteklius pradiniam avarijos arba pavojaus įvertinimui atlikti;

               d)

               branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju pasiūlyti paramą valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir valstybėms narėms;

               e)

               užmegzti ir palaikyti ryšius su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, siekiant gauti reikiamą informaciją ir duomenis bei keistis jais, ir pateikti šių organizacijų sąrašą valstybėms, šios Konvencijos Šalims, taip pat valstybėms narėms ir minėtosioms organizacijoms.

         6 straipsnis
   Konfidencialumas ir vieši pareiškimai
   1.   Pagalbos prašanti valstybė ir ją teikianti šalis saugo bet kokios slaptos informacijos, kuri tampa prieinama bet kuriai iš jų teikiant pagalbą branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju, konfidencialumą. Tokia informacija turi būti naudojama tik sutartai pagalbai teikti.
   2.   Pagalbą teikianti šalis deda visas pastangas, kad suderintų su prašančiąja valstybe informaciją apie pagalbą, teikiamą branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus atveju, prieš paskelbiant tokią informaciją viešai.
   7 straipsnis
   Išlaidų apmokėjimas
   1.   Pagalbą teikianti šalis gali pasiūlyti prašančiajai valstybei nemokamą pagalbą. Pagalbą teikianti šalis, svarstydama, ar teikti nemokamą pagalbą, atsižvelgia į:

               a)

               branduolinės avarijos ar radiologinio pavojaus pobūdį;

               b)

               vietą, kurioje įvyko branduolinė avarija arba kilo radiologinis pavojus;

               c)

               besivystančių šalių reikmes;

               d)

               konkrečias nebranduolinių šalių reikmes ir

               e)

               bet kuriuos kitus svarbius veiksnius.

         2.   Jeigu visa pagalba ar jos dalis teikiama už atlygį, prašančioji valstybė atlygina pagalbą teikiančios šalies išlaidas už pastarosios vardu veikusių fizinių asmenų ar organizacijų suteiktas paslaugas, taip pat visas su pagalba susijusias išlaidas, kurių tiesiogiai nepadengia prašančioji valstybė. Jeigu nesusitarta kitaip, išlaidos atlyginamos nedelsiant po to, kai pagalbą teikianti šalis pateikia prašančiajai valstybei prašymą atlyginti išlaidas, o apmokėjimas už išlaidas (išskyrus vietines išlaidas) yra laisvai pervedamas.
   3.   Nepaisant šio straipsnio 2 dalies, pagalbą teikianti šalis gali bet kuriuo metu atsisakyti, kad visos išlaidos ar dalis jų būtų apmokėtos, arba sutikti, kad apmokėjimas būtų atidėtas. Svarstant tokį atsisakymą ar atidėjimą, pagalbą teikiančios šalys deramai atsižvelgia į besivystančių šalių reikmes.
   8 straipsnis
   Privilegijos, imunitetai ir lengvatos
   1.   Prašančioji valstybė suteikia pagalbą teikiančios šalies ir jos vardu veikiantiems darbuotojams būtinas privilegijas, imunitetus ir lengvatas pagalbos teikimo funkcijoms atlikti.
   2.   Prašančioji valstybė pagalbą teikiančios šalies arba jos vardu veikiantiems darbuotojams, apie kuriuos buvo deramai pranešta ir kurie buvo patvirtinti prašančiosios valstybės, suteikia šias privilegijas ir imunitetus:

               a)

               imunitetą nuo arešto, sulaikymo ir teismo proceso, įskaitant prašančiosios valstybės baudžiamąją, civilinę ir administracinę jurisdikciją, dėl veiksmų arba susilaikymo nuo veiksmų vykdant pareigas ir

               b)

               darbuotojai atleidžiami nuo mokesčių, rinkliavų ar kitų mokėjimų vykdant pagalbos funkcijas, išskyrus tuos, kurie paprastai įtraukiami į prekių kainą arba mokami už suteiktas paslaugas.

         3.   Prašančioji valstybė:

               a)

               atleidžia pagalbą teikiančią šalį nuo mokesčių, rinkliavų ar kitų mokėjimų už pagalbai teikti skirtą įrangą ir turtą, kuriuos į prašančiosios valstybės teritoriją įvežė pagalbą teikianti valstybė, ir

               b)

               neleidžia konfiskuoti, areštuoti ar rekvizuoti tokios įrangos ir turto.

         4.   Prašančioji valstybė užtikrina, kad tokia įranga ir turtas būtų sugrąžinti. Pagalbą teikiančiai šaliai paprašius, prašančioji valstybė, prieš sugrąžindama pagalbai naudotą įrangą, kiek galima pasirūpina, kad ji būtų reikiamai dezaktyvuota.
   5.   Prašančioji valstybė sudaro sąlygas, kad asmenys, apie kuriuos buvo pranešta pagal šio straipsnio 2 dalies nuostatas, ir teikiant pagalbą naudojama įranga bei turtas galėtų patekti į jos teritoriją, joje būti ir iš jos išvykti ar būti išgabenti.
   6.   Jokia šio straipsnio nuostata nenurodo, kad prašančioji valstybė savo piliečiams ar nuolatiniams gyventojams turi suteikti ankstesnėse šio straipsnio dalyse nurodytas privilegijas ir imunitetus.
   7.   Nepažeidžiant minėtųjų privilegijų ir imunitetų, visi asmenys, kurie pagal šį straipsnį naudojasi tokiomis privilegijomis ir imunitetais, privalo laikytis pagalbos prašančios valstybės įstatymų ir kitų teisės aktų. Be to, jie privalo nesikišti į pagalbos prašančios valstybės vidaus reikalus.
   8.   Jokia šio straipsnio nuostata nepažeidžia teisių ir įsipareigojimų, susijusių su privilegijomis ir imunitetais, kuriuos suteikia kiti tarptautiniai susitarimai arba tarptautinės paprotinės teisės normos.
   9.   Pasirašydama, ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šią Konvenciją arba prisijungdama prie jos, valstybė gali pareikšti, kad ji nelaiko savęs visiškai arba iš dalies įsipareigojusia pagal šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatas.
   10.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, kuri yra padariusi pareiškimą pagal šio straipsnio 9 dalį, gali bet kuriuo metu jį atšaukti įteikdama pranešimą depozitarui.
   9 straipsnis
   Darbuotojų, įrangos ir turto tranzitas
   Pagalbos prašančiai valstybei ar ją teikiančiai šaliai paprašius, kiekviena valstybė, šios Konvencijos Šalis, siekia sudaryti sąlygas darbuotojų, apie kuriuos buvo deramai pranešta, taip pat įrangos ir turto, naudojamų pagalbai teikti, tranzitui per savo teritoriją jiems vykstant į pagalbos prašančią valstybę arba iš jos.
   10 straipsnis
   Ieškiniai ir kompensacijos
   1.   Valstybės, šios Konvencijos Šalys, glaudžiai bendradarbiauja, siekdamos sudaryti sąlygas teismo procesų ir ieškinių sprendimui pagal šį straipsnį.
   2.   Jeigu nesusitarta kitaip, pagalbos prašanti valstybė, mirus ar susižalojus asmenims, sugadinus ar praradus turtą, arba teikiant prašytą pagalbą padarius žalą aplinkai jos teritorijoje ar kitoje jos jurisdikcijai priklausančioje ar kontroliuojamoje teritorijoje:

               a)

               nepradeda jokių teismo procesų prieš pagalbą teikiančią šalį arba asmenis ar kitus juridinius subjektus, veikiančius jos vardu;

               b)

               prisiima atsakomybę spręsti visus teismo procesus ir ieškinius, kuriuos trečiosios šalys pradėjo arba pateikė prieš pagalbą teikiančią šalį arba asmenis ar kitus juridinius subjektus, veikiančius jos vardu;

               c)

               laiko pagalbą teikiančią šalį arba asmenis ar kitus juridinius subjektus, veikiančius jos vardu, neatsakingais teismo procesuose ir svarstant ieškinius, nurodytus b punkte, ir

               d)

               atlygina pagalbą teikiančiai šaliai arba asmenims ar kitiems juridiniams subjektams, veikiantiems jos vardu, už:

                           i)

                           pagalbą teikiančios šalies darbuotojų ar jos vardu veikiančių asmenų mirtį ar sužalojimą;

                           ii)

                           nevienkartinės įrangos ar medžiagų, naudotų pagalbai teikti, praradimą ar sugadinimą;

         išskyrus tuos atvejus, kai mirties, sužalojimo, praradimo ar sugadinimo priežastis – tyčinis asmens nusižengimas.
   3.   Šis straipsnis netrukdo kompensuoti ar atlyginti žalą pagal galiojančius tarptautinius susitarimus arba bet kurios valstybės nacionalinę teisę.
   4.   Jokia šio straipsnio nuostata nereikalauja prašančiosios valstybės taikyti visas šio straipsnio 2 dalies nuostatas arba dalį jų savo piliečiams ar nuolatiniams gyventojams.
   5.   Pasirašydama, ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šią Konvenciją arba prisijungdama prie jos, valstybė gali pareikšti, kad:

               a)

               ji nelaiko savęs įsipareigojusia pagal visą šio straipsnio 2 dalį arba dalį jos nuostatų;

               b)

               ji netaikys visos šio straipsnio 2 dalies arba dalies jos nuostatų tais atvejais, kai mirties, sužalojimo, praradimo ar sugadinimo priežastis – sąmoningas asmens aplaidumas.

         6.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, kuri yra padariusi pareiškimą pagal šio straipsnio 5 dalį, gali bet kuriuo metu jį atšaukti įteikdama pranešimą depozitarui.
   11 straipsnis
   Pagalbos nutraukimas
   Pagalbos prašanti valstybė arba ją teikianti šalis, atitinkamai pasikonsultavusios ir pranešusios raštu, gali bet kuriuo metu paprašyti nutraukti pagal šią Konvenciją gaunamą arba teikiamą pagalbą. Tokį prašymą pateikus, susijusios šalys konsultuojasi dėl planų deramai užbaigti pagalbos teikimą.
   12 straipsnis
   Ryšys su kitomis tarptautinėmis sutartimis
   Ši Konvencija nekeičia valstybių, šios Konvencijos Šalių, abipusių teisių ir įsipareigojimų pagal galiojančius tarptautinius susitarimus, susijusius su šioje Konvencijoje reglamentuojamais klausimais, arba pagal būsimus tarptautinius susitarimus, kurie bus sudaryti laikantis šios Konvencijos tikslų.
   13 straipsnis
   Ginčų sprendimas
   1.   Kilus ginčui tarp valstybių, šios Konvencijos Šalių, arba tarp valstybės, šios Konvencijos Šalies, ir Agentūros dėl šios Konvencijos aiškinimo ar taikymo, ginčo šalys konsultuojasi, siekdamos išspręsti ginčą derybomis arba kitomis taikiomis joms priimtinomis ginčų sprendimo priemonėmis.
   2.   Jeigu toks ginčas tarp valstybių, šios Konvencijos Šalių, negali būti išspręstas per vienerius metus nuo prašymo konsultuotis pagal šio straipsnio 1 dalį gavimo dienos, bet kurios iš ginčo šalių prašymu jis pateikiamas arbitražo teismui arba perduodamas spręsti Tarptautiniam Teisingumo Teismui. Jeigu ginčas pateikiamas arbitražo teismui ir per šešis mėnesius nuo tokio prašymo dienos ginčo šalys negali susitarti dėl arbitražo teismo sudarymo, bet kuri šalis gali paprašyti Tarptautinio Teisingumo Teismo Pirmininko arba Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus paskirti vieną ar kelis arbitražo teismo teisėjus. Jeigu ginčo šalys pateikia priešingus prašymus, pirmenybė suteikiama Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui skirtam prašymui.
   3.   Pasirašydama, ratifikuodama, priimdama ar patvirtindama šią Konvenciją arba prisijungdama prie jos, valstybė gali pareikšti, kad ji nelaiko savęs įsipareigojusia laikytis vienos kurios arba abiejų ginčo sprendimo procedūrų, nurodytų šio straipsnio 2 dalyje. Kitos valstybės, šios Konvencijos Šalys, neprivalo laikytis šio straipsnio 2 dalyje nurodytų ginčo sprendimo procedūrų valstybės, šios Konvencijos Šalies, kuriai toks pareiškimas galioja, atžvilgiu.
   4.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, kuri yra padariusi pareiškimą pagal šio straipsnio 3 dalį, gali bet kuriuo metu jį atšaukti įteikdama pranešimą depozitarui.
   14 straipsnis
   Įsigaliojimas
   1.   Ši Konvencija pateikiama pasirašyti visoms valstybėms ir Namibijai, kuriai atstovauja Jungtinių Tautų Taryba Namibijai, Tarptautinės atominės energijos agentūros būstinėje Vienoje ir Jungtinių Tautų būstinėje Niujorke atitinkamai nuo 1986 m. rugsėjo 26 d. ir 1986 m. spalio 6 d. iki jos įsigaliojimo dienos arba dvylikai mėnesių priklausomai nuo to, kuris laikotarpis ilgesnis.
   2.   Bet kuri valstybė ir Namibija, kuriai atstovauja Jungtinių Tautų Taryba Namibijai, gali pareikšti sutikimą įsipareigoti pagal šią Konvenciją ją pasirašydama arba deponuodama ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo dokumentus po Konvencijos pasirašymo, įsigaliojančio po ratifikavimo, priėmimo arba patvirtinimo, arba deponuodama prisijungimo dokumentą. Ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo arba prisijungimo dokumentai deponuojami depozitarui.
   3.   Ši Konvencija įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai trys valstybės sutinka pagal ją įsipareigoti.
   4.   Kiekvienai valstybei, kuri sutinka įsipareigoti pagal šią Konvenciją po jos įsigaliojimo, Konvencija įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai valstybė pareiškia tokį sutikimą.

               5.

                           a)

                           Prie šios Konvencijos, kaip numatyta šiame straipsnyje, gali prisijungti tarptautinės organizacijos ir regioninės integracijos organizacijos, kurias sudaro suverenios valstybės, turinčios kompetencijos derėtis dėl tarptautinių susitarimų šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais, juos sudaryti ir taikyti.

                           b)

                           Jų kompetencijai priklausančiais klausimais tokios organizacijos savo vardu naudojasi teisėmis ir vykdo įsipareigojimus, kuriuos ši Konvencija numato valstybėms, Konvencijos Šalims.

                           c)

                           Deponuodama savo prisijungimo dokumentą, tokia organizacija perduoda depozitarui pareiškimą, kuriame nurodomos jos kompetencijos ribos šios Konvencijos reglamentuojamais klausimais.

                           d)

                           Tokia organizacija neturi papildomo balso be tų balsų, kuriuos turi jos valstybės narės.

         15 straipsnis
   Laikinas taikymas
   Valstybė, pasirašydama šią Konvenciją arba bet kada vėliau prieš Konvencijai įsigaliojant jos atžvilgiu, gali pareikšti, kad ji Konvenciją taikys laikinai.
   16 straipsnis
   Pakeitimai
   1.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, gali siūlyti šios Konvencijos pataisas. Siūloma pataisa pateikiama depozitarui, o šis nedelsdamas pateikia ją visoms kitoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims.
   2.   Jeigu dauguma valstybių, šios Konvencijos Šalių, prašo depozitaro surengti konferenciją siūlomoms pataisoms apsvarstyti, depozitaras pakviečia visas valstybes, šios Konvencijos Šalis, dalyvauti tokioje konferencijoje, kuri pradedama ne anksčiau kaip praėjus trisdešimčiai dienų po kvietimų paskelbimo. Bet kokia pataisa, priimta visų valstybių, šios Konvencijos Šalių, dviejų trečdalių balsų dauguma, išdėstoma protokole, kuris pateikiamas visoms valstybėms, šios Konvencijos Šalims, pasirašyti Vienoje ir Niujorke.
   3.   Protokolas įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai trys valstybės pareiškia sutikimą pagal jį įsipareigoti. Kiekvienai valstybei, pareiškusiai sutikimą įsipareigoti pagal protokolą po jo įsigaliojimo, protokolas įsigalioja praėjus trisdešimčiai dienų nuo tos dienos, kai buvo pareikštas toks sutikimas.
   17 straipsnis
   Denonsavimas
   1.   Valstybė, šios Konvencijos Šalis, gali denonsuoti šią Konvenciją raštišku pranešimu depozitarui.
   2.   Denonsavimas įsigalioja praėjus vieneriems metams nuo tos dienos, kai depozitaras gauna tokį pranešimą.
   18 straipsnis
   Depozitaras
   1.   Šios Konvencijos depozitaras yra Agentūros generalinis direktorius.
   2.   Agentūros generalinis direktorius nedelsdamas praneša valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir visoms kitoms valstybėms apie:

               a)

               kiekvieną šios Konvencijos ir pataisų protokolų pasirašymą;

               b)

               kiekvieną deponuotą šios Konvencijos arba pataisų protokolų ratifikavimo, priėmimo, patvirtinimo ar prisijungimo prie jų dokumentą;

               c)

               bet kokį pareiškimą ar jo atšaukimą pagal 8, 10 ir 13 straipsnius;

               d)

               bet kokį pareiškimą dėl laikino šios Konvencijos taikymo pagal 15 straipsnį;

               e)

               šios Konvencijos ir bet kokios jos pataisos įsigaliojimą; ir –

               f)

               bet kokį denonsavimą pagal 17 straipsnį.

         19 straipsnis
   Autentiški tekstai ir patvirtintos kopijos
   Šios Konvencijos originalas, kurio tekstai anglų, arabų, ispanų, kinų, prancūzų ir rusų kalbomis turi vienodą teisinę galią, deponuojamas Tarptautinės atominės energijos agentūros generaliniam direktoriui, kuris perduoda patvirtintas kopijas valstybėms, šios Konvencijos Šalims, ir visoms kitoms valstybėms.
   TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti įgaliotieji asmenys pasirašo šią Konvenciją, pateikiamą pasirašyti 14 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka.
   PRIIMTA Tarptautinės atominės energijos agentūros generalinės konferencijos neeilinėje sesijoje Vienoje vienas tūkstantis devyni šimtai aštuoniasdešimt šeštųjų metų rugsėjo dvidešimt šeštąją dieną.


title: 2003 m. vasario 27 d. Europos Parlamento ir tarybos Sprendimas Nr. 451/2003/EB iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 253/2000/EB, nustatantį antrąjį Bendrijos veiksmų švietimo srityje programos Socrates etapą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32003D0451

Oficialusis leidinys L 069 , 13/03/2003 p. 0006 - 0007

		Europos Parlamento ir tarybos Sprendimas Nr. 451/2003/EB2003 m. vasario 27 d.iš dalies keičiantis Sprendimą Nr. 253/2000/EB, nustatantį antrąjį Bendrijos veiksmų švietimo srityje programos "Socrates" etapąEUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 149 ir 150 straipsnius,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [1],atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę [2],pasikonsultavę su Regionų komitetu,laikydamiesi Sutarties [3] 251 straipsnyje nustatytos tvarkos,kadangi:(1) Europos Parlamento ir Tarybos Sprendimo Nr. 253/2000/EB [4] priedo IV skyriaus B.2 punktas nustato, kad finansavimui atrinktų projektų realizavimui skiriama Bendrijos pagalba pagal Bendrijos švietimo veiksmų programą "Socrates" (toliau – programa) dažniausiai neviršys 75 % visų projekto išlaidų, išskyrus tuos atvejus, kai įgyvendinamos papildomos priemonės.(2) 1995 m. kovo 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 819/95/EB, įsteigęs Bendrijos veiksmų programą "Socrates" [5], nenustatė mažiausio bendro finansavimo lygio.(3) Decentralizavus programos veiksmus, projektų negalima realizuoti be projekto partnerystės organizacijų darbuotojų reikšmingo laiko indėlio ir infrastruktūros paramos. Į šiems projektams suteiktą Bendrijos paramą tokių darbuotojų indėlis neįtrauktas, bet galima padengti iki 100 % kitokių projekto realizavimo metu patirtų išlaidų.(4) Tokie projektai pirmiausiai skirti mažoms institucijoms, tokioms kaip mokyklos ir suaugusiųjų švietimo institutai, kurie paprastai turi ribotus administracinius išteklius.(5) Anksčiau Bendrija nereikalavo pagal decentralizuotus programos veiksmus projektuose dalyvaujančių institucijų teikti informaciją apie išlaidas, susijusias su projektų realizavimui pasamdytų darbuotojų indėliu.(6) Sumos, suteiktos kaip Bendrijos parama projektams su decentralizuotais programos veiksmais yra mažos, 2000 m. buvo vidutiniškai 3315 EUR.(7) Europos Parlamentas savo 2002 m. vasario 28 d. Rezoliucijoje dėl "Socrates" programos įgyvendinimo išreiškė susirūpinimą dėl per daug administracinių procedūrų, apsunkinančių mažų paskolų gavėjus, ypač pagal "Comenius" veiksmus, ir paragino Komisiją pasiūlyti kokius nors teisinius pokyčius, kad būtų panaikintas bendro finansavimo reikalavimas tokioms paskoloms.(8) Komisija savo Baltosios knygos II dalies veiksmų plane, pavadintame "Komisijos reformavimas", pasiryžo pagerinti ir supaprastinti savo vidines ir išorines procedūras tiek, kiek jos susijusios su kitomis institucijomis, valstybėmis narėmis ir piliečiais.(9) Naujo reikalavimo taikymas institucijoms, dalyvaujančioms projektuose su decentralizuotais programos veiksmais, atsiskaityti už indėlį dėl šių institucijų projektų realizavimui pasamdytų darbuotojų vien tik siekiant parodyti, kad Bendrijos parama paprastai neviršija 75 % visų projekto išlaidų, yra nesuderinamas su supaprastinimo ir proporcingumo principais.(10) Todėl reikia iš dalies pakeisti Sprendimo Nr. 253/2000/EB priedo IV skyriaus B.2 punkto, pirmosios pastraipos nuostatą, kad taikant šį bendro finansavimo reikalavimą, būtų leistas atitinkamas lankstumas.PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisSprendimo Nr. 253/2000/EB priedo IV skyriaus punkto B.2, pirmoji pastraipa pakeičiama taip:"Bendra taisyklė apibrėžia, kad Bendrijos pagal šią programą teikiama finansinė parama skirta iš dalies padengti apskaičiuotoms išlaidoms, būtinai reikalingoms numatytos veiklos vykdymui, gali būti skiriama ne ilgesniam negu trejų metų laikotarpiui, reguliariai įvertinant pasiektą pažangą. Atitinkamai pagal bendro finansavimo principą, gavėjo indėlis gali būti projekto vykdymui būtinų darbuotojų ir (arba) infrastruktūros parūpinimas. Gali būti suteikta išankstinė parama, kad galėtų įvykti su svarstomu projektu susiję parengiamieji vizitai."2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 2003 m. vasario 27 d.Europos Parlamento varduPrezidentasP. CoxTarybos varduPrezidentasM. Chrisochoïdis[1] OL C 203 E, 2002 8 27, p. 133.[2] OL C 241, 2002 10 7, p. 97.[3] 2002 m. rugsėjo 3 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2003 m. vasario 27 d. Tarybos sprendimas.[4] OL C 28, 2000 2 3, p. 1.[5] OL L 87, 1995 4 20, p.10. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu Nr. 68/2000/EB (OL L 10, 2000 1 14, p. 1).--------------------------------------------------


title: 2016 m. gegužės 24 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1062 dėl Europos Sąjungos ir Liberijos Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir jo įgyvendinimo protokolo sudarymo Europos Sąjungos vardu

text:
1.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 177/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/1062
   2016 m. gegužės 24 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Liberijos Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir jo įgyvendinimo protokolo sudarymo Europos Sąjungos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnį kartu su 218 straipsnio 6 dalies antros pastraipos a punktu ir 218 straipsnio 7 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą (1),
   kadangi:

               (1)

               Sąjunga ir Liberijos Respublika baigė derybas dėl Tausios žvejybos partnerystės Susitarimo (toliau – Susitarimas) ir dėl jo įgyvendinimo protokolo (toliau – Protokolas), kuriuo Sąjungos laivams suteikiamos žvejybos galimybės vandenyse, į kuriuos Liberijos Respublika turi suverenias teises arba kurie priklauso jos jurisdikcijai žvejybos srityje;

               (2)

               Susitarimas ir Protokolas pasirašyti remiantis Tarybos sprendimu (ES) 2015/2312 (2) ir laikinai taikomi nuo 2015 m. gruodžio 9 d.;

               (3)

               Susitarimu įsteigtas jungtinis komitetas, kuriam pavesta stebėti Susitarimo vykdymą, aiškinimą ir taikymą. Be to, jungtinis komitetas gali patvirtinti tam tikrus Protokolo pakeitimus. Siekiant palengvinti tokių pakeitimų patvirtinimą, tikslinga Komisiją įgalioti, laikantis konkrečių sąlygų, juos patvirtinti taikant supaprastintą procedūrą;

               (4)

               Susitarimas ir Protokolas turėtų būti patvirtinti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos ir Liberijos Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimas ir jo įgyvendinimo protokolas patvirtinami Sąjungos vardu.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas Sąjungos vardu pateikia Susitarimo 16 straipsnyje ir Protokolo 13 straipsnyje numatytus pranešimus (3).
   3 straipsnis
   Remiantis šio sprendimo priede nustatytomis sąlygomis, Komisija įgaliojama Sąjungos vardu patvirtinti jungtinio komiteto priimamus Protokolo pakeitimus.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2016 m. gegužės 24 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A.G. KOENDERS

      (1)  2016 m. gegužės 10 d. pritarimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).

      (2)  2015 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/2312 dėl Europos Sąjungos ir Liberijos Respublikos tausios žvejybos partnerystės susitarimo ir jo įgyvendinimo protokolo pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo (OL L 328, 2015 12 12, p. 1).

      (3)  Susitarimo ir Protokolo įsigaliojimo datą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbs Tarybos Generalinis sekretoriatas.

      PRIEDAS

         Įgaliojimų taikymo sritis ir Sąjungos pozicijos, kurios turi būti laikomasi jungtiniame komitete, nustatymo procedūra

                  1)

                  Komisija įgaliojama vesti derybas su Liberijos Respublika ir, atitinkamais atvejais bei laikantis šio priedo 3 punkto, susitarti dėl Protokolo pakeitimų, susijusių su šiais klausimais:

                              a)

                              žvejybos galimybių persvarstymo ir, to pasekoje, atitinkamo finansinio įnašo persvarstymo, taip pat sprendimo dėl eksperimentinės žvejybos, kaip nustatyta Protokolo 6 ir 7 straipsniuose;

                              b)

                              sprendimo dėl paramos sektoriui sąlygų pagal Protokolo 4 straipsnį;

                              c)

                              sprendimo dėl priemonių, skirtų užtikrinti tausų žuvininkystės išteklių valdymą, kaip nustatyta Protokolo 5 straipsnio 5 dalyje;

                              d)

                              sprendimo dėl Protokolo ir jo priedo techninių nuostatų pagal Protokolo 6 straipsnio 2 dalį.

                  2)

                  Jungtiniame komitete Sąjunga:

                              a)

                              veikia vadovaudamasi Sąjungos tikslais, kurių siekiama vykdant bendrą žuvininkystės politiką;

                              b)

                              atsižvelgia į 2012 m. kovo 19 d. Tarybos išvadas dėl komunikato dėl bendros žuvininkystės politikos išorės aspekto;

                              c)

                              skatina laikytis pozicijų, kurios yra suderinamos su atitinkamomis regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų patvirtintomis taisyklėmis, atsižvelgiant į bendrą pakrantės valstybių vykdomą valdymą.

                  3)

                  Kai jungtinio komiteto posėdyje ketinama priimti sprendimą dėl 1 punkte nurodytų Protokolo pakeitimų, imamasi būtinų priemonių, kad pozicijoje, kuri bus pareikšta Sąjungos vardu, būtų atsižvelgta į Komisijai pateiktą naujausią statistinę, biologinę ir kitą susijusią informaciją.
                  Šiuo tikslu, remdamosi šia informacija, Komisijos tarnybos, likus pakankamai laiko iki atitinkamo jungtinio komiteto posėdžio, perduoda Tarybai arba jos parengiamiesiems organams apsvarstyti ir patvirtinti dokumentą, kuriame išdėstyta išsami informacija apie siūlomą Sąjungos poziciją.
                  Numatomą Sąjungos poziciją 1 punkto a papunktyje nurodytais klausimais Taryba turi patvirtinti kvalifikuota balsų dauguma. Kitais atvejais laikoma, kad parengiamajame dokumente numatyta Sąjungos pozicija patvirtinta, jeigu blokuojančiai mažumai lygus valstybių narių skaičius tam nepaprieštarauja Tarybos parengiamojo organo posėdžio metu arba per 20 dienų nuo parengiamojo dokumento gavimo, atsižvelgiant į tai, kas įvyks anksčiau. Esant prieštaravimui, klausimas perduodamas Tarybai.
                  Jei kituose susitikimuose, įskaitant vietoje rengiamus susitikimus, neįmanoma pasiekti Susitarimo, kad Sąjungos pozicijoje būtų atsižvelgta į naujus elementus, klausimas perduodamas Tarybai arba jos parengiamiesiems organams.

                  4)

                  Komisijos prašoma tinkamu laiku imtis visų priemonių, kurios būtinos siekiant tęsti tolesnę veiklą, susijusią su jungtinio komiteto sprendimu, be kita ko, atitinkamais atvejais paskelbti atitinkamą sprendimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pateikti pasiūlymų, kurie būtini tokiam sprendimui įgyvendinti.


title: 2009/914/EB: 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Vykdomojo komiteto, įsteigto pagal 1990 m. Šengeno konvenciją, sprendimą, iš dalies keičiantį Finansinį reglamentą dėl Šengeno informacinės sistemos (C.SIS) įrengimo ir techninio aptarnavimo tarnybos naudojimo išlaidų

text:
10.12.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 323/6

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. lapkričio 30 d.
   iš dalies keičiantis Vykdomojo komiteto, įsteigto pagal 1990 m. Šengeno konvenciją, sprendimą, iš dalies keičiantį Finansinį reglamentą dėl Šengeno informacinės sistemos (C.SIS) įrengimo ir techninio aptarnavimo tarnybos naudojimo išlaidų
   (2009/914/EB)
   EUROPOS SAJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Konvencijos dėl Šengeno susitarimo, 1985 m. birželio 14 d. sudaryto tarp Beniliukso ekonominės sąjungos valstybių, Vokietijos Federacinės Respublikos ir Prancūzijos Respublikos vyriausybių, dėl laipsniško jų bendrų sienų kontrolės panaikinimo įgyvendinimo (1990 m. Šengeno konvencija) (1) 119 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               1990 m. Šengeno konvencijos 119 straipsnio nuostatose numatyta, kad 92 straipsnio 3 dalies nuostatose nurodytas C.SIS įrengimo ir naudojimo išlaidas Susitariančiosios Šalys padengia kartu.

               (2)

               Su C.SIS įrengimu ir naudojimu susiję finansiniai įsipareigojimai reglamentuojami specialiu Finansiniu reglamentu, pakeistu 1997 m. gruodžio 15 d. Šengeno vykdomojo komiteto sprendimu, iš dalies keičiančiu C.SIS finansinį reglamentą (2) (toliau – C.SIS finansinis reglamentas).

               (3)

               C.SIS finansinis reglamentas taikomas Danijai, Suomijai ir Švedijai, taip pat Islandijai ir Norvegijai remiantis Tarybos sprendimu 2000/777/EB (3), Čekijos Respublikai, Estijos Respublikai, Latvijos Respublikai, Lietuvos Respublikai, Vengrijos Respublikai, Maltos Respublikai, Lenkijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai ir Slovakijos Respublikai – remiantis Tarybos sprendimu 2007/471/EB (4), ir Šveicarijai – remiantis Tarybos sprendimu 2008/421/EB (5).

               (4)

               Bulgarija ir Rumunija turi būti integruotos į pirmosios kartos Šengeno informacinę sistemą (SIS 1+); integravimo datą, vykdydama SIS 1+ projektą, pagal 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalį nustatys Taryba.

               (5)

               Nuo tos dienos Bulgarija ir Rumunija turėtų dalyvauti įgyvendinant C.SIS finansinį reglamentą.

               (6)

               Tikslinga, kad Bulgarija ir Rumunija prisidėtų prie C.SIS ankstesnių išlaidų. Tačiau, kadangi jos įstojo į Europos Sąjungą tik 2007 m., manoma, kad jos turėtų prisidėti prie su C.SIS įrengimu susijusių ankstesnių išlaidų, patirtų nuo 2007 m. sausio 1 d. Taip pat manoma, kad prie ankstesnių veiklos išlaidų jos turėtų prisidėti nuo 2010 m. sausio 1 d.

               (7)

               Lichtenšteinas turi pradėti dalyvauti įgyvendinant Šengeno acquis nuostatas, susijusias su Šengeno informacine sistema, tą dieną, kurią Taryba nustatys pagal Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis 10 straipsnį. Nuo tos datos Lichtenšteinas turėtų dalyvauti įgyvendinant C.SIS finansinį reglamentą.

               (8)

               Pagrįsta tikėtis, kad Lichtenšteinas prisidės prie ankstesnių išlaidų. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad protokolas buvo pasirašytas 2008 m. sausio 28 d., manoma, kad jis turėtų prisidėti prie su C.SIS įrengimu susijusių ankstesnių išlaidų, patirtų nuo 2008 m. sausio 1 d. Taip pat manoma, kad prie ankstesnių veiklos išlaidų jis turėtų prisidėti nuo 2010 m. sausio 1 d.

               (9)

               Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės sudarytame susitarime dėl šių dviejų valstybių asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis
                   (6), nuostatos, kurios priklauso 1999 m. gegužės 17 d. Tarybos sprendimo 1999/437/EB dėl tam tikrų priemonių taikant tą susitarimą (7) 1 straipsnio G punkte nurodytai sričiai.

               (10)

               Šveicarijos atžvilgiu šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis
                   (8), nuostatos, kurios priklauso Tarybos sprendimo 1999/437/EB, siejant su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (9) 3 straipsniu ir Tarybos sprendimo 2008/149/TVR (10) 3 straipsniu, 1 straipsnio G punkte nurodytai sričiai.

               (11)

               Lichtenšteino atžvilgiu šiuo sprendimu plėtojamos Šengeno acquis, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis, nuostatos, kurios priklauso Tarybos sprendimo 1999/437/EB, siejant su Tarybos sprendimo 2008/261/EB (11) 3 straipsniu ir Tarybos sprendimo 2008/262/TVR (12) 3 straipsniu, 1 straipsnio G punkte nurodytai sričiai.

               (12)

               Jungtinė Karalystė šį sprendimą taiko pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį ir 2000 m. gegužės 29 d. Tarybos sprendimo 2000/365/EB dėl Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės prašymo dalyvauti taikant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (13) 8 straipsnio 2 dalį.

               (13)

               Airija šį sprendimą taiko pagal Protokolo dėl Šengeno acquis integravimo į Europos Sąjungos sistemą, pridedamo prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties, 5 straipsnį ir pagal 2002 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimo 2002/192/EB dėl Airijos prašymo dalyvauti įgyvendinant kai kurias Šengeno acquis nuostatas (14) 6 straipsnio 2 dalį.

               (14)

               Kipro Respublikos atžvilgiu šis sprendimas yra aktas, grindžiamas Šengeno acquis ar kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2003 m. Stojimo akto 3 straipsnio 2 dalyje.

               (15)

               Šis sprendimas yra teisės aktas, grindžiamas Šengeno acquis ar kitaip su juo susijęs, kaip apibrėžta 2005 m. Stojimo akto 4 straipsnio 2 dalyje,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   C.SIS finansinio reglamento I antraštinės dalies 3 punktas papildomas šiomis įtraukomis:

               „—

               Bulgarijos ir Rumunijos atveju šis įnašas apskaičiuojamas tik remiantis išlaidomis, patirtomis įrengiant C.SIS nuo 2007 m. sausio 1 d. Jos taip pat prisideda prie C.SIS veiklos išlaidų, patirtų nuo 2010 m. sausio 1 d.

               —

               Lichtenšteino atveju šis įnašas apskaičiuojamas tik remiantis išlaidomis, patirtomis įrengiant C.SIS nuo 2008 m. sausio 1 d. Lichtenšteinas taip pat prisideda prie C.SIS veiklos išlaidų, patirtų nuo 2010 m. sausio 1 d.“.

         2 straipsnis
   II antraštinės dalies paskutinės pastraipos 2 punkte ir III antraštinės dalies aštuntos pastraipos 2 punkte gavėjo pavadinimas pakeičiamas taip:

      „Ministère de l'Intérieur, Direction des systèmes d'information et de communications

      (Vidaus reikalų ministerijos Informacijos ir ryšių sistemų departamentas)“

   3 straipsnis
   Šiame sprendime sąvokos „frankas“ ir „Prancūzijos frankas“ pakeičiami sąvoka „euro“.
   4 straipsnis
   Pakeitimai Lichtenšteino atžvilgiu įsigalioja įsigaliojus Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolui dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   Jis skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2009 m. lapkričio 30 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         B. ASK

      (1)  OL L 239, 2000 9 22, p. 19.

      (2)  OL L 239, 2000 9 22, p. 444.

      (3)  OL L 309, 2000 12 9, p. 24.

      (4)  OL L 179, 2007 7 7, p. 46.

      (5)  OL L 149, 2008 6 7, p. 74.

      (6)  OL L 176, 1999 7 10, p. 36.

      (7)  OL L 176, 1999 7 10, p. 31.

      (8)  OL L 53, 2008 2 27, p. 52.

      (9)  2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/146/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos bendrijos vardu (OL L 53, 2008 2 27, p. 1).

      (10)  2008 m. sausio 28 d. Tarybos sprendimas 2008/149/TVR dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis sudarymo Europos Sąjungos vardu (OL L 53, 2008 2 27, p. 50).

      (11)  2008 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2008/261/EB dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis pasirašymo Europos bendrijos vardu ir laikino tam tikrų nuostatų taikymo (OL L 83, 2008 3 26, p. 3).

      (12)  2008 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimas 2008/262/TVR dėl Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokolo dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino tam tikrų nuostatų taikymo (OL L 83, 2008 3 26, p. 5).

      (13)  OL L 131, 2000 6 1, p. 43.

      (14)  OL L 64, 2002 3 7, p. 20.


title: 2010/811/ES: 2010 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Vokietijos paraiška „EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen“ )

text:
28.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 342/23

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2010 m. gruodžio 15 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo mobilizavimo pagal 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo 28 punktą (Vokietijos paraiška „EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen“)
   (2010/811/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (1), ypač į jo 28 punktą,
   atsižvelgdami į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006, įsteigiantį Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondą (2), ypač į jo 12 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti papildomą paramą darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių, ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką.

               (2)

               EGF taikymo sritis buvo išplėsta – nuo 2009 m. gegužės 1 d. galima teikti paraiškas dėl paramos darbuotojams, atleistiems iš darbo dėl tiesioginio pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės poveikio.

               (3)

               2006 m. gegužės 17 d. tarpinstituciniame susitarime numatyta galimybė mobilizuoti EGF lėšas, neviršijant nustatytos didžiausios metinės 500 mln. EUR ribos.

               (4)

               2010 m. gegužės 27 d. Vokietija pateikė paraišką mobilizuoti EGF lėšas dėl darbuotojų atleidimo įmonėje Heidelberger Druckmaschinen ir iki 2010 m. liepos 1 d. pateikė papildomos informacijos. Ši paraiška atitinka finansinei paramai taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1927/2006 10 straipsnyje. Todėl Komisija siūlo mobilizuoti 8 308 555 EUR sumą.

               (5)

               Todėl EGF lėšos turėtų būti mobilizuojamos finansinei paramai pagal Vokietijos pateiktą paraišką suteikti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2010 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete iš Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo mobilizuojama 8 308 555 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų suma.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2010 m. gruodžio 15 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         J. BUZEK

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         O. CHASTEL

      (1)  OL C 139, 2006 6 14, p. 1.

      (2)  OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


title: 2009/123/EB: 2009 m. vasario 10 d. Tarybos sprendimas dėl Regionų komiteto Portugalijai atstovaujančio pakaitinio nario skyrimo

text:
13.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 42/17

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. vasario 10 d.
   dėl Regionų komiteto Portugalijai atstovaujančio pakaitinio nario skyrimo
   (2009/123/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 263 straipsnį,
   atsižvelgdama į Portugalijos Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. sausio 24 d. Taryba priėmė sprendimą 2006/116/EB dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo laikotarpiui nuo 2006 m. sausio 26 d. iki 2010 m. sausio 25 d. (1).

               (2)

               Pasibaigus Vasco CORDEIRO įgaliojimams tapo laisva Regionų komiteto pakaitinio nario vieta,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Likusiam kadencijos laikui – iki 2010 m. sausio 25 d. – Regionų komiteto pakaitiniu nariu skiriamas:

               —

               André Jorge DIONÍSIO BRADFORD, Secretário Regional da Presidência, Ponta Delgada, Açores.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. vasario 10 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. KALOUSEK

      (1)  OL L 56, 2006 2 25, p. 75.


title: 2013/442/ES: 2013 m. rugpjūčio 21 d. Komisijos sprendimas dėl 2014 m. metinių prioritetų sąrašų, kuriais remiantis rengiami tinklo kodeksai ir gairės, sudarymo  Tekstas svarbus EEE

text:
22.8.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 224/14

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2013 m. rugpjūčio 21 d.
   dėl 2014 m. metinių prioritetų sąrašų, kuriais remiantis rengiami tinklo kodeksai ir gairės, sudarymo
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2013/442/ES)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 714/2009 dėl prieigos prie tarpvalstybinių elektros energijos mainų tinklo sąlygų, panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1228/2003 (1), ir į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (2), ypač į jų 6 straipsnio 1 dalį,
   kadangi:

               (1)

               2011 m. vasario 4 d. Europos Vadovų Taryba nustatė tikslą 2014 m. užbaigti elektros energijos ir dujų vidaus rinkos kūrimą. Trečiasis energetikos teisės aktų rinkinys – svarbi šio tikslo sudedamoji dalis. Tačiau būtina dėti daugiau pastangų, kad dujų ir elektros srautai galėtų laisvai tekėti per visą Europą. Trečiajame rinkinyje numatytais tinklo kodeksais ir gairėmis bus nustatytos svarbios šio tolesnio vystymosi taisyklės;

               (2)

               pirmuoju privalomų Europos tinklo kodeksų nustatymo etapu Komisija pagal Reglamento (EB) Nr. 714/2009 (Elektros reglamentas) 6 straipsnio 1 dalį ir Reglamento (EB) Nr. 715/2009 (Dujų reglamentas) 6 straipsnio 1 dalį turi parengti metinį prioritetų sąrašą, kuriame būtų nurodytos sritys, įtrauktinos į rengiamus tinklo kodeksus. Nustatydama prioritetus Komisija turi konsultuotis su Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūra (ACER), atsakingais Europos perdavimo sistemos operatorių tinklo (ENTSO) operatoriais ir kitomis svarbiomis suinteresuotosiomis šalimis. Šiuo sprendimu nustatomi prioritetai, kuriuos Komisija priėmė remdamasi viešų konsultacijų rezultatais;

               (3)

               planuojant išteklius svarbu kasmet nustatyti svarbiausias tinklo kodeksų ir gairių rengimo sritis. Pirmą kartą pripažinus, kad tam tikra sritis yra svarbi, reikia imtis taikymo srities apibrėžimo veiksmų, kad būtų galima nustatyti būtiną suderinimo laipsnį. Svarbiausiose srityse, kuriose tinklo kodeksai ir gairės jau pradėti rengti, šie darbai bus tęsiami ir užbaigti;

               (4)

               pagal Elektros ir Dujų reglamentų 6 straipsnio 1 dalį būtinos viešos konsultacijos vyko nuo 2013 m. balandžio 2 iki gegužės 13 d. Komisija gavo 22 atsakymus (3);

               (5)

               svarbiausios per viešas konsultacijas gautos bendrosios pastabos:

                           a)

                           per viešas konsultacijas aiškiai pareikšta nuomonė, kad suinteresuotosios šalys pritaria Komisijos požiūriui nustatyti veiksmų prioritetus ir daugiausia dėmesio skirti tam, kad būtų įgyvendinti svarbiausi elementai, būtini, kad būtų sukurta energijos vidaus rinka. Suinteresuotųjų šalių nuomone, Komisija konsultacijose nurodė svarbiausias užduotis, kurias būtina atlikti, kad būtų galima labiau integruoti energijos vidaus rinką, ir į 2014 m. metinius prioritetų sąrašus daugiau užduočių įtraukti nereikėtų;

                           b)

                           kelios suinteresuotosios šalys pabrėžė, kaip svarbu tinkamai įgyvendinti jau priimtus tinklo kodeksus, kai kurios iš jų paragino Komisiją ir ACER imtis aktyvesnio vaidmens užtikrinant nuoseklų įgyvendinimą. Be to, suinteresuotosios šalys pageidauja aiškumo dėl priimtų tinklo kodeksų būsimų pakeitimų ir dėl to, koks būtų valdymas. Viena suinteresuotoji šalis teigia, kad būtina skubiai sudaryti visiems tinklo kodeksams bendrą visuotinį ir unikalų apibrėžčių sąrašą;

                           c)

                           kelios suinteresuotosios šalys pabrėžė, kad svarbu turėti skaidrų, efektyvų ir darnų procesą, kuris užtikrintų ankstyvą ir glaudų suinteresuotųjų šalių dalyvavimą. Taip pat užsiminta, kad būtina nustatyti tinkamus terminus patikimiems tinklo kodeksams parengti, numatant pakankamai laiko susijusių subjektų konsultacijoms. Šiomis aplinkybėmis suinteresuotosios šalys pageidavo, kad su bendrų gairių ir tinklo kodeksų projektų pasiūlymais būtų pateikiamas atitinkamas poveikio vertinimas, aptartas konsultacijose su suinteresuotosiomis šalimis;

               (6)

               svarbiausios per viešas konsultacijas gautos su 2014 m. metiniu elektros energijos tinklo taisyklių prioritetų sąrašu susijusios pastabos:

                           a)

                           kai kurios suinteresuotosios šalys išreiškė susirūpinimą, kad rengiami tinklo kodeksai neužtikrina pakankamo suderinimo lygio Europoje, ir nurodė, kad daug sprendimų (pvz., dėl verčių ir metodikų) nepriimami pačiame kodekse, bet paliekami tolesniam perdavimo sistemos operatorių ir nacionalinių reguliavimo institucijų sprendimų priėmimo ir (arba) patvirtinimo procesui. Suinteresuotosios šalys baiminasi, kad dėl to gali atsirasti papildomų reguliavimo reikalavimų Europos lygmeniu, taigi tinklo valdymo ir rinkos struktūros taisyklių įvairovė, užuot sumažėjusi, dar padidėtų;

                           b)

                           kai kurios suinteresuotosios šalys buvo susirūpinusios dėl galimo tinklo kodeksų nenuoseklumo ir teigė, kad kelių tinklo kodeksų rengimas pagal tas pačias bendras gaires nebuvo veiksmingiausias būdas nustatyti Europos taisykles, todėl pasiūlė pagal atitinkamas bendras gaires parengti tik vieną tinklo kodeksą. Kai kurios suinteresuotosios šalys pabrėžė, kad, siekiant užtikrinti nuoseklumą, bent kai kuriuos tinklo kodeksus reikia rengti kartu, pavyzdžiui, reikalavimų generatoriams taisykles, ilgesniojo laikotarpio (numatomo) pajėgumų paskirstymo taisykles, balansavimo taisykles ir nepaprastosios padėties reikalavimų taisykles;

                           c)

                           kelios suinteresuotosios šalys pritaria suderintojo perdavimo tarifo struktūros taisyklių parengimui, nes tarifų struktūrų įvairovė lemia nevienodas sąlygas elektros energijos gamintojams Europos Sąjungoje: kai kurie iš jų, pavyzdžiui, turi mokėti tinklo tarifus, o kiti ne;

                           d)

                           ENTSO-E išreiškė susirūpinimą, kad į 2014 m. metinį prioritetų sąrašą neįtrauktos investavimo paskatų taisyklės, nors jos buvo numatytos 2013 m. sąraše. ENTSO-E mano, kad Reglamentu dėl transeuropinės energetikos infrastruktūros gairių (4) (TEN-E reglamentas) nustatytas procesas, pagal kurį Europos Komisija gali paskelbti gaires, jei ji mano, kad metodika, kurią iki 2014 m. kovo 31 d. turi paskelbti nacionalinės reguliavimo institucijos, remdamosi ACER gerosios patirties rekomendacijomis, yra nepakankama, kad būtų užtikrintas bendro intereso projektų įgyvendinimas nustatytu laiku, kelia pavojų viso TEN-E reglamento veiksmingumui;

               (7)

               svarbiausios per viešas konsultacijas gautos su 2014 m. metiniu dujų tinklo taisyklių prioritetų sąrašu susijusios pastabos:

                           a)

                           dauguma suinteresuotųjų šalių palankiai vertina tai, kad prieauginis pajėgumas įtrauktas į 2014 m. metinį prioritetų sąrašą, ir pabrėžia, kad rengiant taisykles būtina išsamiai konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis ir kad jos turi atitikti tinklo kodeksą dėl pajėgumų paskirstymo mechanizmo. Kelios suinteresuotosios šalys, įskaitant ENTSO-G, atkreipia dėmesį į tvirtą tarifų ir pajėgumų paskirstymo taisyklių sąveiką ir nurodo, kad reikia pasirūpinti tų dviejų klausimų nuoseklumu;

                           b)

                           kelios suinteresuotosios šalys, įskaitant ENTSO-G, pritaria, kad reikia atlikti tyrimą prekybos taisyklių taikymo sričiai apibrėžti 2014 m., siekiant išsiaiškinti, ar reikalingos suderintos Europos pajėgumų produktų ir sutarčių struktūros taisyklės, susijusios su nuolatiniu pobūdžiu, paskirstymo apribojimais ir antrinėmis rinkomis. Apibrėžiant taikymo sritį turi būti atsižvelgiama į patirtį, įgytą įgyvendinant tinklo kodeksą dėl pajėgumų paskirstymo mechanizmo ir balansavimo, ir į galimą didėjančios atsinaujinančių išteklių energijos skverbties į elektros energijos rinkas poveikį. Viena suinteresuotoji šalis siūlo laipsniškai išanalizuoti sutartinių sąlygų ir perdavimo sistemos operatorių procesų skirtumus kiekviename sujungimo taške. ENTSO-G ragina pripažinti faktą, kad pajėgumų neatitikimai ir skirtingi nuolatinio pajėgumo lygiai yra neišvengiamos įleidimo–išleidimo sistemų įgyvendinimo pasekmės. Viena suinteresuotoji šalis tvirtai priešinasi tolesniam pajėgumų produktų ir sutarčių struktūros derinimui, nes tai nėra būtina ir lemtų nepakankamą nuolatinių pajėgumų pasiūlą ir galiausiai nepakankamas investicijas. Be to, pareikšta nuomonė, kad dėl prekybos taisyklių Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1227/2011 (5) dėl didmeninės energijos rinkos vientisumo ir skaidrumo įgyvendinimo procesas neturėtų tapti dar sudėtingesnis;

                           c)

                           viena suinteresuotoji šalis ragina parengti dujų kokybės tinklo kodeksą ir su lyginamuoju standartu susieto efektyvumo, įskaitant tarifus, tinklo kodeksą, siekiant efektyviai ir veiksmingai sukurti vidaus rinką; pirmiausia ji siūlo įgalioti ACER palyginti visus Europos perdavimo sistemos operatorius, įskaitant visas jų teikiamas paslaugas;

                           d)

                           viena suinteresuotoji šalis siūlo į prioritetų sąrašą įtraukti tikslą parengti gaires, kuriomis būtų siekiama išspręsti anksčiau sudarytų sutarčių klausimą, pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2009 23 straipsnio 1 dalį;

               (8)

               nors šiuo sprendimu siekiama nustatyti tik 2014 m. metinius prioritetų sąrašus, Komisija taip pat konsultavosi su suinteresuotosiomis šalimis dėl tinklo kodeksų ir gairių tose srityse, kurios gali būti svarbios po 2014 m., reikalingumo ir galimos jų taikymo srities, kad ACER galėtų numatyti su taikymo srities apibrėžimu susijusį darbą savo 2014 m. darbo programoje;

               (9)

               svarbiausios per viešas konsultacijas gautos su elektros energijos tinklo taisyklėmis susijusios pastabos dėl tinklo kodeksų ir gairių laikotarpiui po 2014 m. galimos taikymo srities ir reikalingumo:

                           a)

                           kai kurios suinteresuotosios šalys palankiai vertina taisykles, kuriomis nustatomi perdavimo tinklų adekvatumo vertinimo principai, ir atitinkamai reikalavimus trečiosioms šalims. Kitos suinteresuotosios šalys laikosi nuomonės, kad rezervų, adekvatumo ir pajėgumo mechanizmų taisyklės neįtrauktos į Elektros ir Dujų reglamentų 8 straipsnio 6 dalį, todėl jos nėra teisiškai patikimos ir priklauso nacionalinių Vyriausybių kompetencijai;

                           b)

                           kelios suinteresuotosios šalys prašo paaiškinti, kas bus įtraukta į veiklos koordinavimo taisykles;

                           c)

                           viena suinteresuotoji šalis siūlo parengti papildomų paslaugų, taip pat visų tipų lankstaus tiekimo ir pajėgumo paslaugų įsigijimo, prekybos ir valdymo taisykles, siekiant sukurti Europos tinklo paramos paslaugų vidaus rinką, įskaitant balansavimo ir visų tipų lankstaus tiekimo paslaugas;

               (10)

               svarbiausios per viešas konsultacijas gautos su dujų tinklo taisyklėmis susijusios pastabos dėl tinklo kodeksų ir gairių laikotarpiui po 2014 m. galimos taikymo srities ir reikalingumo:

                           a)

                           kelios suinteresuotosios šalys manė, kad tinklų sujungimo taisyklės ir nepaprastosios padėties procedūros turi atitikti Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 994/2010 (6) dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių;

                           b)

                           suinteresuotosios šalys išreiškė abejonių dėl tinklų sujungimo taisyklių taikymo srities, kiek tai susiję su kainų skirtingose vietovėse signalų teikimu, ir tokių taisyklių rengimui nepritarė;

               (11)

               atsižvelgdama į suinteresuotųjų šalių atsakymus, kuriais remiami veiklos prioritetai siekiant įgyvendinti svarbiausius elementus, būtinus energijos vidaus rinkai sukurti iki 2014 m., ir pripažindama įvairius veiksmus, kurių reikia jai sukurti, išteklių apribojimus, faktą, kad norint tinkamai įgyvendinti jau priimtus tinklo kodeksus ir gaires reikės išteklių, taip pat faktą, kad bet kokios naujos srities įtraukimas į 2014 m. metinį prioritetų sąrašą nebūtinai reiškia, kad 2014 m. bus priimtos gairės ar tinklo kodeksas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Komisija nustato 2014 m. metinį suderintų elektros energijos taisyklių rengimo prioritetų sąrašą:

               —

               pajėgumų paskirstymo ir perkrovos valdymo taisyklės, įskaitant valdymą kitos paros ir dienos rinkose, įskaitant pajėgumo apskaičiavimą (priėmimo Komisijoje etapas),

               —

               tinklų sujungimo taisyklės:

                           —

                           generatoriams taikomų reikalavimų taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

                           —

                           paskirstymo sistemos operatoriaus ir pramoninės apkrovos jungties taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

                           —

                           aukštosios įtampos nuolatinės srovės perdavimo sistemos jungties taisyklės (tinklo kodekso užbaigimas ir priėmimo Komisijoje etapo pradžia),

               —

               sistemos eksploatavimo taisyklės (7):

                           —

                           eksploatavimo saugumo taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

                           —

                           eksploatavimo planavimo ir tvarkaraščių sudarymo taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

                           —

                           apkrovos ir dažnio valdymo ir rezervų taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

                           —

                           reikalavimų ir procedūrų nepaprastosios padėties atveju taisyklės (tinklo kodekso užbaigimas ir priėmimo Komisijoje etapo pradžia),

               —

               balansavimo taisyklės, įskaitant su tinklu susijusias galios rezervo taisykles (priėmimo Komisijoje etapas),

               —

               ilgesnio laikotarpio (išankstinio) pajėgumų paskirstymo taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

               —

               suderintojo perdavimo tarifo struktūros taisyklės (ACER atliekamas taikymo srities apibrėžimas siekiant parengti bendras gaires (8)).

         2 straipsnis
   Kadangi numatyta, kad suderintos pajėgumų paskirstymo ir balansavimo taisyklės bus priimtos 2013 m., Komisija nustato tokį 2014 m. metinį suderintų dujų taisyklių rengimo prioritetų sąrašą:

               —

               sąveikumo ir keitimosi duomenimis taisyklės (priėmimo Komisijoje etapas),

               —

               suderintojo perdavimo tarifo struktūros taisyklės (ENTSO-G parengia tinklo kodekso projektą),

               —

               ES masto rinka pagrįstas požiūris į naujai įrengtų dujų perdavimo pajėgumų paskirstymą (ACER ir ENTSO-G parengia pajėgumų paskirstymo mechanizmo tinklo kodekso pakeitimą, taip pat į perdavimo tarifo struktūros tinklo kodeksą įtraukia atitinkamas tarifų taisykles),

               —

               prekybos taisyklės, susijusios su techninėmis ir eksploatacinėmis tinklo prieigos paslaugų ir sistemos balansavimo nuostatomis (ACER atliekamas taikymo srities apibrėžimas siekiant nustatyti, ar reikalingos privalomos ES taisyklės siekiant toliau derinti pajėgumų produktų ir sutarčių struktūrą, kiek tai susiję su nuolatiniu pobūdžiu, paskirstymo apribojimais ar antrinėmis rinkomis, atsižvelgiant į perkrovos valdymo procedūrų gairių ir pajėgumų paskirstymo mechanizmų bei balansavimo tinklo kodeksų įgyvendinimą).

         3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 21 d.

            Komisijos vardu

            Pirmininkas

         José Manuel BARROSO

      (1)  OL L 211, 2009 8 14, p. 15.

      (2)  OL L 211, 2009 8 14, p. 36.

      (3)  Atsakymai paskelbti adresu
   http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/consultations/20130513_network_codes_en.htm

      (4)  OL L 115, 2013 4 25, p. 39.

      (5)  OL L 326, 2011 12 8, p. 1.

      (6)  OL L 295, 2010 11 12, p. 1.

      (7)  Eksploatavimo mokymo taisyklės, taip pat reikalavimų ir veiklos procedūrų nepaprastosios padėties atveju taisyklės bus rengiamos vėliau.

      (8)  Kalbant apie investavimo paskatų taisykles, TEN-E reglamente, būtent jo 13 straipsnyje, numatytos taisyklės, skirtos užtikrinti, kad bendro intereso dujų ir elektros energijos projektams, kuriuos įgyvendinant patiriama didesnė nei paprastai būdinga rizika, būtų suteiktos tinkamos paskatos. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, TEN-E reglamente nustatytos šios užduotys:

               —

               Iki 2013 m. liepos 31 d. kiekviena nacionalinė reguliavimo institucija turi pateikti ACER savo metodiką ir kriterijus, jei turi, taikomus vertinant investicijas ir didesnę patiriamą riziką.

               —

               Iki 2013 m. gruodžio 31 d. ACER turi sudaryti palankesnes sąlygas dalytis gerąja patirtimi ir pateikti rekomendacijas.

               —

               Iki 2014 m. kovo 31 d. kiekviena nacionalinė reguliavimo institucija turi paskelbti savo metodiką ir kriterijus, taikomus vertinant investicijas ir didesnę patiriamą riziką.

         Remdamasi vykdant pirmiau nurodytas užduotis gautais duomenimis, Europos Komisija nuspręs, ar reikia paskelbti teisiškai privalomas gaires.