title: 2005 m. balandžio 12 d. Tarybos sprendimas 2005/364/BUSP, dėl Europos Sąjungos ir Rumunijos susitarimo dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų sudarymo

text:
5.5.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 118/47

         TARYBOS SPRENDIMAS 2005/364/BUSP
   2005 m. balandžio 12 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Rumunijos susitarimo dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų sudarymo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 24 ir 38 straipsnius,
   atsižvelgdama į pirmininkaujančios valstybės narės rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. lapkričio 27–28 d. susitikime Taryba nusprendė įgalioti pirmininkaujančią valstybę narę, padedant Generaliniam Sekretoriui – vyriausiajam įgaliotiniui, pagal Europos Sąjungos sutarties 24 ir 38 straipsnius pradėti derybas su tam tikromis trečiosiomis šalimis, kad Europos Sąjunga su kiekviena iš jų pasirašytų susitarimą dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų,

               (2)

               Gavusi įgaliojimus pradėti derybas pirmininkaujanti valstybė narė, padedant Generaliniam Sekretoriui – vyriausiajam įgaliotiniui, susitarė su Rumunija dėl susitarimo dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų.

               (3)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos vardu patvirtinamas Europos Sąjungos ir Rumunijos susitarimas dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pasirašyti susitarimą, kad jis taptų privalomas Europos Sąjungai.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Liuksemburge, 2005 m. balandžio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J.-C. JUNCKER

   VERTIMAS
   Europos Sąjungos ir Rumunijos
   SUSITARIMAS
   dėl keitimosi įslaptinta informacija saugumo procedūrų
   RUMUNIJA,
   viena šalis, ir
   EUROPOS SĄJUNGA,
   toliau – ES, atstovaujama Europos Sąjungos Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės,
   kita šalis,
   toliau – Šalys,
   ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad ES ir Rumunija turi bendrus tikslus visais būdais sustiprinti savo saugumą ir užtikrinti savo piliečiams aukštą apsaugos lygį saugumo srityje;
   ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad ES ir Rumunija sutaria, kad reikėtų plėtoti tarpusavio konsultacijas ir bendradarbiavimą su saugumu susijusiais bendro intereso klausimais;
   ATSIŽVELGDAMOS Į TAI, kad šiomis aplinkybėmis yra nuolatinis poreikis ES ir Rumunijai keistis įslaptinta informacija;
   PRIPAŽINDAMOS, kad visavertėms ir veiksmingoms konsultacijoms ir bendradarbiavimui gali būti reikalinga galimybė naudotis ES ir Rumunijos įslaptinta informacija bei medžiaga, taip pat ES ir Rumunijai keistis įslaptinta informacija ir su ja susijusia medžiaga;
   SUPRASDAMOS, kad tokiai galimybei ir keitimuisi įslaptinta informacija bei su ja susijusia medžiaga reikalingos atitinkamos saugumo priemonės,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Siekiant įgyvendinti tikslus visais būdais sustiprinti kiekvienos iš Šalių saugumą, šis Susitarimas taikomas bet kuria forma Šalių viena kitai teikiamai ar pasikeičiamai įslaptintai informacijai ar medžiagai.
   2 straipsnis
   Šiame Susitarime įslaptinta informacija – bet kokia informacija (t. y. žinios, kurios gali būti perduodamos bet kokia forma) ar medžiaga, kurią, kaip nustatyta, reikia saugoti nuo neleistino atskleidimo ir kuri yra priskirta tokiai informacijai pagal saugumo klasifikaciją (toliau – įslaptinta informacija).
   3 straipsnis
   Šiame Susitarime ES – Europos Sąjungos Taryba (toliau – Taryba), Tarybos Generalinis Sekretorius – vyriausiasis įgaliotinis ir Generalinis Sekretoriatas bei Europos Bendrijų Komisija (toliau – Europos Komisija).
   4 straipsnis
   Kiekviena Šalis:

               a)

               saugo kitos Šalies suteiktą ar su kita Šalimi pasikeistą šio Susitarimo reglamentuojamą įslaptintą informaciją;

               b)

               užtikrina, kad būtų išlaikyta informaciją teikiančios Šalies nustatyta suteiktos ar pasikeistos šio Susitarimo reglamentuojamos įslaptintos informacijos saugumo klasifikacija. Gaunančioji Šalis saugo įslaptintą informaciją pagal jos teisės aktuose dėl lygiavertę saugumo klasifikaciją turinčios informacijos ar medžiagos apsaugos išdėstytas nuostatas, kaip nustatyta saugumo priemonėse, kurių turi būti imtasi remiantis 11 ir 12 straipsniais;

               c)

               nenaudoja tokios šio Susitarimo reglamentuojamos įslaptintos informacijos kitais tikslais, išskyrus nustatytus informacijos teikėjo ir tuos, kuriais informacija suteikta ar ja pasikeista;

               d)

               be informacijos teikėjo išankstinio sutikimo neatskleidžia tokios šio Susitarimo reglamentuojamos įslaptintos informacijos trečiosioms šalims ar bet kuriai ES institucijai ar subjektui, neišvardytiems 3 straipsnyje.

         5 straipsnis
   1.   Įslaptintą informaciją viena Šalis (informaciją teikiančioji Šalis) gali atskleisti arba teikti kitai Šaliai (gaunančiajai Šaliai) laikydamasi informacijos teikėjo kontrolės principo.
   2.   Teikiant informaciją gavėjams, kurie nėra šio Susitarimo Šalys, sprendimą dėl įslaptintos informacijos atskleidimo ar teikimo priima gaunančioji Šalis, gavusi informaciją teikiančiosios Šalies sutikimą, laikydamasi informacijos teikėjo kontrolės principo, kaip apibrėžta jos saugumą reglamentuojančiuose teisės aktuose.
   3.   Įgyvendinant šio straipsnio 1 ir 2 dalis neleidžiamas bendrasis teikimas, išskyrus atvejus, kai Šalys nustato ir suderina jų veiklos reikalavimus atitinkančią tvarką dėl tam tikrų kategorijų informacijos.
   6 straipsnis
   Visos 3 straipsnyje nurodytos Šalys ir jų subjektai turi saugumo organizaciją ir saugumo programas, paremtas Šalių saugumo sistemose įgyvendinamais tokiais pagrindiniais principais ir būtiniausiais saugumo standartais, kurie turi būti nustatyti remiantis 11 ir 12 straipsniais, kad būtų užtikrinta, jog šio Susitarimo reglamentuojamai įslaptintai informacijai būtų taikoma lygiaverčio lygio apsauga.
   7 straipsnis
   1.   Šalys užtikrina, kad visų asmenų, kuriems vykdant jų oficialias pareigas yra būtina galimybė naudotis pagal šį susitarimą teikiama arba pasikeičiama įslaptinta informacija arba dėl kurių pareigų ar funkcijų ši galimybė gali būti suteikta, patikimumas būtų reikiamai patikrinamas prieš suteikiant jiems galimybę naudotis tokia informacija.
   2.   Patikimumo patikrinimo tvarka turi sudaryti sąlygas nustatyti, ar asmuo, atsižvelgiant į jo lojalumą ir patikimumą, gali naudotis įslaptinta informacija.
   8 straipsnis
   Šalys teikia savitarpio pagalbą šiuo Susitarimu reglamentuojamos įslaptintos informacijos saugumo ir bendro saugumo intereso reikalų srityse. 11 straipsnyje nurodytos institucijos vykdo abipuses saugumo konsultacijas ir patikrinimus saugumo priemonių, kurių turi būti imtasi remiantis 11 ir 12 straipsniais, veiksmingumui įvertinti pagal savo atsakomybės sritis.
   9 straipsnis
   1.   Šiame Susitarime

               a)

               ES atveju:

                           visa korespondencija siunčiama Tarybai šiuo adresu:

                                       Council of the European Union

                                       Chief Registry Officer

                                       Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                                       B–1048 Brussels

                           Visą korespondenciją Tarybos vyriausiasis registracijos padalinio pareigūnas perduoda valstybėms narėms ir Europos Komisijai, atsižvelgiant į šio straipsnio 2 dalį.

               b)

               Rumunijos atveju:

                           visa korespondencija siunčiama, prireikus – per Rumunijos misiją prie Europos Sąjungos, Oficiul Registrului National al Informatiilor Secrete de Stat (ORNISS) šiuo adresu:

                                       Guvernul Romaniei

                                       Oficiul Registrului National al Informatiilor Secrete de Stat (ORNISS)

                                       Str. Mures Nr. 4, Sector 1

                                       Bucuresti

                                       Romania.

         2.   Išskirtinais atvejais korespondencija iš vienos Šalies, kuria gali naudotis tik tam tikri tos Šalies kompetentingi pareigūnai, organai ar tarnybos, dėl darbinių priežasčių gali būti adresuojama ir prieinama tik tam tikriems kitos Šalies kompetentingiems pareigūnams, organams ar tarnyboms, kurie yra konkrečiai nurodyti gavėjais, atsižvelgiant į jų kompetenciją ir laikantis būtinumo žinoti principo. ES atveju tokia korespondencija perduodama per Tarybos vyriausiąjį registracijos padalinio pareigūną.
   10 straipsnis
   Rumunijos Vyriausybė ir Tarybos bei Europos Komisijos Generaliniai Sekretoriai prižiūri šio Susitarimo įgyvendinimą.
   11 straipsnis
   Šiam Susitarimui įgyvendinti:

               1)

               Registrului National al Informatiilor Secrete de Stat (ORNISS), veikianti Rumunijos Vyriausybės vardu ir jai prižiūrint, yra atsakinga už saugumo priemonių dėl Rumunijai pagal šį Susitarimą teikiamos įslaptintos informacijos apsaugos parengimą.

               2)

               Tarybos Generalinio Sekretoriato saugumo tarnyba, vadovaujama Tarybos Generalinio Sekretoriaus ir jo vardu, veikianti Tarybos vardu ir jai prižiūrint, yra atsakinga už saugumo priemonių dėl Europos Sąjungai pagal šį Susitarimą teikiamos įslaptintos informacijos apsaugos parengimą.

               3)

               Europos Komisijos saugumo direktoratas, veikiantis Europos Komisijos vardu ir jai prižiūrint, yra atsakingas už saugumo priemonių dėl įslaptintos informacijos, kuri teikiama arba kuria keičiamasi pagal šį Susitarimą, apsaugos Europos Komisijoje ir jos patalpose parengimą.

         12 straipsnis
   Saugumo priemonėse, kurios pagal 11 straipsnį turi būti priimamos susitarus trims atitinkamoms tarnyboms, nustatomi šiuo Susitarimu reglamentuojamos įslaptintos informacijos abipusio saugumo užtikrinimo standartai. ES šiuos standartus tvirtina Tarybos saugumo komitetas.
   13 straipsnis
   11 straipsnyje nurodytos institucijos nustato tvarką, kurios reikia laikytis įrodžius arba įtarus šiuo Susitarimu reglamentuojamos įslaptintos informacijos neteisėtą atskleidimą.
   14 straipsnis
   Prieš Šalims viena kitai teikiant šiuo Susitarimu reglamentuojamą įslaptintą informaciją 11 straipsnyje nurodytos atsakingos saugumo institucijos turi patvirtinti, kad gaunančioji Šalis gali apsaugoti šiuo Susitarimu reglamentuojamą informaciją tokiu būdu, kuris atitiktų priemones, kurių turi būti imtasi pagal 11 ir 12 straipsnius.
   15 straipsnis
   Šis Susitarimas niekaip nekliudo Šalims sudaryti kitų susitarimų, susijusių su šiuo Susitarimu reglamentuojamos įslaptintos informacijos teikimu ar keitimusi ja, jei tokie susitarimai neprieštarauja šio Susitarimo nuostatoms.
   16 straipsnis
   Visi ES ir Rumunijos nesutarimai, kylantys aiškinant ar taikant šį Susitarimą, sprendžiami Šalių derybų keliu.
   17 straipsnis
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja pirmą kito mėnesio dieną po to, kai Šalys praneša viena kitai apie šiuo tikslu būtinų vidaus procedūrų užbaigimą.
   2.   Bet kurios Šalies prašymu šis Susitarimas gali būti peržiūrėtas, svarstant galimus pakeitimus.
   3.   Bet koks šio Susitarimo pakeitimas sudaromas išskirtinai raštu ir bendru Šalių susitarimu. Jis įsigalioja įvykdžius šio straipsnio 1 dalyje nustatytą savitarpio pranešimo sąlygą.
   18 straipsnis
   Šį Susitarimą viena Šalis gali denonsuoti pateikdama kitai Šaliai raštišką denonsavimo pranešimą. Toks denonsavimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams nuo dienos, kurią kita Šalis gauna pranešimą, tačiau tai neturi poveikio įsipareigojimams, jau kilusiems pagal šio Susitarimo nuostatas. Visų pirma pagal šį Susitarimą suteikta ar pasikeista visa įslaptinta informacija toliau saugoma laikantis šiame Susitarime išdėstytų nuostatų.

      TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį Susitarimą.
      Priimta 2005 m. balandžio 22 d. Briuselyje dviem egzemplioriais, kurių kiekvienas sudarytas anglų kalba.

            Rumunijos vardu

            Europos Sąjungos vardu


title: 2009/567/EB: 2009 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimas, kuriuo nustatomi ekologiniai kriterijai, taikomi suteikiant Bendrijos ekologinį ženklą tekstilės gaminiams (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 4595) (Tekstas svarbus EEE)

text:
29.7.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 197/70

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2009 m. liepos 9 d.
   kuriuo nustatomi ekologiniai kriterijai, taikomi suteikiant Bendrijos ekologinį ženklą tekstilės gaminiams
   (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 4595)
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2009/567/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. liepos 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1980/2000 dėl pakeistos Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo sistemos (1), ypač į jo 6 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą,
   pasitarusi su Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdyba,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Reglamentą (EB) Nr. 1980/2000 Bendrijos ekologinį ženklą galima suteikti produktui, pasižyminčiam savybėmis, dėl kurių jis galėtų labai prisidėti gerinant pagrindinius aplinkos aspektus.

               (2)

               Reglamente (EB) Nr. 1980/2000 numatyta, kad konkretūs ekologinio ženklo kriterijai, rengiami remiantis Europos Sąjungos ekologinio ženklinimo valdybos parengtais kriterijais, turi būti nustatomi pagal gaminių grupes.

               (3)

               Reglamente taip pat numatyta, kad ekologinio ženklo kriterijai ir su tais kriterijais susiję vertinimo bei patikros reikalavimai turi būti persvarstyti laiku, dar nepasibaigus konkrečiai gaminių grupei taikomų kriterijų galiojimo laikotarpiui.

               (4)

               Vadovaujantis Reglamentu (EB) Nr. 1980/2000, laiku persvarstyti ekologiniai kriterijai ir su jais susiję vertinimo ir patikros reikalavimai, nustatyti 1999 m. vasario 17 d. Komisijos sprendimu 1999/178/EB, nustatančiu ekologinius kriterijus, taikomus suteikiant tekstilės gaminiams Bendrijos ekologinį ženklą (2), su pakeitimais, padarytais 2002 m. gegužės 15 d. Sprendimu 2002/371/EB, nustatančiu Bendrijos ekologinio ženklo suteikimo ekologinius kriterijus tekstilės gaminiams (3). Šie ekologiniai kriterijai ir su jais susiję vertinimo bei patikros reikalavimai galioja ne ilgiau kaip iki 2009 m. gruodžio 31 d.

               (5)

               Atsižvelgiant į minėtą persvarstymą tikslinga iš dalies pakeisti gaminių grupės apibrėžtį ir nustatyti naujus ekologinius kriterijus siekiant, kad būtų paisoma mokslo pažangos ir rinkos pokyčių.

               (6)

               Ekologiniai kriterijai ir su jais susiję vertinimo bei patikros reikalavimai turėtų galioti ketverius metus nuo šio sprendimo priėmimo dienos.

               (7)

               Todėl Sprendimas 1999/178/EB turėtų būti pakeistas.

               (8)

               Gamintojams, kurių gaminiams remiantis Sprendime 1999/178/EB nurodytais kriterijais buvo suteiktas tekstilės gaminiams suteikiamas ekologinis ženklas, reikėtų suteikti pereinamąjį laikotarpį, kad jie turėtų pakankamai laiko savo gaminius pritaikyti taip, jog jie atitiktų persvarstytus kriterijus ir reikalavimus.. Be to, iki minėto sprendimo galiojimo pabaigos gamintojams turėtų būti leista teikti paraiškas, parengtas pagal Sprendime 1999/178/EB arba šiame sprendime nustatytus kriterijus.

               (9)

               Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka pagal Reglamento (EB) Nr. 1980/2000 17 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ priskiriama:

               a)

               tekstilės drabužiai ir priedai: drabužiai ir priedai (pvz., nosinės, kaklaskarės, rankinės, pirkinių maišeliai, kuprinės, diržai ir pan.), kurių ne mažiau kaip 90 % masės sudaro tekstilės pluoštai;

               b)

               interjero tekstilės gaminiai: patalpose naudoti skirti tekstilės gaminiai, kurių ne mažiau kaip 90 % masės sudaro tekstilės pluoštai. Šiam pogrupiui priskiriami panamos audiniai ir kilimėliai. Jam nepriskiriamos kiliminės grindų dangos ir sienų dangos;

               c)

               pluoštai, verpalai ir audiniai (įskaitant ilgaamžius neaustinius), skirti naudoti tekstilės drabužiams ir priedams arba interjero tekstilės gaminiams.

         Šiai gaminių grupei nepriskiriami tekstilės gaminiai, apdoroti biocidiniais produktais, išskyrus įtrauktuosius į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/8/EB IA priedą (4), jeigu ši cheminė medžiaga tekstilės gaminiams suteikia papildomų savybių, kuriomis visų pirma siekiama apsaugoti žmonių sveikatą (pvz., biocidinių produktų dedama į tekstilės tinklelius ir drabužius, kad būtų atbaidomi uodai, blusos, erkės ar alergenai) ir jeigu aktyviąją cheminę medžiagą leidžiama naudoti minėtam tikslui pagal Direktyvos 98/8/EB V priedą.
   Apskaičiuojant tekstilės pluoštų dalį procentais tekstilės drabužiuose ir prieduose bei interjero tekstilės gaminiuose nereikia atsižvelgti į pūkus, plunksnas, membranas ir dangas.
   2 straipsnis
   Kad gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ priskiriamiems gaminiams pagal Reglamentą (EB) Nr. 1980/2000 būtų suteiktas Bendrijos ekologinis ženklas, tekstilės gaminiai turi atitikti šio sprendimo priede nustatytus kriterijus.
   3 straipsnis
   Gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ taikomi ekologiniai kriterijai ir susiję vertinimo bei patikros reikalavimai galioja ketverius metus nuo šio sprendimo priėmimo dienos.
   4 straipsnis
   Administravimo tikslais gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ suteikiamas kodo numeris „016“.
   5 straipsnis
   Sprendimas 1999/178/EB panaikinamas.
   6 straipsnis
   1.   Iki šio sprendimo priėmimo dienos pateiktos paraiškos gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ priskiriamiems gaminiams suteikti ekologinį ženklą vertinamos pagal Sprendime 1999/178/EB nustatytas sąlygas.
   2.   Nuo šio sprendimo priėmimo dienos, bet ne vėliau kaip iki 2009 m. gruodžio 31 d., pateiktos paraiškos gaminių grupei „tekstilės gaminiai“ priskiriamiems gaminiams suteikti ekologinį ženklą, gali būti grindžiamos Sprendime 1999/178/EB arba šiame sprendime nustatytais kriterijais.
   Tos paraiškos vertinamos pagal kriterijus, kuriais yra grindžiamos.
   3.   Jei ekologinis ženklas suteikiamas remiantis paraiška, vertinama pagal Sprendime 1999/178/EB nustatytus kriterijus, tas ekologinis ženklas gali būti naudojamas dvylika mėnesių nuo šio sprendimo priėmimo dienos.
   7 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. liepos 9 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 237, 2000 9 21, p. 1.

      (2)  OL L 57, 1999 3 5, p. 21.

      (3)  OL L 133, 2002 5 18, p. 29.

      (4)  OL L 123, 1998 4 4, p. 1.

      PRIEDAS

         BENDROSIOS NUOSTATOS

         Kriterijų tikslai

      Šiais kriterijais visų pirma siekiama skatinti, kad būtų mažinama su tekstilės gamybos grandinės pagrindiniais procesais, įskaitant pluošto gamybą, verpimą, audimą, mezgimą, balinimą, dažymą ir apretavimą, susijusi vandens tarša.
      Nustatomos tokios kriterijų vertės, kurias taikant skatinama ženklinti tekstilės gaminius, kurie aplinkai daro mažesnį poveikį.

         Vertinimo ir patikros reikalavimai

      Konkretūs vertinimo ir patikros reikalavimai nurodomi prie kiekvieno kriterijaus.
      Kai reikalaujama, kad pareiškėjas pateiktų deklaracijas, dokumentus, analizes, bandymo ataskaitas ar kitus įrodymus, kuriais patvirtinama, kad kriterijų yra laikomasi, tai reiškia, kad visi šie dokumentai gali būti parengti atitinkamai pareiškėjo ir (arba) jo tiekėjo (tiekėjų), ir (arba) jų tiekėjo (tiekėjų) ir t. t.
      Jei reikia, leidžiama naudoti ne tik kiekvienam kriterijui nurodytuosius, bet ir kitus bandymo metodus, jeigu jų lygiavertiškumą patvirtina paraišką nagrinėjanti kompetentinga institucija.
      Funkcinis vienetas, su kuriuo turėtų būti susijusios sąnaudos ir išeiga, yra 1 kg tekstilės gaminio įprastomis sąlygomis (65 % ± 4 % santykinis drėgnis ir 20 °C ± 2 °C temperatūra; šios standartinės sąlygos apibrėžtos standarte ISO 139 Tekstilės gaminiai – standartinės kondicionavimo ir bandymų sąlygos).
      Prireikus kompetentingos institucijos gali pareikalauti patvirtinamųjų dokumentų ir atlikti nepriklausomas patikras.
      Rekomenduojama, kad vertindamos paraiškas ir tikrindamos, kaip laikomasi kriterijų, kompetentingos institucijos atsižvelgtų į pripažintų aplinkosaugos vadybos sistemų, pavyzdžiui, AVAS (angl. EMAS) arba ISO 14001, diegimą (pastaba. Tokių vadybos sistemų diegti neprivaloma).

         EKOLOGINIAI KRITERIJAI

      Kriterijai yra suskirstyti į tris pagrindines kategorijas, susijusias su tekstilės pluoštais, procesais bei chemikalais ir tinkamumu naudoti.
      TEKSTILĖS PLUOŠTO KRITERIJAI
      Šiame skirsnyje pateikti pluošto kriterijai yra nustatyti akrilo, medvilnės ir kitiems natūraliems celiuliozės sėkliniams pluoštams, elastano, linų ir kitiems karnienos pluoštams, neskalbtai vilnai ir kitiems keratino pluoštams, dirbtiniam celiuliozės pluoštui, poliamidui, poliesteriui ir polipropilenui.
      Taip pat leidžiami kitokie pluoštai, kuriems nenustatyti atitinkami kriterijai, išskyrus mineralinį pluoštą, stiklo pluoštą, metalinį pluoštą, anglinį pluoštą ir kitus neorganinius pluoštus.
      Pluošto rūšys gali neatitikti šiame skirsnyje nustatytų kriterijų, jeigu šis pluoštas sudaro mažiau kaip 5 % visos tekstilės pluošto masės tame gaminyje. Taip pat šios pluošto rūšys gali neatitikti minėtų reikalavimų, jeigu pluoštas yra iš perdirbtos medžiagos. Tokiomis sąlygomis perdirbtas pluoštas yra apibrėžiamas kaip pluoštas, pagamintas tik iš tekstilės atraižų ir drabužių gamybos ar vartotojų sudėvėtų drabužių atliekų (tekstilės gaminiai ar kita). Nepaisant to, ne mažiau kaip 85 % gaminio masės sudarantys pluoštai turi atitikti tam tikrus, jeigu tokie yra, konkrečiam pluoštui nustatytus kriterijus arba tai turi būti perdirbtas pluoštas.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamią informaciją apie tekstilės gaminio sudėtį.
      1.   Akrilas

                  1.1.

                  Iš pluošto gamyklos išvežamame žaliavos pluošte akrilnitrilo likutis yra mažesnis kaip 1,5 mg/kg.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant nurodytą metodą, ataskaitą: ekstrahavimas verdančiu vandeniu ir kiekio nustatymas kapiliarine dujų ir skysčių chromatografija.

                  1.2.

                  Į orą išmetamo akrilnitrilo kiekis (vykstant polimerizacijai ir iki tirpalo paruošimo verpimui), išreikštas metiniu vidurkiu, yra mažesnis kaip 1 g/kg pagaminto pluošto.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            2.   Medvilnės ir kiti natūralūs celiuliozės sėkliniai pluoštai (įskaitant kapoką)

      Medvilnės ir kituose natūraliuose celiuliozės sėkliniuose pluoštuose (toliau — medvilnė) yra ne daugiau kaip 0,05 ppm (jeigu bandymo metodo jautris tai leidžia) kiekvienos šių medžiagų: aldrino, kaptafolio, chlordano, DDT, dieldrino, endrino, heptachloro, heksachlorbenzeno, heksachlorcikloheksano (bendras izomerų skaičius), 2,4,5-T, chlordimeformo, chlorbenzilato, dinosebo ir jo druskų, monokrotofoso, pentachlorfenolio, toksapeno, metamidofoso, metilparationo, parationo, fosfamidono. Bandymas su kiekvienos siuntos žaliavine medvilne turėtų būti atliekamas prieš ją kaip nors apdorojant šlapiuoju būdu arba du kartus per metus, jeigu per metus gaunama daugiau kaip dvi medvilnės siuntos.
      Šis reikalavimas netaikomas, jeigu daugiau kaip 50 % medvilnės kiekio sudaro ekologiškai išauginta medvilnė arba pereinamojo laikotarpio medvilnė, t. y. kai nepriklausoma organizacija patvirtino, kad ji išauginta pagal 2007 m. birželio 28 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 834/2007 (1) nustatytus gamybos ir tikrinimo reikalavimus.
      Šis reikalavimas netaikomas, jeigu kaip įrodymą galima pateikti dokumentą, kuriame nurodoma ūkininkų, išauginusių ne mažiau kaip 75 % galutiniame gaminyje sunaudojamos medvilnės, tapatybė, kartu pateikiant šių ūkininkų deklaracijas, kad laukai arba minėtos rūšies medvilnei auginami augalai ar pati medvilnė nebuvo apdoroti pirmiau nurodytomis medžiagomis.
      Jeigu ne mažiau kaip 95 % gaminio sudaro ekologiška medvilnė, t. y. nepriklausoma organizacija patvirtino, kad ji buvo išauginta pagal Reglamente (EB) Nr. 834/2007 nustatytus gamybos ir tikrinimo reikalavimus, pareiškėjas greta ekologinio ženklo gali pateikti nuorodą „ekologiška medvilnė“. Jeigu 70–95 % gaminio sudaro ekologiška medvilnė, gaminį leidžiama ženklinti nuoroda „pagaminta iš xy % ekologiškos medvilnės“.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia ekologinio sertifikavimo įrodymų arba dokumentų, kad ūkininkai nenaudojo tam tikrų medžiagų, arba bandymo, kuris buvo atliktas taikant nurodytus bandymo metodus, ataskaitą: tam tikrais atvejais US EPA 8081 A (organiniai chloro pesticidai ekstrahuojant ultragarsu arba Soxhlet ekstrahavimas ir nepoliariniai tirpikliai (izo-oktanas arba heksanas)), 8151 A (chlorinti herbicidai, naudojant metanolį), 8141 A (organiniai fosforo junginiai) arba 8270 C (pusiau lakūs organiniai junginiai).
      Per metus turi būti naudojama ne mažiau kaip 3 % ekologiškos medvilnės, t. y. nepriklausoma organizacija turi patvirtinti, kad medvilnė buvo išauginta laikantis Reglamente (EB) Nr. 834/2007 nustatytų gamybos ir tikrinimo reikalavimų.
      Pareiškėjas pateikia:

                  —

                  informaciją apie sertifikavimo instituciją,

                  —

                  deklaraciją, kurioje nurodo ekologiškos sertifikuotos medvilnės, per metus iš viso sunaudojamos gaminant tekstilės gaminius, kuriems suteikiamas ekologinis ženklas, dalį.

            Kompetentinga institucija gali prašyti pateikti kitus dokumentus, kad galėtų įvertinti, ar buvo laikomasi standarto ir sertifikavimo sistemos reikalavimų.
      3.   Elastanas

                  3.1.

                  Nenaudojami organiniai alavo junginiai.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad junginiai nebuvo naudoti.

                  3.2.

                  Vykstant polimerizacijai ir gaminant pluoštą į orą išmestų aromatinių diizocianatų kiekis, išmatuotas per kiekvieną proceso etapą, kuriuo jie išmesti, įskaitant nenumatytai išmestą, ir išreikštas metiniu vidurkiu, yra mažesnis kaip 5 mg/kg pagaminto pluošto.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            4.   Linų ir kiti karnienos pluoštai (įskaitant kanapes, džiutą, ramę)

      Linų ir kiti karnienos pluoštai neturi būti gaunami juos mirkant vandenyje, jeigu mirkymo vandenyje nuotekos nėra apdorojamos taip, kad kanapių pluošto mirkymo nuotekose cheminis deguonies suvartojimas (toliau – CDS) arba bendrasis organinės anglies kiekis (toliau – BOAK) būtų sumažinamas bent 75 %, o linų ir kitų karnienos pluoštų gavimo nuotekose – bent 95 %.

         Vertinimas ir patikra. Jeigu pluoštas mirkomas vandenyje, pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant šį bandymo metodą, ataskaitą: ISO 6060 (CDS).
      5.   Neskalbtos vilnos ir kitokie keratino pluoštai (įskaitant avių, kupranugarių, alpakų, ožkų vilnas)

                  5.1.

                  Bendras išvardytų cheminių medžiagų kiekis neviršija 0,5 ppm: γ-heksachlorcikloheksano (lindano), α-heksachlorcikloheksano, β-heksachlorcikloheksano, δ-heksachlorcikloheksano, aldrino, dieldrino, endrino, p,p’-DDT, p,p’-DDD.

                  5.2.

                  Bendras išvardytų medžiagų kiekis neviršija 2 ppm: diazinono, propetamfoso, chlorfenvinfoso, dichlofentiono, chlorpirifoso, fenchlorfoso, etiono, pirimfosmetilo.

                  5.3.

                  Bendras išvardytų cheminių medžiagų kiekis neviršija 0,5 ppm: cipermetrino, deltametrino, fenvalerato, cihalotrino, flumetrino.

                  5.4.

                  Bendras išvardytų medžiagų kiekis neviršija 2 ppm: diflubenzurono, triflumurono, diciklanilo.

            Bandymas su kiekvienos siuntos žaliavine vilna turėtų būti atliekamas prieš ją kaip nors apdorojant šlapiuoju būdu arba du kartus per metus, jeigu per metus gaunama daugiau kaip dvi vilnos siuntos.
      Šie reikalavimai (išdėstyti 5.1, 5.2, 5.3 ir 5.4 punktuose ir vertinami pavieniui) netaikomi, jeigu kaip įrodymą galima pateikti dokumentą, kuriame nurodoma ūkininkų, pagaminančių ne mažiau kaip 75 % minėtosios vilnos ar keratino pluošto, tapatybė, kartu pateikiant šių ūkininkų deklaracijas, kad išvardytosios medžiagos nebuvo naudotos nei laukuose, nei taikytos atitinkamiems gyvuliams.

         Vertinimas ir patikra pagal 5.1, 5.2, 5.3 ir 5.4 punktus. Pareiškėjas pateikia pirmiau nurodytus dokumentus arba bandymo, kuris buvo atliktas taikant IWTO projektinį bandymo metodą 59, ataskaitą.

                  5.5.

                  Išleidžiant į nuotekų kolektorių skalbimo nuotekas, į nuotekų kolektorių išleidžiamas CDS kiekis neviršija 60 g CDS/kg neskalbtos vilnos, o nuotekos už gamyklos apdorojamos taip, kad CDS kiekis būtų sumažintas dar bent 75 % (šis CDS kiekis išreiškiamas kaip metinis vidurkis).

            Vietoje išvalomose ir į paviršinius vandenis išleidžiamose nuotekose į paviršinius vandenis išleidžiamo CDS kiekis neviršija 45 g/kg neskalbtos vilnos. Į paviršinius vandenis išleidžiamų nuotekų pH yra nuo 6 iki 9 (išskyrus atvejus, kai vandenų, į kuriuos išleidžiama, pH yra už šio intervalo ribų), o temperatūra yra žemesnė negu 40 °C (išskyrus atvejus, kai vandenų, į kuriuos išleidžiama, temperatūra yra aukštesnė). Vilnos skalbimo įmonė išsamiai aprašo vilnos skalbimo nuotekų apdorojimo būdą ir nuolatos kontroliuoja CDS lygius.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia atitinkamus duomenis ir su šiuo kriterijumi susijusio bandymo, kuris buvo atliktas taikant ISO 6060 metodą, ataskaitą.
      6.   Dirbtiniai celiuliozės pluoštai (įskaitant viskozę, lajocelį, acetatą, vario amoniakinį pluoštą, triacetatą)

                  6.1.

                  Pluošte esančių absorbuojamų organinių halogenų koncentracija neviršija 250 ppm.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant ISO 11480.97 metodą (kontroliuojamas degimas ir mikrokulonometrija), ataskaitą.

                  6.2.

                  Gaminant viskozės pluoštą į orą išmetamuose sieros junginiuose esantis sieros kiekis, išreikštas metiniu vidurkiu, neviršija 120 g/kg pagaminto gijinio pluošto ir 30 g/kg pagaminto štapelio pluošto. Jeigu gamykloje gaminamos abi šio pluošto rūšys, bendras išmetamas kiekis neviršija atitinkamo svertinio vidurkio.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

                  6.3.

                  Viskozės pluoštams nustatytas iš gamybos vietos į vandenį išleidžiamo cinko kiekis, išreikštas metiniu vidurkiu, neviršija 0,3 g/kg.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

                  6.4.

                  Vario amoniakiniam pluoštui nustatytas iš gamyklos išleidžiamose nuotekose esančio vario kiekis, išreikštas metiniu vidurkiu, neviršija 0,1 ppm.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            7.   Poliamidas

      Gaminant monomerus į orą išmetamo N2O kiekis, išreikštas metiniu vidurkiu, neviršija 10 g/kg pagaminto poliamido 6 pluošto ir 50 g/kg pagaminto poliamido 6,6.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.
      8.   Poliesteris

                  8.1.

                  Stibio kiekis poliesterio pluošte neviršija 260 ppm. Jeigu stibis nenaudojamas, prie ekologinio ženklo pareiškėjas gali nurodyti „be stibio“ (arba lygiavertį tekstą).

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiaga nenaudota, arba bandymo, kuris buvo atliktas taikant tiesioginio nustatymo atominės absorbcijos spektrometrijos metodą, ataskaitą. Bandymas su žaliaviniu pluoštu atliekamas pirmiau prieš šį pluoštą kaip nors apdorojant šlapiuoju būdu.

                  8.2.

                  Vykstant poliesterio polimerizacijai ir gaminant poliesterio pluoštą į orą išmestų LOJ (lakiųjų organinių junginių) kiekis, išmatuotas per kiekvieną proceso etapą, kuriuo jie išmetami, įskaitant nenumatytai išmestą kiekį, ir išreikštas metiniu vidurkiu, neviršija 1,2 g/kg pagamintos poliesterio dervos. (LOJ — bet koks organinis junginys, kurio garų slėgis lygus 0,01 kPa arba didesnis, kai temperatūra lygi 293,15 K, arba kurio atitinkamas lakumas priklauso nuo tam tikrų naudojimo sąlygų).

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir (arba) bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            9.   Polipropilenas

      Nenaudojami pigmentai, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra švinas.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiaga nebuvo naudojama.
      TECHNOLOGINIŲ PROCESŲ IR CHEMIKALŲ KRITERIJAI
      Tam tikrais atvejais šiame skirsnyje nustatyti kriterijai taikomi visiems gaminio gamybos etapams, įskaitant pluošto gamybą. Nepaisant to, pripažinta, kad perdirbtame pluošte gali būti tam tikrų dažų ar kitokių cheminių medžiagų, kuriems šie kriterijai netaikomi, bet tik tais atvejais, kai jie buvo naudoti ankstesniais pluošto būvio ciklo etapais.
      10.   Pluoštų ir verpalų pagalbinės ir apretavimo medžiagos

                  10.1.

                  Dydis: ne mažiau kaip 95 % (sausosios masės) bet kurio verpalams naudojamų glito preparato sudedamųjų medžiagų yra pakankamai biologiškai skaidžios arba yra kaip nors kitaip perdirbamos.
                  Atsižvelgiama į bendrą kiekvienos sudedamosios dalies kiekį.

                     Vertinimas ir patikra. Šiuo atžvilgiu cheminė medžiaga laikoma pakankamai biologiškai skaidžia:

                              —

                              jeigu išbandžius vienu iš metodų: OECD 301 A, OECD 301 E, ISO 7827, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B arba ISO 9888, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 70 %,

                              —

                              arba išbandžius vienu iš metodų: OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 302 C, OECD 301 D, ISO 10707, OECD 301 F, ISO 9408, ISO 10708 arba ISO 14593, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 60 %,

                              —

                              arba išbandžius vienu iš metodų: OECD 303 arba ISO 11733, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 80 %,

                              —

                              arba pateikiami lygiaverčio biologinio medžiagų, kurioms šie bandymų metodai netaikytini, skaidymo įrodymai.

            Pareiškėjas pateikia atitinkamus dokumentus, saugos duomenų lapus, bandymo ataskaitas ir (arba) deklaracijas, nurodydamas minėtuosius bandymo metodus bei bandymo rezultatus ir įrodydamas visų naudotų glito preparatų atitiktį šiam kriterijui.

                  10.2.

                  Verpimo tirpalų priedai, verpimo priedai ir pirminio verpimo paruošiamosios medžiagos (įskaitant karšimo alyvas, verpimo apdailos medžiagas ir tepalus): ne mažiau kaip 90 % (sausosios masės) sudedamųjų medžiagų yra pakankamai biologiškai skaidžios ar pašalinamos nuotekų valymo įrenginiuose.

            Šis reikalavimas netaikomas antrojo verpimo paruošiamosioms medžiagoms (verpimo tepalams, kondicionavimo priemonėms), kūginių ričių alyvoms, apmetimo ir sukimo alyvoms, vaškams, mezgimo alyvoms, silikoninėms alyvoms ir neorganinėms medžiagoms. Atsižvelgiama į bendrą kiekvienos sudedamosios dalies kiekį.

         Vertinimas ir patikra. Šiuo atžvilgiu cheminė medžiaga laikoma pakankamai biologiškai skaidžia arba pašalinama nuotekų valymo įrenginiuose:

                  —

                  jeigu išbandžius vienu iš metodų: OECD 301 A, OECD 301 E, ISO 7827, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B arba ISO 9888, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 70 %,

                  —

                  arba išbandžius vienu iš metodų: OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 302 C, OECD 301 D, ISO 10707, OECD 301 F, ISO 9408, ISO 10708 arba ISO 14593, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 60 %,

                  —

                  arba išbandžius vienu iš metodų: OECD 303 arba ISO 11733, per 28 dienas suskyla ne mažiau kaip 80 %;

                  —

                  arba pateikiami lygiaverčio medžiagų, kurioms šie bandymų metodai netaikytini, biologinio skaidymo arba pašalinimo įrodymai.

            Pareiškėjas pateikia atitinkamus dokumentus, saugos duomenų lapus, bandymo ataskaitas ir (arba) deklaracijas, nurodydamas minėtuosius bandymo metodus bei bandymo rezultatus ir įrodydamas visų naudotų priedų ar paruošiamųjų medžiagų atitiktį šiam kriterijui.

                  10.3.

                  Gaminį sudarančioje mineralinėje alyvoje policiklinių aromatinių angliavandenilių (PAA) yra mažiau kaip 3 % masės.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia atitinkamus dokumentus, saugos duomenų lapus, gaminio informacijos lapus arba deklaracijas, kuriose nurodytas policiklinių aromatinių angliavandenilių kiekis arba kurios patvirtina, kad nebuvo naudojami mineralinių alyvų turintys produktai.

            11.   Biocidiniai arba biostatiniai produktai

      Vežant arba laikant produktus ir jų pusgaminius nenaudojama chlorofenolių (jų druskų ir esterių), PCB ir organiniai alavo junginiai.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šios medžiagos arba junginiai nebuvo naudojami su verpalais, audiniais ir galutiniais gaminiais. Jeigu ši deklaracija turėtų būti tikrinama, taikomas šis bandymo metodas ir ribinė vertė: tam tikrais atvejais ekstrahavimas, derivato gavimas su acetanhidridu, nustatymas kapiliarine dujų ir skysčių chromatografija su elektronų pagavos detekcija, ribinė vertė yra 0,05 ppm.
      12.   Nuvalymas arba pigmentų pašalinimas

      Pigmentai nevalomi ir nešalinami sunkiųjų metalų druskomis (išskyrus geležies druskas) arba formaldehidu.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos.
      13.   Medžiagų pasunkinimas

      Verpalai arba audiniai neturi būti pasunkinami cerio junginiais.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos.
      14.   Visi chemikalai ir cheminiai preparatai

      Alkilfenoletoksilatai (APEO), linijiniai alkilbenzeno sulfonatai (LAS), bis(sukietintasis lajaus alkilas) dimetilamonio chloridas (DTDMAC), distearilo dimetilo amonio chloridas (DSDMAC), di(sukietintas lajus) dimetilamonio chloridas (DHTDMAC), etileno diamino tetraacetatas (EDTA) ir dietileno triamino pentaacetatas (DTPA) nenaudojami ir nėra kokio nors naudojamo preparato ar receptūros dalis.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos.
      15.   Plovikliai, audinių minkštikliai ir kompleksadariai

      Kiekvienoje šlapiojo apdorojimo vietoje ne mažiau kaip 95 % naudojamų audinių minkštiklių, kompleksadarių ir ploviklių masės yra pakankamai biologiškai skaidūs arba gali būti pašalinami nuotekų valymo įrenginiuose.
      Šis reikalavimas netaikomas ploviklių aktyviosioms paviršiaus medžiagoms ir audinių minkštikliams kiekvienoje šlapiojo apdorojimo vietoje (pastarosios medžiagos ir minkštikliai yra galutinai suskaidomi aerobiniu biologiniu skilimu.

         Vertinimas ir patikra. Sąvokos „pakankamai biologiškai skaidi arba pašalinama medžiaga“ pateikta prie kriterijaus, taikomo pluoštų ir verpalų pagalbinėms ir apretavimo medžiagoms. Pareiškėjas pateikia atitinkamus dokumentus, saugos duomenų lapus, bandymo ataskaitas ir (arba) deklaracijas, kuriose nurodo minėtuosius bandymo metodus ir jų rezultatus ir kurios įrodo visų naudotų ploviklių, audinių minkštiklių ir kompleksadarių atitiktį šiam kriterijui.
      Sąvoka „galutinis aerobinis biologinis skilimas“ turi būti aiškinama taip, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos (2) reglamento (EB) Nr. 648/2004 III priede. Pareiškėjas pateikia atitinkamus dokumentus, saugos duomenų lapus, bandymo ataskaitas ir (arba) deklaracijas, kuriose nurodo minėtuosius bandymo metodus ir jų rezultatus ir kurios įrodo visų naudotų ploviklių aktyviųjų paviršiaus medžiagų ir audinių minkštiklių atitiktį šiam kriterijui.
      16.   Balikliai. Chloro junginiais nebalinami verpalai, audiniai ir galutiniai gaminiai

      Šis reikalavimas netaikomas dirbtiniams celiuliozės pluoštams (žr. 6.1 kriterijų).

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad chlorinti balikliai nebuvo naudojami.
      17.   Dažų priemaišos. Pluoštas absorbuoja dažiklį (tirpųjį arba netirpųjį)

      Naudojamuose dažuose esančios joninės priemaišos neviršija šių ribų: Ag – 100 ppm; As – 50 ppm; Ba – 100 ppm; Cd – 20 ppm; Co – 500 ppm; Cr – 100 ppm; Cu – 250 ppm; Fe – 2 500 ppm; Hg – 4 ppm; Mn – 1 000 ppm; Ni – 200 ppm; Pb – 100 ppm; Se – 20 ppm; Sb – 50 ppm; Sn – 250 ppm; Zn – 1 500 ppm.
      Į bet kurį metalą, kuris yra neatsiejama dažo molekulės dalis (pvz., metalų kompleksiniai dažai, tam tikri reaktyvieji dažai ir pan.), neatsižvelgiama vertinant atitiktį šioms vertėms, kurios skirtos tik priemaišoms.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia atitikties deklaraciją.
      18.   Pigmentų priemaišos. Pluoštas neabsorbuoja netirpiojo dažiklio

      Naudojamuose pigmentuose esančios joninės priemaišos neviršija šių ribų: As – 50 ppm; Ba – 100 ppm; Cd – 50 ppm; Cr – 100 ppm; Hg – 25 ppm; Pb – 100 ppm; Se – 100 ppm; Sb – 250 ppm; Zn – 1 000 ppm.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia atitikties deklaraciją.
      19.   Kandikinis dažymas chromu

      Kandikinis dažymas chromu draudžiamas.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiaga nebuvo naudota.
      20.   Metalų kompleksiniai dažai

      Kai naudojami metalų kompleksiniai dažai, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra varis, chromas arba nikelis:

                  20.1.

                  Jeigu metalų kompleksiniai dažai, skirti celiuliozei dažyti, yra dažų sudedamoji dalis, į nuotekų valymo įrenginius (tiek gamykloje, tiek už jos ribų) išleidžiama mažiau kaip 20 % kiekvieno iš naudotų (vykstant technologiniam procesui) metalų kompleksinių dažų.
                  Visų kitų dažymo procesų atveju, kai metalų kompleksiniai dažai yra dažų sudedamoji dalis, į nuotekų valymo įrenginius (tiek gamykloje, tiek už jos ribų) išleidžiama mažiau kaip 7 % kiekvieno iš naudotų (vykstant technologiniam procesui) metalų kompleksinių dažų.
                  Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos, arba dokumentus ir bandymų, kurie buvo atlikti taikant šiuos metodus, ataskaitas: ISO 8288 variui, nikeliui; EN 1233 chromui.

                  20.2.

                  Išvalytame vandenyje teršalų kiekis neturi viršyti: Cu –75 mg/kg (pluoštas, verpalai arba audinys); Cr – 50 mg/kg; Ni – 75 mg/kg.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos, arba dokumentus ir bandymų, kurie buvo atlikti taikant šiuos metodus, ataskaitas: ISO 8288 variui, nikeliui; EN 1233 – chromui.

            21.   Azo dažikliai

      Nenaudojami azodažikliai, kurie gali susijungti su bet kuriais iš nurodytųjų aromatinių aminų:

                  4-aminodiphenyl

                  (92-67-1)

                  Benzidine

                  (92-87-5)

                  4-chloro-o-toluidine

                  (95-69-2)

                  2-naphtylamine

                  (91-59-8)

                  o-amino-azotoluene

                  (97-56-3)

                  2-amino-4-nitrotoluene

                  (99-55-8)

                  p-chloroaniline

                  (106-47-8)

                  2,4-diaminoanisol

                  (615-05-4)

                  4,4′-diaminodiphenylmethane

                  (101-77-9)

                  3,3′-dichlorobenzidine

                  (91-94-1)

                  3,3′-dimethoxybenzidine

                  (119-90-4)

                  3,3′-dimethylbenzidine

                  (119-93-7)

                  3,3′-dimethyl-4,4′-diaminodiphenylmethane

                  (838-88-0)

                  p-cresidine

                  (120-71-8)

                  4,4′-oxydianiline

                  (101-80-4)

                  4,4′-thiodianiline

                  (139-65-1)

                  o-toluidine

                  (95-53-4)

                  2,4-diaminotoluene

                  (95-80-7)

                  2,4,5-trimethylaniline

                  (137-17-7)

                  4-aminoazobenzene

                  (60-09-3)

                  o-anisidine

                  (90-04-0)

                  2,4-Xylidine

                  2,6-Xylidine

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad minėti dažikliai nebuvo naudojami. Jeigu šią deklaraciją būtina patikrinti, taikomas šis bandymo metodas: EN 14 362–1 ir 2. (Pastaba. Gali būti gaunamos klaidingos teigiamos vertės dėl 4-aminoazobenzeno buvimo, todėl rekomenduojama pateikti patvirtinimą).
      22.   Kancerogeniški, mutageniški arba toksiški reprodukcijai dažikliai

                  22.1.

                  Neturi būti naudojama šių dažiklių:

                              —

                              C. I. Bazinis raudonasis 9,

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 1,

                              —

                              C. I. Rūgštinis raudonasis 26,

                              —

                              C. I. Bazinis violetinis 14,

                              —

                              C. I. Dispersinis oranžinis 11,

                              —

                              C. I. Tiesioginis juodasis 38,

                              —

                              C. I. Tiesioginis mėlynasis 6,

                              —

                              C. I. Tiesioginis raudonasis 28,

                              —

                              C. I. Dispersinis geltonasis 3.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šie dažikliai nebuvo naudojami.

                  22.2.

                  Draudžiama naudoti dažomąsias medžiagas arba dažų preparatus, kurių daugiau kaip 0,1 % masės sudaro medžiagos, kurioms, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos bet kurios iš šių rizikos frazių (ar jų deriniai):

                              —

                              R40 (riboti kancerogeninio poveikio įrodymai),

                              —

                              R45 (gali sukelti vėžį),

                              —

                              R46 (gali sukelti paveldimus genetinius pakenkimus),

                              —

                              R49 (įkvėpus gali sukelti vėžį),

                              —

                              R60 (gali pakenkti vaisingumui),

                              —

                              R61 (gali pakenkti negimusiam kūdikiui),

                              —

                              R62 (galima pakenkimo vaisingumui rizika),

                              —

                              R63 (galima pakenkimo negimusiam kūdikiui rizika),

                              —

                              R68 (galima negrįžtamo poveikio rizika),

                        kaip nustatyta Tarybos direktyvoje 67/548/EEB (3).

            Arba klasifikuoti galima pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008 (4). Šiuo atveju į žaliavas draudžiama dėti kokių nors cheminių medžiagų arba preparatų, kuriems, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos bet kurios iš šių pavojingumo frazių (ar jų derinius): H351, H350, H340, H350i, H360F, H360D, H361f, H361d H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šie dažikliai nebuvo naudojami.
      23.   Potencialiai jautrinantys dažikliai

      Nenaudojami šie dažikliai:

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 3

                  C.I. 61 505

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 7

                  C.I. 62 500

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 26

                  C.I. 63 305

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 35

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 102

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 106

                              —

                              C. I. Dispersinis mėlynasis 124

                              —

                              C.I. Dispersinis rudasis 1

                              —

                              C. I. Dispersinis oranžinis 1

                  C.I. 11 080

                              —

                              C. I. Dispersinis oranžinis 3

                  C.I. 11 005

                              —

                              C. I. Dispersinis oranžinis 37

                              —

                              C. I. Dispersinis oranžinis 76
                              (anksčiau vadintas oranžiniu 37)

                              —

                              C. I. Dispersinis raudonasis 1

                  C.I. 11 110

                              —

                              C. I. Dispersinis raudonasis 11

                  C.I. 62 015

                              —

                              C. I. Dispersinis raudonasis 17

                  C.I. 11 210

                              —

                              C. I. Dispersinis geltonasis 1

                  C.I. 10 345

                              —

                              C. I. Dispersinis geltonasis 9

                  C.I. 10 375

                              —

                              C. I. Dispersinis geltonasis 39

                              —

                              C. I. Dispersinis geltonasis 49

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šie dažikliai nebuvo naudoti.
      24.   Halogeninti poliesterio nešikliai

      Halogeninti nešikliai nenaudojami.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šios medžiagos nebuvo naudojamos.
      25.   Marginimas

                  25.1.

                  Naudojamose marginimo pastose neturi būti daugiau kaip 5 % lakiųjų organinių junginių, tokių kaip vaitspiritas (LOJ – bet koks organinis junginys, kurio garų slėgis lygus 0,01 kPa arba didesnis, kai temperatūra lygi 293,15 K, arba kurio atitinkamas lakumas priklauso nuo tam tikrų naudojimo sąlygų).

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad marginimas nebuvo naudojamas, arba atitinkamus atitiktį įrodančius dokumentus ir atitikties deklaraciją.

                  25.2.

                  Neleidžiama marginti dažais, kurių pagrindinė sudedamoji dalis yra plastizolis.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad marginimas nebuvo naudojamas, arba atitinkamus atitiktį įrodančius dokumentus ir atitikties deklaraciją.

            26.   Formaldehidas

      Laisvojo ir iš dalies hidrolizuoto formaldehido kiekis pagamintame audinyje neviršija 20 ppm gaminiuose, skirtuose kūdikiams ir jaunesniems nei 3 metų vaikams, 30 ppm gaminiuose, kurie tiesiogiai liečiasi su oda, ir 75 ppm visuose kituose gaminiuose.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad produktai, kuriuose yra formaldehido, nebuvo naudojami arba pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant bandymo metodą EN ISO 14184–1, ataskaitą.
      27.   Nuotekų išleidimas iš šlapiojo apdorojimo vietų

                  27.1.

                  Iš šlapiojo apdorojimo vietų (išskyrus neskalbtos vilnos skalbimo ir linų mirkymo vietas) išleidžiamose išvalytose nuotekose (išvalytose gamykloje ar už jos ribų) CDS kiekis, išreikštas kaip metinis vidurkis, yra mažesnis kaip 25 g/kg.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia išsamius dokumentus ir bandymo, kuris buvo atliktas taikant ISO 6060 metodą, ataskaitas, įrodančias atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

                  27.2.

                  Jeigu nuotekos yra valomos gamykloje ir išleidžiamos tiesiai į paviršinius vandenis, jų pH taip pat yra nuo 6 iki 9 (išskyrus tuos atvejus, kai vandens, į kurį išleidžiama, pH yra už šio diapazono ribų), o temperatūra ne aukštesnė kaip 40 °C (išskyrus tuos atvejus, kai vandens, į kurį išleidžiama, temperatūra yra didesnė kaip 40 °C).

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia dokumentus ir bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            28.   Antipirenai

      Gaminyje leidžiama naudoti tik chemine reakcija į polimero pluoštą absorbuojamus ar pluošto paviršių padengiančius antipirenus (reaktyviuosius antipirenus). Jeigu bet kokiems naudojamiems antiperenams yra priskirta kuri nors iš toliau nurodytų rizikos frazių, naudojant šiuos reaktyviuosius antipirenus jų cheminis pobūdis turėtų pakisti taip, kad jiems jau nebebūtų priskiriama jokia iš minėtų rizikos frazių (mažiau kaip 0,1 % antipireno ant apdorotų verpalų arba audinio gali išlaikyti tokią formą, kokią jis turėjo prieš panaudojimą).

                  —

                  R40 (riboti kancerogeninio poveikio įrodymai),

                  —

                  R45 (gali sukelti vėžį),

                  —

                  R46 (gali sukelti paveldimus genetinius pakenkimus),

                  —

                  R49 (įkvėpus gali sukelti vėžį),

                  —

                  R50 (ypač toksiškas vandens organizmams),

                  —

                  R51 (toksiškas vandens organizmams),

                  —

                  R52 (kenksmingas vandens organizmams),

                  —

                  R53 (gali turėti ilgalaikį žalingą poveikį vandens ekosistemai),

                  —

                  R60 (gali pakenkti vaisingumui),

                  —

                  R61 (gali pakenkti negimusiam kūdikiui),

                  —

                  R62 (galima pakenkimo vaisingumui rizika),

                  —

                  R63 (galima pakenkimo negimusiam kūdikiui rizika),

                  —

                  R68 (galima negrįžtamo poveikio rizika),

            kaip nustatyta Direktyvoje 67/548/EEB.
      Minėti reikalavimai netaikomi tiems antipirenams, kurie tik fiziškai įmaišomi į polimero pluoštą ar tekstilės dangą (antipirenų priedams).
      Arba klasifikuoti galima pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008. Šiuo atveju į žaliavas draudžiama dėti kokių nors cheminių medžiagų arba preparatų, kuriems, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos šios pavojingumo frazės (ar jų deriniai): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d, H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad antipirenų priedai nebuvo naudojami, nurodo, kokie reaktyvieji antipirenai buvo naudoti (jeigu jie buvo naudoti), ir pateikia dokumentus (pvz., saugos duomenų lapus) ir (arba) deklaracijas, įrodančias, jog šie antipirenai atitinka šį kriterijų.
      29.   Netraukioji apdaila

      Halogenintos susitraukimą mažinančios medžiagos arba preparatai naudojami tik vilnų sluoksnoms ir skalbtai žaliavinei vilnai.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad medžiagos nebuvo naudojamos (išskyrus vilnų sluoksnoms ir skalbtai žaliavinei vilnai).
      30.   Audinių apdorojimo būdai

      Žodžių junginys „apdorojimo būdai“ reiškia bet kokį fizinį ar cheminį apdorojimą, kuriuo tekstilės audiniams suteikiama specialių ypatybių, pvz., minkštumas, nelaidumas vandeniui, tinkamumas lengvai prižiūrėti.
      Draudžiama naudoti apdailos medžiagas arba preparatus, kurių sudėtyje daugiau kaip 0,1 % masės sudaro medžiagos, kurioms, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos bet kurios iš šių rizikos frazių (arba jų deriniai):

                  —

                  R40 (riboti kancerogeninio poveikio įrodymai),

                  —

                  R45 (gali sukelti vėžį),

                  —

                  R46 (gali sukelti paveldimus genetinius pakenkimus),

                  —

                  R49 (įkvėpus gali sukelti vėžį),

                  —

                  R50 (ypač toksiškas vandens organizmams),

                  —

                  R51 (toksiškas vandens organizmams),

                  —

                  R52 (kenksmingas vandens organizmams),

                  —

                  R53 (gali turėti ilgalaikį žalingą vandens ekosistemai),

                  —

                  R60 (gali pakenkti vaisingumui),

                  —

                  R61 (gali pakenkti negimusiam kūdikiui),

                  —

                  R62 (galima pakenkimo vaisingumui rizika),

                  —

                  R63 (galima pakenkimo negimusiam kūdikiui rizika),

                  —

                  R68 (galima negrįžtamo poveikio rizika),

            kaip nustatyta Direktyvoje 67/548/EEB.
      Arba klasifikuoti galima pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008. Šiuo atveju į žaliavas draudžiama dėti kokių nors cheminių medžiagų arba preparatų, kuriems, teikiant parašką, priskiriamos arba gali būti priskirtos šios pavojingumo frazės (ar jų deriniai): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d, H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad apdailos medžiagos nebuvo naudojamos, arba, jeigu jos buvo naudojamos, nurodo, kokios apdailos medžiagos buvo naudojamos, ir pateikia dokumentus (pvz., saugos duomenų lapus) ir (arba) deklaracijas, įrodančias, jog šios apdailos medžiagos atitinka šį kriterijų.
      31.   Užpildai

                  31.1.

                  Iš tekstilės pluoštų sudaryti užpildai atitinka tekstilės pluoštų kriterijus (Nr. 1–9), jeigu reikia.

                  31.2.

                  Užpildai atitinka 11 kriterijų „Biocidiniai arba biostatiniai produktai“ ir 26 kriterijų „Formaldehidas“.

                  31.3.

                  Plovikliai ir kiti chemikalai, naudojami užpildams (pūkams, plunksnoms, natūraliems arba sintetiniams pluoštams) plauti, atitinka 14 kriterijų „Pagalbiniai chemikalai“ ir 15 kriterijų „Plovikliai, audinių minkštikliai ir kompleksadariai“.

                     Vertinimas ir patikra. Kaip nurodyta prie atitinkamo kriterijaus.

            32.   Dangos, laminatai ir membranos

                  32.1.

                  Iš poliuretano pagaminti gaminiai atitinka 3.1 papunktyje nustatytą kriterijų dėl organinių alavo junginių ir 3.2 papunktyje nustatytą kriterijų dėl aromatinių diizocianatų išmetimo į orą.

                     Vertinimas ir patikra. Kaip nurodyta prie atitinkamo kriterijaus.

                  32.2.

                  Iš poliesterio pagaminti gaminiai atitinka 8.1 papunktyje nustatytą kriterijų dėl stibio kiekio ir 8.2 papunktyje nustatytą kriterijų dėl LOJ išmetimo vykstant polimerizavimo procesui.

                     Vertinimas ir patikra. Kaip nurodyta prie atitinkamo kriterijaus.

                  32.3.

                  Dangoms, laminatams ir membranoms gaminti draudžiama naudoti plastifikatorius arba tirpiklius, kuriems, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos bet kurios iš šių rizikos frazių (ar jų deriniai):

                              —

                              R40 (riboti kancerogeninio poveikio įrodymai),

                              —

                              R45 (gali sukelti vėžį),

                              —

                              R46 (gali sukelti paveldimus genetinius pakenkimus),

                              —

                              R49 (įkvėpus gali sukelti vėžį),

                              —

                              R50 (ypač toksiškas vandens organizmams),

                              —

                              R51 (toksiškas vandens organizmams),

                              —

                              R52 (kenksmingas vandens organizmams),

                              —

                              R53 (gali turėti ilgalaikį žalingą poveikį vandens ekosistemai),

                              —

                              R60 (gali pakenkti vaisingumui),

                              —

                              R61 (gali pakenkti negimusiam kūdikiui),

                              —

                              R62 (galima pakenkimo vaisingumui rizika),

                              —

                              R63 (galima pakenkimo negimusiam kūdikiui rizika),

                              —

                              R68 (galima negrįžtamo poveikio rizika),

                        kaip nustatyta Direktyvoje 67/548/EEB.

            Arba klasifikuoti galima pagal 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1272/2008. Šiuo atveju į žaliavas draudžiama dėti kokių nors cheminių medžiagų arba preparatų, kuriems, teikiant paraišką, priskiriamos arba gali būti priskirtos šios pavojingumo frazės (ar jų deriniai): H351, H350, H340, H350i, H400, H410, H411, H412, H413, H360F, H360D, H361f, H361d, H360FD, H361fd, H360Fd, H360Df, H341.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia deklaraciją, kad šie plastifikatoriai arba tirpikliai nebuvo naudojami.

                  32.4.

                  į orą išmetamas LOJ kiekis neviršija 10 g C/kg.

                     Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia dokumentus ir bandymo ataskaitas, įrodančius atitiktį šiam kriterijui, kartu su atitikties deklaracija.

            33.   Energijos ir vandens naudojimas

      Pareiškėjas pateikia duomenis apie gamyklose, kuriose atliekami šlapiojo apdorojimo procesai, suvartojamą vandens ir energijos kiekį.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjo prašoma pateikti pirmiau nurodytą informaciją.
      TINKAMUMO NAUDOTI KRITERIJAI
      Toliau pateikiami kriterijai taikomi dažytiems verpalams, pagamintam (-iems) audiniui (-iams) arba galutiniam gaminiui, atlikus atitinkamus bandymus.
      34.   Matmenų pakitimai, atsirandantys skalbiant ir džiovinant

      Išskalbus ir išdžiovinus nustatomi matmenų pakitimai neviršija:

                  —

                  užuolaidų ir baldų audinių, kuriuos galima skalbti ir nuimti: ± 2 %,

                  —

                  kitų austinių gaminių ir ilgaamžių neaustinių audinių, kitų megztinių gaminių arba kilpinių medvilninių rankšluosčių audinių: daugiau kaip –8 % arba + 4 %.

            Šis kriterijus netaikomas:

                  —

                  pluoštams arba verpalams,

                  —

                  gaminiams, turintiems aiškų ženklą „tik sausasis valymas“ arba jam lygiavertį ženklą (tiek, kiek įprasta tokius gaminius taip ženklinti),

                  —

                  baldų audiniams, kurių negalima nuimti ir skalbti.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia šias bandymų, kurie buvo atlikti taikant EN ISO 63 30 ir ISO 5077 standartus, ataskaitas: 3 kartus gaminys skalbiamas esant ant gaminio nurodytai temperatūrai, po kiekvieno skalbimo ciklo džiovinama būgninėje džiovyklėje, jeigu ant gaminio nenurodytos kitokios džiovinimo procedūros.
      35.   Spalvų atsparumas skalbimui

      Spalvų atsparumas skalbimui yra ne mažesnis kaip 3–4 lygio, vertinant spalvos pasikeitimą, ir ne mažesnis kaip 3–4 lygio, vertinant dėmių atsiradimą.
      Šis kriterijus netaikomas gaminiams, turintiems aiškų ženklą „tik sausasis valymas“ arba jam lygiavertį ženklą (tiek, kiek įprasta tokius gaminius taip ženklinti), baltiems gaminiams, nedažytiems ir nemargintiems gaminiams arba baldų audiniams, kurie neskalbiami.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant standartą ISO 105 C06, ataskaitas: (vienas skalbimas peroksoborato milteliais esant ant gaminio nurodytai temperatūrai).
      36.   Spalvų atsparumas prakaitui (rūgščiam, šarminiam)

      Spalvų atsparumas prakaitui (rūgščiam, šarminiam) yra ne mažesnis kaip 3–4 lygio (spalvos pasikeitimas ir dėmių atsiradimas).
      Nepaisant to, 3 lygis leidžiamas, jeigu audiniai yra dažyti tamsiomis spalvomis (standartinis intensyvumas > 1/1) ir yra pagaminti iš regeneruotos vilnos arba iš mišinio, turinčio daugiau kaip 20 % šilko.
      Šis kriterijus netaikomas baltiems gaminiams, nedažytiems ir nemargintiems gaminiams, baldų audiniams, užuolaidoms ir panašiems vidaus apdailai skirtiems tekstilės gaminiams.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant standartą ISO 105 E04 (rūgštis ir šarmas, palyginama su daugiapluoščiu audiniu), ataskaitas.
      37.   Spalvų atsparumas šlapiai trinčiai

      Spalvų atsparumas šlapiai trinčiai yra ne mažesnis kaip 2–3 lygio. Nepaisant to, 2 lygis leidžiamas indigu dažytiems džinsiniams audiniams.
      Šis kriterijus netaikomas baltiems gaminiams, nedažytiems ir nemargintiems gaminiams.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant standartą EN:ISO 105 X12, ataskaitas.
      38.   Spalvų atsparumas sausai trinčiai

      Spalvų atsparumas sausai trinčiai yra ne mažesnis kaip 4 lygio.
      Nepaisant to, 3–4 lygis leidžiamas indigu dažytiems džinsiniams audiniams.
      Šis kriterijus netaikomas baltiems gaminiams, nedažytiems ir nemargintiems gaminiams arba užuolaidoms ir panašiems vidaus apdailai skirtiems tekstilės gaminiams.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant standartą EN: ISO 105 X12, ataskaitas.
      39.   Spalvų atsparumas šviesai

      Baldams, užuolaidoms arba apmušalams skirtų audinių spalvų atsparumas šviesai yra ne mažesnis kaip 5 lygio. Visų kitų gaminių spalvos atsparumas šviesai yra ne mažesnis kaip 4 lygio.
      Nepaisant to, 4 lygis leidžiamas, kai baldams, užuolaidoms arba apmušalams skirti audiniai yra dažyti šviesiomis spalvomis (standartinis intensyvumas < 1/12) ir pagaminti iš mišinio, turinčio daugiau kaip 20 % vilnos ar kitokio keratino pluošto, šilko, drobės ar kitokio karnienos pluošto.
      Šis reikalavimas netaikomas čiužinių apvalkalams, čiužinių apsaugoms arba apatiniams baltiniams.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia bandymo, kuris buvo atliktas taikant standartą EN: ISO 105 B02, ataskaitas.
      40.   Ekologiniame ženkle pateikiama informacija

      Ekologinio ženklo 2 langelyje pateikiamas šis tekstas:

                  —

                  skatinamas tvaresnio pluošto naudojimas,

                  —

                  ilgaamžiškumas ir aukšta kokybė,

                  —

                  apribotas pavojingų cheminių medžiagų naudojimas.

         Vertinimas ir patikra. Pareiškėjas pateikia gaminio pakuotės su ženklu pavyzdį ir atitikties šiam kriterijui deklaraciją.

         (1)  OL L 189, 2007 7 20, p. 1.

         (2)  OL L 104, 2004 4 8, p. 1.

         (3)  OL 196, 1967 8 16, p. 1.

         (4)  OL L 353, 2008 12 31, p. 1.


title: 2009 m. lapkričio 25 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 471/09/COL, kuriuo septyniasdešimt ketvirtąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės valstybės pagalbos srities taisyklės, į kurias įtraukiamas naujas skyrius apie valstybės pagalbos mokymui, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizę

text:
8.9.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 231/23

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
   Nr. 471/09/COL
   2009 m. lapkričio 25 d.
   kuriuo septyniasdešimt ketvirtąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės valstybės pagalbos srities taisyklės, į kurias įtraukiamas naujas skyrius apie valstybės pagalbos mokymui, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizę
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį ELPA priežiūros institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą Institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame susitarime arba Institucijos ir Teismo susitarime, arba jei Institucija mano, kad tai būtina,
   PRISIMINDAMA procedūrines ir esmines valstybės pagalbos srityje taisykles, kurias 1994 m. sausio 19 d. priėmė Institucija (4),
   KADANGI 2009 m. rugpjūčio 11 d. Europos Bendrijų Komisija (toliau – EB Komisija) paskelbė Komunikatą Valstybės pagalbos mokymui, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizės kriterijai (5),
   KADANGI šis komunikatas taip pat svarbus Europos ekonominei erdvei,
   KADANGI reikia užtikrinti vienodą EEE valstybės pagalbos taisyklių taikymą visoje Europos ekonominėje erdvėje,
   KADANGI pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus „BENDROSIOS NUOSTATOS“ II punktą Institucija, pasikonsultavusi su Komisija, turi priimti teisės aktus, atitinkančius Europos Komisijos priimtus aktus,
   PASIKONSULTAVUSI su Europos Komisija,
   PRISIMINDAMA, kad Institucija šiuo klausimu pasikonsultavo su ELPA valstybėmis 2009 m. spalio 2 d. raštais (Nr. 532318, 532294 ir 532322),
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos, įtraukiant naują skyrių apie valstybės pagalbos mokymui, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizės kriterijus. Naujasis skyrius pateikiamas šio sprendimo priede.
   2 straipsnis
   Tekstas autentiškas tik anglų kalba.

      Priimta Briuselyje 2009 m. lapkričio 25 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Per SANDERUD

            Pirmininkas

         Kurt JÄGER

            Kolegijos narys

      (1)  Toliau – Institucija.

      (2)  Toliau – EEE susitarimas.

      (3)  Toliau – Institucijos ir Teismo susitarimas.

      (4)  EEE susitarimo 61 bei 62 straipsnių ir Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, kurias Institucija priėmė ir paskelbė 1994 m. sausio 19 d., paskelbtos
         Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje L 231, 1994 9 3, p. 1, ir EEE priede Nr. 32, 1994 9 3, p. 1. Toliau – Valstybės pagalbos gairės. Atnaujinta Valstybės pagalbos gairių versija skelbiama Institucijos svetainėje http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  Paskelbta OL C 188, 2009 8 11, p. 1.

      PRIEDAS

         VALSTYBĖS PAGALBOS MOKYMUI, APIE KURIĄ TURI BŪTI PRANEŠTA ATSKIRAI, SUDERINAMUMO ANALIZĖS KRITERIJAI
          (1)

      1.   Įvadas

                  1.

                  Mokymas paprastai turi teigiamą išorinį poveikį visai visuomenei, nes jis didina kvalifikuotų darbuotojų, iš kurių įmonės gali rinktis, skaičių, taip pat didina ekonomikos konkurencingumą ir skatina naujoviškesnį vystymosi būdą galinčios rinktis žinių visuomenės kūrimą.

                  2.

                  Tačiau įmonės gali organizuoti mažesnio lygmens mokymą nei socialiai būtina, jeigu darbuotojai gali laisvai keisti darbdavius ir jeigu naudos turi kitos įmonės, samdydamos jų išmokytus darbuotojus. Tai ypač pasakytina apie mokymą, kuriuo siekiama išugdyti įgūdžius, kuriuos galima pritaikyti daugelyje įmonių. Valstybės pagalba gali padėti sukurti papildomų paskatų darbdaviams organizuoti mokymą tokiu lygiu, koks yra pageidautinas socialiniu atžvilgiu.

                  3.

                  Šiame skyriuje pateikiamos gairės, nurodančios, kokius kriterijus ELPA priežiūros institucija (toliau – Institucija) taikys pagalbos mokymui priemonių vertinimui. Šiomis gairėmis siekiama užtikrinti Institucijos sprendimų pagrindimo skaidrumą ir sukurti nuspėjamumą bei teisinį tikrumą. Pagal EEE susitarimo XV priedo 1j punkte nurodyto akto (2008 m. rugpjūčio 6 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 800/2008, skelbiančio tam tikrų rūšių pagalbą suderinama su bendrąja rinka taikant Sutarties 87 ir 88 straipsnius (Bendrasis bendrosios išimties reglamentas) (2), suderintam su EEE susitarimu 1 protokolu (3) (toliau – Bendrasis bendrosios išimties reglamentas)), 6 straipsnio 1 dalies g punktą šios gairės bus taikomos bet kokiai individualiai pagalbai mokymui, teikiamai ad hoc ar pagal schemą, jeigu subsidijos ekvivalentas viršija 2 mln. EUR mokymo projektui.

                  4.

                  Šiose gairėse nustatyti kriterijai nebus taikomi mechaniškai. Institucijos atliekamo vertinimo lygis ir informacijos, kurios jai gali prireikti, pobūdis bus proporcingi konkurencijos iškraipymo rizikai. Analizės mastas priklausys nuo konkretaus atvejo pobūdžio.

            2.   Teigiamas pagalbos poveikis

      2.1.   Rinkos trūkumų buvimas

                  5.

                  Kvalifikuoti darbuotojai padeda didinti įmonių našumą ir konkurencingumą. Vis dėlto darbdaviai ir darbuotojai į mokymą gali investuoti per mažai dėl kelių priežasčių. Darbuotojai gali riboti savo investicijas į mokymą, jei jie nenusiteikę rizikuoti, jiems tenka paisyti finansinių apribojimų arba jei jie neranda būdų, kaip būsimus darbdavius galėtų informuoti apie įgytas žinias.

                  6.

                  Įmonės gali nemokyti savo darbuotojų tokiu lygmeniu, koks būtų optimalus visai visuomenei. Tokia padėtis susiklosto dėl rinkos trūkumų, susijusių su teigiamu išoriniu mokymo poveikiu ir su sunkumais skirti lėšų, jeigu darbuotojams leidžiama pereiti dirbti pas kitą darbdavį. Įmonės gali investuoti mažiau lėšų į mokymą tada, kai jos dvejoja, ar išmokyti darbuotojai nenustos dirbti įmonėje anksčiau nei įmonė atgaus investuotas savo lėšas. Įmonės gali nenorėti savo darbuotojams suteikti reikiamo lygio mokymo, jeigu mokymas negreitai atsiperka, nėra pritaikytas specialiems tos įmonės poreikiams ar jeigu į sutartį neįtraukiamos nuostatos, pagal kurias mokymo kursą išklausiusiam darbuotojui neleidžiama nustoti dirbti įmonėje tol, kol neatsiperka mokymui išleistos lėšos arba mokymo išlaidos (dalis šių išlaidų) nėra kompensuojamos.

                  7.

                  Per mažai lėšų į mokymą gali būti investuojama ir tada, kai įmonė gali susigrąžinti visas investuotas lėšas, tačiau nauda įmonei yra mažesnė už naudą visai visuomenei. Toks teigiamas išorinis mokymo poveikis gali atsirasti ypač tada, kai mokymo metu įgyjama keliose srityse pritaikomų įgūdžių, kuriuos įmanoma panaudoti daugiau nei vienoje įmonėje. Specialusis mokymas, priešingai, leidžia didinti našumą tik konkrečioje įmonėje, todėl tokiam mokymui įmonės lengvai gali skirti lėšų (4). Vadinasi, specialaus mokymo teigiamas išorinis poveikis mažiau pastebimas nei bendrojo mokymo teigiamas išorinis poveikis.

                  8.

                  Kai įmonės patiria daugiau išlaidų mokydamos palankių sąlygų neturinčius arba neįgalius darbuotojus (5) ir kai tokio mokymo nauda nėra aiški, jos gali turėti paskatų šių grupių darbuotojus mokyti mažiau. Tačiau paprastai galima tikėtis, kad palankių sąlygų neturinčių arba neįgalių darbuotojų mokymas turės teigiamą išorinį poveikį visai visuomenei (6).

                  9.

                  ELPA valstybės turėtų įrodyti, kad yra rinkos trūkumų, pagrindžiančių pagalbos reikalingumą. Atlikdama analizę, Institucija, be kitų dalykų, nagrinės šiuos aspektus:

                              1)

                              mokymo pobūdis – ar jis yra specialusis, ar bendrasis, kaip apibrėžta Bendrojo bendrosios išimties reglamento 38 straipsnyje; vieną mokymo projektą gali sudaryti ir bendrasis, ir specialusis mokymas; bendrojo mokymo teigiamas išorinis poveikis bus didesnis;

                              2)

                              mokymo metu įgytų įgūdžių pritaikomumas keliose srityse: kuo didesnis įgūdžių pritaikomumas keliose srityse, tuo didesnė tikimybė, kad išorinis poveikis bus teigiamas; laikoma, kad išklausius mokymo kursą įgyta keliose srityse pritaikomų įgūdžių, kai, pvz.:

                                          a)

                                          mokymą kartu organizuoja kelios savarankiškos įmonės arba jeigu mokymas naudingas kelių skirtingų įmonių darbuotojams;

                                          b)

                                          mokymo kursas yra patvirtintas, jį baigusiems išduodamas pripažintas diplomas, arba jeigu mokymo kursas patvirtintas valdžios institucijų ar įstaigų;

                                          c)

                                          mokymas skiriamas tų kategorijų darbuotojams, kurie dažnai keičiasi atitinkamoje įmonėje ir sektoriuje;

                                          d)

                                          mokymas galėtų būti naudingas darbuotojui ne tik dabartiniame darbe, bet ir ateityje įsidarbinus kitoje įmonėje, taip pat socialiniame gyvenime, siekiant gerovės ir pan.

                              3)

                              mokymo dalyviai: į mokymą įtraukus neįgalius ar palankių sąlygų neturinčius darbuotojus, gali padidėti teigiamas išorinis mokymo poveikis.

            2.2.   Valstybės pagalba, kaip tinkama politikos priemonė

                  10.

                  Valstybės pagalba – ne vienintelė priemonė, kurią naudodamos ELPA valstybės gali skatinti mokymą. Didesnioji mokymo dalis suteikiama švietimo sistemose (pavyzdžiui, universitetuose, mokyklose, organizuojant profesinį mokymą, kurį organizuoja ar kuriam lėšų skiria valstybės institucijos). Be to, darbuotojai gali mokytis savarankiškai, nesvarbu, gauna jie darbdavių paramą ar ne.

                  11.

                  Jei ELPA valstybė apsvarstė kitas politikos galimybes ir nustatė atrankinės priemonės, kaip antai valstybės pagalbos konkrečiai įmonei, naudojimo pranašumus, atitinkamos priemonės laikomos tinkamomis. Institucija ypač atsižvelgs į visus pasiūlytos priemonės poveikio vertinimus, kuriuos yra atlikusi ELPA valstybė.

            2.3.   Skatinamasis pagalbos poveikis ir būtinumas

                  12.

                  Pagalbos gavėjas, gavęs valstybės pagalbą mokymui, privalo pakeisti savo elgesį ir suteikti daugiau ir (arba) geresnės kokybės mokymo, nei suteiktų, jeigu pagalba nebūtų skirta. Jeigu nedaugėja planuotos mokymo veiklos arba jos kokybė negerėja, laikoma, kad pagalba neturi skatinamojo poveikio.

                  13.

                  Skatinamasis poveikis nustatomas atlikus priešingos padėties analizę, kai palyginamas numatomo mokymo lygis teikiant pagalbą ir jos neteikiant. Dauguma darbdavių mano, kad, norint užtikrinti tinkamą įmonės veiklą, darbuotojus mokyti būtina. Negalima daryti prielaidos, kad valstybės pagalba mokymui, ypač specialiajam mokymui, visada būtina.

                  14.

                  ELPA valstybės Institucijai turėtų įrodyti, kad pagalba turi skatinamąjį poveikį ir yra būtina. Pirma, prieš pradėdamas mokymo projektą, pagalbos gavėjas atitinkamai ELPA valstybei turi pateikti pagalbos paraišką. Antra, ELPA valstybė turi įrodyti, kad, palyginti su padėtimi, kai pagalba neskiriama, suteikus valstybės pagalbą padidėtų mokymo projekto dydis, pagerėtų kokybė, išsiplėstų apimtis arba padidėtų tikslinių dalyvių skaičius. Papildomą mokymo, kuris būtų pasiūlytas skyrus pagalbą, mastą gali parodyti, pavyzdžiui: didesnis mokymo valandų arba kursų skaičius, didesnis dalyvių skaičius, perėjimas nuo specialius įmonės poreikius atitinkančio prie bendrojo mokymo arba didesnis mokyme dalyvaujančių tam tikros kategorijos palankių sąlygų neturinčių arba neįgalių darbuotojų skaičius.

                  15.

                  Atlikdama analizę, be kitų dalykų, Institucija, nagrinės šiuos aspektus:

                              a)

                              vidinius dokumentus, susijusius su mokymo išlaidomis, biudžetais, dalyviais, turiniu ir planavimu, atsižvelgdama į du įvykių scenarijus – mokymą su pagalba ir be jos;

                              b)

                              teisinę darbdavių pareigą suteikti tam tikros rūšies mokymą (pavyzdžiui, saugos klausimais): jeigu tokia pareiga nustatyta, Institucija dažniausiai padarys išvadą, kad skatinamojo poveikio nėra;

                              c)

                              pateikto projekto patikimumą, pavyzdžiui, remiantis ankstesnių metų mokymo biudžetais ir projektą su jais lyginant;

                              d)

                              mokymo programos ir pagalbos gavėjo verslo veiklos ryšį: kuo šis ryšys glaudesnis, tuo mažiau tikėtinas skatinamasis poveikis. Pavyzdžiui, vargu ar mokymas naujos technologijos diegimo klausimais tam tikrame sektoriuje turėtų skatinamąjį poveikį, nes įmonės tiesiog neturi kitos išeities ir privalo savo darbuotojus išmokyti naudotis naujai įdiegtomis technologijomis.

            2.4.   Pagalbos proporcingumas

                  16.

                  ELPA valstybė turi įrodyti, kad pagalba yra būtina ir kad suma apribota iki minimumo, kad būtų pasiektas pagalbos tikslas.
                  Tinkamos finansuoti išlaidos turi būti apskaičiuotos pagal Bendrojo bendrosios išimties reglamento 39 straipsnį ir tai turi būti išlaidos, patirtos tik dėl mokymo veiklos, kurios nebūtų įmanoma vykdyti be pagalbos.
                  ELPA valstybės turėtų pateikti įrodymų, kad pagalbos suma neviršija tinkamų finansuoti išlaidų dalies, kurios negali finansuoti įmonė (7). Bet kuriuo atveju, pagalbos intensyvumas jokiu būdu negali viršyti intensyvumo, nustatyto Bendrojo bendrosios išimties reglamento 39 straipsnyje, ir bus taikomas tinkamoms finansuoti išlaidoms (8).

            3.   Neigiamas pagalbos poveikis

                  17.

                  Jeigu pagalba proporcinga pagalbos tikslui, neigiamas pagalbos poveikis gali būti apribotas ir neigiamo poveikio analizės gali neprireikti (9). Tačiau kai kuriais atvejais, net jei pagalba yra būtina ir proporcinga, kad tam tikra įmonė galėtų suteikti daugiau mokymo, dėl šios pagalbos gali pakisti pagalbos gavėjo elgesys, o tai gali smarkiai iškraipyti konkurenciją. Tokiais atvejais Institucija nuodugniai išnagrinės konkurencijos iškraipymus. Konkurencijos iškraipymo, kurį sukelia teikiama pagalba, mastas gali kisti atsižvelgiant į pagalbos ir paveiktų rinkų charakteristikas (10).

                  18.

                  Pagalbos charakteristikos, dėl kurių gali padidėti iškraipymo tikimybė ir jo mastas:

                              a)

                              atrankumas;

                              b)

                              pagalbos dydis;

                              c)

                              pagalbos pakartojimas ir trukmė;

                              d)

                              pagalbos poveikis įmonės išlaidoms.

                  19.

                  Pavyzdžiui, tikėtina, kad mokymo schema, kuria įmonės ELPA valstybėje bendrai skatinamos organizuoti daugiau mokymų, gali turėti kitokį poveikį rinkai palyginti su didele pagalbos suma, skirta vienai įmonei tam, kad įmonė galėtų padidinti mokymo mastą. Tikėtina, kad pastaruoju atveju konkurencija būtų labiau iškraipyta, nes pagalbos gavėjo konkurentų galimybės konkuruoti būtų mažesnės (11). Iškraipymas bus dar didesnis, jeigu mokymo išlaidos gavėjo versle sudarys didelę bendrųjų išlaidų dalį.

                  20.

                  Vertindama rinkos charakteristikas, iš kurių būtų įmanoma kur kas tiksliau nustatyti tikėtiną pagalbos poveikį, Institucija, be viso kito, atsižvelgs į:

                              a)

                              rinkos struktūrą; ir

                              b)

                              sektoriaus arba pramonės šakos charakteristikas.

                  21.

                  Rinkos struktūra bus vertinama atsižvelgiant į rinkos koncentraciją, įmonių dydį (12), produkto diferenciacijos svarbą (13) ir patekimo į rinką arba išėjimo iš jos kliūtis. Rinkos dalys ir koncentracijos santykis bus apskaičiuojamas tik apibrėžus atitinkamą rinką. Apskritai, kuo mažiau yra įmonių, tuo didesnė jų užimama rinkos dalis ir tuo mažesnė konkurencija, kurios būtų galima tikėtis (14). Jeigu paveikta rinka yra koncentruota ir joje daug patekimo į rinką kliūčių (15), o pagalbos gavėjas yra pagrindinis šios rinkos dalyvis, tada labiau tikėtina, kad konkurentai, atsižvelgdami į pagalbą, privalės keisti savo elgesį.

                  22.

                  Nagrinėdama sektoriaus charakteristikas Institucija, be kita ko, vertins išmokytų darbuotojų svarbą verslui, ar pramonėje pernelyg dideli pajėgumai, ar pramonės šakos rinkos yra augančios, brandžios ar patiriančios nuosmukį, konkurentų darbuotojų mokymo finansavimo strategijas (valstybės pagalba, darbuotojai, darbdaviai). Pavyzdžiui, pagalbą mokymui teikiant nuosmukį patiriančiai pramonės šakai, gali padidėti konkurencijos iškraipymo rizika, nes tokiu atveju būtų padedama išsilaikyti neefektyviai dirbančiai įmonei.

                  23.

                  Pagalba mokymui gali tam tikrais atvejais sukelti konkurencijos iškraipymus, susijusius su įėjimu į rinką ir išėjimu iš jos, poveikiu prekybos srautams ir mokymo investicijų išstūmimu.

            Patekimas į rinką ir išėjimas iš jos

                  24.

                  Konkurencingoje rinkoje įmonės parduoda pelningas prekes. Suteikus valstybės pagalbą pasikeičia išlaidos ir sykiu pelningumas, todėl tai gali nulemti įmonės sprendimą siūlyti produktą arba jo nesiūlyti. Pavyzdžiui, dėl valstybės pagalbos sumažėtų einamosios gamybos išlaidos, tokios kaip darbuotojų mokymo išlaidos, todėl patekimas į rinką atrodytų priimtinesnis ir įmonės, kurių komercinės galimybės kitomis sąlygomis būtų prastesnės, galėtų patekti į rinką arba pasiūlyti naujų produktų ir taip pakenktų kur kas efektyviau dirbantiems konkurentams.

                  25.

                  Valstybės pagalbos prieinamumas taip pat turės įtakos įmonės sprendimui pasitraukti iš rinkos, kurioje ji jau vykdo veiklą. Valstybės pagalba galėtų mažinti nuostolius ir leistų įmonei rinkoje likti ilgiau, tai reikštų, kad kitos efektyviau veiklą vykdančios įmonės, kurios negauna pagalbos, būtų priverstos pasitraukti iš rinkos.

            Poveikis prekybos srautams

                  26.

                  Valstybės pagalba mokymui tam tikrose teritorijose gali nulemti palankesnes gamybos sąlygas. Dėl to prekybos srautai gali būti perkelti į tuos regionus, kuriuose teikiama tokia pagalba.

            Mokymo investicijų išstūmimas

                  27.

                  Siekdamos išlaikyti užimamą rinkos dalį ir gauti kuo didesnį pelną, įmonės stengiasi investuoti į darbuotojų mokymą. Į mokymą investuojama suma, kurią kiekviena įmonė nori skirti, priklauso ir nuo to, kiek investuoja jos konkurentai. Valstybės subsidijas gaunančios įmonės gali sumažinti savo pačių investicijas. Arba, jeigu pagalba skatina pagalbos gavėją investuoti daugiau, į tai reaguodami konkurentai gali sumažinti savo išlaidas mokymui. Jeigu, siekdami to paties tikslo, pagalbos gavėjai ar jų konkurentai išleidžia mažiau skiriant pagalbą nei jos neskiriant, vadinasi, pagalba išstumia privačias įmonių investicijas į darbuotojų mokymą.

            4.   Pusiausvyros nustatymas ir sprendimas

                  28.

                  Paskutinis analizės etapas – įvertinti, kiek teigiamas pagalbos poveikis bus didesnis už jos neigiamą poveikį. Tai bus atliekama kiekvienu konkrečiu atveju. Siekdama palyginti teigiamą ir neigiamą poveikius, Institucija išnagrinės jų mastą ir atliks bendrą tų poveikių gamintojams ir vartotojams kiekvienoje paveiktoje rinkoje vertinimą. Jeigu nebus lengvai gaunamos kiekybinės informacijos, Institucija vertinimui naudos kokybinę informaciją.

                  29.

                  Institucija linkusi laikytis palankesnio požiūrio ir pritarti didesniam konkurencijos iškraipymui tuo atveju, jeigu pagalba yra būtina, skirta aiškiam pagalbos tikslui pasiekti ir proporcinga, kad konkreti įmonė galėtų plėsti savo mokymo veiklą, ir jeigu visuomenė naudos iš papildomo mokymo gauna daugiau nei pagalbos gavėjas.

         (1)  Šis skyrius atitinka Europos Bendrijų Komisijos komunikatą „Valstybės pagalbos mokymui, apie kurią turi būti pranešta atskirai, suderinamumo analizės kriterijai“, 2009/C 188/01 (OL C 188, 2009 8 11, p. 1).

         (2)  OL L 214, 2008 8 9, p. 3. Ad hoc pagalbos mokymui didelei įmonei atveju (pagalba mažesnė kaip 2 mln. EUR) Institucija mutatis mutandis taikys šiame skyriuje išdėstytus principus, nors ir ne taip nuodugniai.

         (3)  2008 m. lapkričio 7 d. EEE jungtinio komiteto sprendimas Nr. 120/2008 (OL L 339, 2008 12 18, p. 111, ir EEE priedas Nr. 79, 2008 12 18), įsigaliojo 2008 m. lapkričio 8 d.

         (4)  Tačiau teigiamu išoriniu bendrojo mokymo poveikiu įmonės taip pat gali pasinaudoti į sutartis įtraukdamos specialias nuostatas, pagal kurias išmokytas darbuotojas, pabaigęs mokymo kursą, tam tikrą apibrėžtą laikotarpį privalo likti įmonėje.

         (5)  Neįgalūs arba palankių sąlygų neturintys darbuotojai apibrėžti Bendrojo bendrosios išimties reglamento 2 straipsnyje.

         (6)  Pavyzdžiui, dėl tariamo arba iš tikrųjų menkesnio našumo, jaunų ir žemesnės profesinės kvalifikacijos darbuotojų mokymas bus labiau vertinamas visuomenės nei įmonių.

         (7)  Ši suma sudaro tą papildomų mokymo išlaidų dalį, kurios įmonė negali susigrąžinti gaudama tiesioginės naudos dėl įgūdžių, kurių darbuotojai įgijo išklausę mokymo kursą.

         (8)  Taip pat žr. dabartinę bylų praktiką, pavyzdžiui, C 35/2007, Pagalba mokymui „Volvo cars“ Gente, 2008 m. liepos 23 d. Komisijos sprendimas 2008/948/EB dėl Vokietijos priemonių DHL ir Leipcigo-Halės oro uosto naudai (OL L 346, 2008 12 23, p. 1) ir 2007 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimas 2007/612/EB dėl valstybės pagalbos C 14/06, kurią Belgija numato suteikti Antverpene įsikūrusiai įmonei „General Motors Belgium“ (OL L 243, 2007 9 18, p. 71).

         (9)  Be to, jeigu darbo rinka veiktų be jokių trikdžių, darbuotojai visada galėtų gauti didesnį atlyginimą už savo geresnius įgūdžius, kurių jie įgijo išklausę mokymo kursą, ir taip patirtų teigiamą išorinį mokymo poveikį.

         (10)  Pagalba gali paveikti kelias rinkas, nes pagalbos poveikio neįmanoma apriboti tik tomis rinkomis, kuriose pagalbos gavėjas vykdo savo veiklą, t. y. pagalba gali veikti ir kitas rinkas, pvz., išteklių rinkas.

         (11)  Tačiau reikėtų pabrėžti, kad pagalba mokymui, skirta visam vienos ELPA valstybės sektoriui, gali iškraipyti susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybą.

         (12)  Įmonės dydį galima išreikšti užimama rinkos dalimi, apyvarta ir (arba) užimtumu.

         (13)  Kuo mažesnis produktų diferenciacijos laipsnis, tuo didesnis bus pagalbos poveikis konkurentų pelnui.

         (14)  Tačiau svarbu pabrėžti, kad tam tikros rinkos vis tiek išlieka konkurencingos, nors jose veiklą vykdo nedaug įmonių.

         (15)  Vis dėlto reikia pabrėžti, kad kartais suteikus pagalbą, padedama įveikti patekimo į rinką kliūtis ir taip sudaroma galimybė naujoms įmonėms patekti į rinką.