title: 2015 m. balandžio 21 d. Komisijos sprendimas dėl pranešimo trečiajai šaliai, kad ji gali būti pripažinta trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba

text:
29.4.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 142/7

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2015 m. balandžio 21 d.
   dėl pranešimo trečiajai šaliai, kad ji gali būti pripažinta trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba
   (2015/C 142/06)
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. rugsėjo 29 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1005/2008, nustatantį Bendrijos sistemą, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, iš dalies keičiantį reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1936/2001 ir (EB) Nr. 601/2004 bei panaikinantį reglamentus (EB) Nr. 1093/94 ir (EB) Nr. 1447/1999 (1), ypač į jo 32 straipsnį,
   kadangi:
   1.   ĮVADAS

               (1)

               Reglamentu (EB) Nr. 1005/2008 (toliau – NNN žvejybos reglamentas) nustatoma Sąjungos sistema, kuria siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai (toliau – NNN) žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti.

               (2)

               NNN žvejybos reglamento VI skyriuje išdėstyta tvarka, pagal kurią nustatomos nebendradarbiaujančios trečiosios šalys, imamasi veiksmų tokių šalių atžvilgiu, sudaromas jų sąrašas, išbraukiama iš to sąrašo, tas sąrašas viešinamas ir imamasi bet kokių neatidėliotinų priemonių.

               (3)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 32 straipsnį Komisija turi pranešti trečiosioms šalims apie tai, kad jos gali būti pripažintos nebendradarbiaujančiomis šalimis. Toks pranešimas yra preliminarus. Jis turi būti grindžiamas NNN žvejybos reglamento 31 straipsnyje nustatytais kriterijais. Komisija trečiųjų šalių, kurioms pateiktas pranešimas, atžvilgiu taip pat turi imtis visų to reglamento 32 straipsnyje nustatytų veiksmų. Visų pirma Komisija pranešime turi pateikti informaciją apie tokį pripažinimą pagrindžiančius esminius faktus ir svarstymus, suteikti galimybę toms šalims atsakyti ir pateikti tokį pripažinimo pagrindimą paneigiančių įrodymų arba, kai tinka, pateikti padėties pagerinimo veiksmų planą ir priemones, kurių imtasi padėčiai ištaisyti. Komisija turi suteikti trečiosioms šalims, kurioms pateiktas pranešimas, pakankamai laiko atsakyti į pranešimą ir pagrįstą laikotarpį padėčiai ištaisyti.

               (4)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnį Komisija turi nustatyti trečiąsias šalis, kurias ji laiko nebendradarbiaujančiomis kovojant su NNN žvejyba. Trečioji šalis turi būti pripažinta nebendradarbiaujančia, jeigu ji, kaip vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybė, nevykdo pagal tarptautinę teisę jai tenkančių pareigų imtis veiksmų siekiant užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti.

               (5)

               Trečiųjų šalių pripažinimas nebendradarbiaujančiomis turi būti grindžiamas visos pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 2 dalį gautos informacijos apžvalga.

               (6)

               Remdamasi NNN žvejybos reglamento 33 straipsniu, Taryba turi sudaryti nebendradarbiaujančių trečiųjų šalių sąrašą. Toms šalims taikomos, inter alia, NNN žvejybos reglamento 38 straipsnyje nustatytos priemonės.

               (7)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 1 dalį, kad būtų pripažinti trečiųjų šalių–vėliavos valstybių patvirtinti sužvejotų žuvų kiekio sertifikatai, tos trečiosios šalys turi pranešti Komisijai apie priemones, susijusias su įstatymų, normų ir išteklių išsaugojimo bei valdymo priemonių, kurių privalo laikytis jų žvejybos laivai, įgyvendinimu, kontrole ir vykdymo užtikrinimu.

               (8)

               Remdamasi NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 4 dalimi, Komisija turi vykdyti administracinį bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis srityse, susijusiose su to reglamento įgyvendinimu.

         2.   TAILANDO KARALYSTEI TAIKOMA TVARKA

               (9)

               Tailando Karalystės, kaip vėliavos valstybės, pranešimą pagal NNN žvejybos reglamento 20 straipsnį Komisija gavo 2009 m. spalio 6 d.

               (10)

               2011 m. balandžio 18–22 d. Komisija, padedama Europos žuvininkystės kontrolės agentūros (EŽKA), NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 4 dalyje numatyta administracinio bendradarbiavimo tvarka surengė apsilankymą į Tailandą.

               (11)

               Per apsilankymą buvo siekiama patikrinti informaciją apie Tailando taikomas priemones, susijusias su įstatymų, normų ir išteklių išsaugojimo bei valdymo priemonių, kurių privalo laikytis šalies žvejybos laivai, įgyvendinimu, kontrole ir vykdymo užtikrinimu, taip pat apie priemones, kurių Tailandas ėmėsi vykdydamas kovos su NNN žvejyba įpareigojimus ir laikydamasis reikalavimų ir punktų, susijusių su Sąjungos taikoma sužvejotų žuvų kiekio sertifikavimo sistema.

               (12)

               2011 m. birželio 30 d. Tailandui išsiųsta galutinė apsilankymo ataskaita.

               (13)

               2012 m. balandžio 27 d. įvyko techninis Tailando ir Komisijos tarnybų susitikimas. Tailandas pateikė naujausią informaciją apie NNN žvejybos reglamento įgyvendinimo pokyčius, įvykusius nuo 2011 m. balandžio mėn. Tailandas pateikė peržiūrėtą Žuvininkystės įstatymą, kuriam pritarė ministrų kabinetas ir kuris parengtas tvirtinti senate ir parlamente, taip pat pradėtą laivų stebėjimo sistemos programą, kurios tolesnis įgyvendinimo etapas buvo numatytas 2013 m., ir vertimui raštu parengtą Nacionalinio kovos su NNN žvejyba veiksmų plano galutinį projektą.

               (14)

               2012 m. spalio 9–12 d. surengtas kitas Komisijos apsilankymas į Tailandą siekiant patikrinti, kaip įgyvendinami veiksmai, kurių imtasi per pirmą apsilankymą.

               (15)

               2012 m. lapkričio 9 d. Tailandui pateikta galutinė apsilankymo ataskaita.

               (16)

               2012 m. lapkričio 29 d. Tailandas pateikė papildomos informacijos, o 2013 m. sausio 23 d. – savo pastabas dėl 2012 m. lapkričio mėn. apsilankymo ataskaitos.

               (17)

               Vasario 15 d. Komisija atsakė į pastabas, pateiktas 2013 m. sausio 23 d. Tailando ataskaitoje.

               (18)

               2013 m. balandžio 11 d. Tailandas pateikė papildomos informacijos – veiksmų planą, kuriuo siekiama gerinti importuojamų žuvininkystės produktų atsekamumo sistemas.

               (19)

               2014 m. spalio 8–9 d. surengtas kitas Komisijos apsilankymas į Tailandą siekiant patikrinti, kaip įgyvendinami veiksmai, kurių imtasi per 2012 m. spalio mėn. misiją.

               (20)

               2014 m. spalio 29 d. Tailandui išsiųsta galutinė apsilankymo ataskaita. Per apsilankymą Komisija nustatė, kad šalinant 2011 m. nustatytus svarbius trūkumus padaryta nedidelė pažanga arba jos visai nepadaryta.

               (21)

               2014 m. lapkričio 19 d. įvyko Tailando ir Komisijos tarnybų susitikimas, per kurį Tailandas pateikė papildomų pastabų. Po susitikimo Tailandas pateikė keletą rašytinių pareiškimų. 2015 m. sausio 28 d. Tailandas pateikė neoficialią 2015 m. sausio 9 d. paskelbto peržiūrėto Žuvininkystės įstatymo versiją (nuoroda į Žuvininkystės įstatymą B.E. 2558 (2015)).

               (22)

               Tailandas yra Indijos vandenyno tunų komisijos (angl. santrumpa IOTC) narys. Tailandas yra ratifikavęs 1982 m. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (angl. santrumpa UNCLOS).

               (23)

               Komisija, siekdama įvertinti, ar Tailandas vykdo jam, kaip vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybei, tenkančius tarptautinius įpareigojimus, nustatytus (22), konstatuojamojoje dalyje nurodytuose tarptautiniuose susitarimuose, taip pat toje konstatuojamojoje dalyje minimos atitinkamos regioninės žvejybos valdymo organizacijos (RŽVO) nustatytus įpareigojimus, rinko ir vertino visą informaciją, kuri, jos nuomone, buvo tuo tikslu reikalinga. Dabartinis Tailando žuvininkystės valdymui skirtas pagrindinis teisės aktas, yra 1947 m. Žuvininkystės įstatymas. Numatoma, kad peržiūrėtas įstatymas, kuris buvo paskelbtas 2015 m. sausio mėn., įsigalios 2015 m. Jis papildytas keletu ministerijos nutarimų ir pranešimų, susijusių su techniniais žuvininkystės valdymo aspektais. Dauguma šių dokumentų yra daugiau kaip 10 metų senumo ir atnaujinti nebuvo. Tailando valdžios institucijos sutiko, kad Žuvininkystės įstatymą reikia peržiūrėti ir jau daug metų dirba rengdamos naują teisės aktą.

               (24)

               Komisija taip pat pasinaudojo informacija, gauta iš IOTC paskelbtų duomenų, taip pat viešai skelbiama informacija.

         3.   GALIMYBĖ, KAD TAILANDAS BUS PRIPAŽINTAS NEBENDRADARBIAUJANČIA TREČIĄJA ŠALIMI

               (25)

               Remdamasi NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 dalimi, Komisija tikrino, ar Tailandas vykdo jam skirtas vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybės pareigas. Atlikdama tą patikrinimą, Komisija atsižvelgė į NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 4–7 dalyse nurodytus kriterijus.

         3.1.   Pasikartojančią NNN žvejybą vykdantys laivai ir NNN žvejybos produktų prekybos srautai (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 4 dalis)

               (26)

               Komisija, remdamasi informacija, gauta per apsilankymus vietoje ir iš viešai prieinamos informacijos šaltinių, nustatė, kad 2010–2014 m. laikotarpiu (2)
                   (3)
                   (4) NNN veiklą vykdė mažiausiai 11 laivų.

               (27)

               Remiantis gautais įrodymais, pranešama, kad su Tailando vėliava plaukiojantys laivai padarė toliau nurodytus sunkius išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių, taikomų atitinkamuose žvejybos rajonuose, pažeidimus: žvejojo neturėdami galiojančios licencijos, įgaliojimo arba leidimo, išduoto vėliavos valstybės arba atitinkamų pakrantės valstybių; neturėdami laivų stebėjimo sistemos (toliau – LSS) įrangos žvejojo atviroje jūroje ir pakrantės valstybėse, kuriose reikalaujama, kad visi su užsienio valstybių vėliavomis plaukiojantys laivai turėtų LSS; teikė klaidingą informaciją apie žvejybos rajonus siekdami iš Tailando valdžios institucijų gauti sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų patvirtinimą, kad produktus galėtų importuoti į ES; klastojo arba slėpė savo laivų žymas, tapatybės arba registracijos duomenis; trukdė dirbti pakrantės valstybės pareigūnams, šiems atliekant savo pareigas, t. y. tikrinant, kaip laikomasi taikytinų išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių. Be to, kai kurie iš šių laivų nevykdė savo pareigų registruoti ir pranešti pakrantės valstybės institucijoms įplaukimo į uostą bei išplaukimo iš jo ir sužvejotų žuvų kiekio duomenis. Tailando Žuvininkystės departamentas išnagrinėjo vieną iš tų atvejų, kaip paaiškinta šiame sprendime ((79) konstatuojamoji dalis), tačiau kitų veiksmų įrodymų Komisijai pateikta nebuvo.

               (28)

               2014 m. spalio mėn. 5 Tailando laivai buvo sulaikyti dėl neteisėtos žvejybos Papua Naujosios Gvinėjos (PNG) išskirtinėje ekonominėje zonoje (IEZ). Kadangi dauguma Tailando laivų neturi LSS (kaip nurodyta (37)konstatuojamojoje dalyje), o taip pat menkai bendradarbiauja su kaimyninėmis valstybėmis (šio sprendimo 3.2 skirsnis), galima daryti prielaidą, kad Tailando laivyne esama didelės NNN žvejybos veiklos rizikos. Riziką padidina ir tai, kad Tailando laivai, 2011–2014 m. vykdę NNN žvejybos veiklą Indijos vandenyne ir vakarinėje Ramiojo vandenyno dalyje, yra plačiai pasiskirstę (kaip nurodyta (26) konstatuojamojoje dalyje). Šių incidentų vieta ir paplitimas atitinka Tailando tolimosios žvejybos laivyno pasiskirstymą iki 2012 m.

               (29)

               Istoriškai Tailando laivyno sužvejotas laimikis sudarydavo 40 % visos jūrų žuvų produkcijos. Tačiau pastaraisiais metais ši dalis labai sumažėjo dėl priedugnio ir pelaginių žuvų išteklių peržvejojimo Tailando vandenyse (5). 2007 m. pranešta, kad daugiau kaip 460 žinomų Tailando laivyno laivų žvejojo Indonezijos, Kambodžos, Malaizijos, Bangladešo, Somalio, Madagaskaro ir Mianmaro vandenyse. Šiandien tolimosios žvejybos laivynas sumažėjęs iki 10 ūdomis žvejojančių laivų, turinčių leidimą žvejoti IOTC rajone, ir 52 tralerių, kuriems išduota licencija žvejoti Papua Naujojoje Gvinėjoje. Sumažėję žuvų ištekliai Tailando teritoriniuose vandenyse, o kartu ir sumažėjęs žvejybos rajonas netekus teisių žvejoti trečiųjų šalių vandenyse rodo, kad daug žvejybos laivų tebevykdo neteisėtą veiklą, nereguliuodami ir nepranešdami žuvų, sužvejotų tiek atviroje jūroje, tiek pakrančių valstybių vandenyse, kiekio.

               (30)

               Nuo 2011 m. laivynas padidėjo daugiau kaip 15 000 laivų ir dabar jį sudaro maždaug 40 000 laivų, iš kurių 7 000 priskiriami komerciniams laivams (kiekvieno jų bendroji talpa didesnė negu 20 tonų). Iš jų mažiau nei penktadalyje naudojami laivo žurnalai, ir tai rodo, kad didžioji sužvejotų žuvų kiekio dalis lieka nepranešta. Taigi Tailandas nevykdė jam skirtų pakrantės valstybės įpareigojimų savo IEZ užtikrinti optimalų žuvininkystės išteklių naudojimą atsižvelgiant į mokslinius, aplinkosauginius ir ekonominius veiksnius, kaip nurodyta UNCLOS 61 ir 62 straipsniuose. Tai taip pat neatitinka Tarptautinio veiksmų plano, kuriuo siekiama užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti (angl. IPOA IUU (6)), 24 punkto nuostatų, kuriose numatyta prievolė reguliariai teikti laivo žurnalų informaciją apie sužvejotų žuvų kiekį.

               (31)

               Iš (28)–(30) konstatuojamųjų dalių matyti, kad Tailando žuvininkystei ir pramonei įtaką daro mažėjantys žuvų ištekliai, žvejybos rajono sumažėjimas (draudimai žvejoti IEZ rajone ir prarasta teisė žvejoti trečiųjų šalių–pakrančių valstybių vandenyse) ir didėjantys žvejybos pajėgumai (nuo maždaug 4 000 komercinių laivų 2011 m. iki 7 000 laivų 2014 m.). Visos šiose konstatuojamosiose dalyse aprašytos aplinkybės pagrindžia preliminarią išvadą, kad Tailando laivynas už Tailando teritorinių vandenų ribų vykdo neteisėtą veiklą ir nedeklaruoja sužvejotų žuvų kiekio arba deklaruoja jį neteisingai.

               (32)

               Atsižvelgdama į (26), (27), (28) ir (31) konstatuojamosiose dalyse išdėstytą informaciją, Komisija mano, kad Tailandas nevykdė jam skirtų vėliavos valstybės įpareigojimų užkirsti kelią savo laivynui vykdyti NNN žvejybos veiklą. Šiomis aplinkybėmis primenama, kad pagal UNCLOS 94 straipsnio 2 dalies b punktą vėliavos valstybė pagal nacionalinę teisę privalo vykdyti jurisdikciją su jos vėliava plaukiojančių laivų (įskaitant laivo kapitono, pareigūnų ir įgulos narių veiksmus) atžvilgiu. Pažymėtina, kad vėliavos valstybėms nustatyta pareiga atitinkamų piliečių atžvilgiu vienašališkai arba bendradarbiaujant su kitomis valstybėmis imtis tokių priemonių, kurių gali prireikti siekiant išsaugoti gyvuosius atviros jūros išteklius.

               (33)

               Pagal 31 straipsnio 4 dalies b punktą Komisija taip pat išnagrinėjo priemones, kurių Tailandas ėmėsi dėl žuvininkystės produktų, gautų vykdant NNN žvejybą, patekimo į jo rinką.

               (34)

               Komisija išnagrinėjo dokumentus ir kitą informaciją, susijusią su Tailando vykdoma jūrinės žvejybos ir importuojamų produktų stebėsena ir kontrole. Atsižvelgdama į šį vertinimą, Komisija mano, kad Tailandas negali užtikrinti, kad į jo uostus įvežami arba į jame esančias perdirbimo įmones atvežami žuvininkystės produktai nebūtų gauti vykdant NNN žvejybą. Tailando valdžios institucijos nesugebėjo įrodyti turinčios visą informaciją, reikalingą patvirtinti, kad importas vykdomas ir ES rinkai skirti perdirbti produktai gauti teisėtai. Pagrindiniai elementai, kuriais grindžiamas Komisijos vertinimas, trumpai išdėstyti toliau.

               (35)

               Tailando laivus registruoja ir jiems licencijas išduoda atitinkamai Jūrų departamentas (toliau – JD) ir Žuvininkystės departamentas (toliau – ŽD); pastarasis nuo 2010 m. vykdo abu veiksmus. 2011 m., kai valdžios institucijos neregistruotus ir licencijos neturinčius laivus pradėjo skatinti registruotis, registruotų laivų skaičius beveik padvigubėjo.

               (36)

               Per 2012 m. apsilankymą paaiškėjo, kad du minėtieji registravimo veiklą vykdantys departamentai nebendradarbiauja, o registruotų laivų skaičius skiriasi keletu tūkstančių. Kadangi JD ir ŽD nebendradarbiauja, silpnėja Tailando gebėjimas stebėti laivyno dydį ir pajėgumus, taip pat sudaromos galimybės galimiems nelegaliems veiklos vykdytojams veikti Tailande taip, kad jų veikla nebūtų aptikta. Vis dar esama didelės rizikos, kad Tailando laivai veiklą vykdo būdami neregistruoti arba neturėdami licencijos ir kad perdirbimui skirtos sužvejotos žuvys iškraunamos nedeklaruotos.

               (37)

               Be to, tai, kad nėra LSS – priemonės stebėti žvejybos veiklos vietą – daro neigiamą įtaką Tailando sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų tvirtinimo procesui, kadangi valdžios institucijos negali sistemingai ir nepriklausomai patvirtinti ir kryžmiškai sutikrinti sužvejojimo rajono su ekonominės veiklos vykdytojo deklaruotais rajonais. Taigi Tailandas nevykdo reikalavimų užtikrinti visapusišką ir veiksmingą žvejybos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą pagal UNCLOS 94 straipsnį ir IPOA IUU 24 punktą.

               (38)

               Trečiųjų šalių laivams Tailando vandenyse žvejoti draudžiama. Tailandas perdirba didelius kiekius trečiųjų šalių žuvininkystės produktų tiek iš trečiųjų šalių, kurioms pateiktas pranešimas dėl galimybės, kad jos gali būti pripažintos nebendradarbiaujančiomis šalimis, tiek iš kitų trečiųjų šalių.

               (39)

               Tam tikras trečiųjų šalių žuvų kiekis yra sužvejotas laivų, plaukiojančių su šalių, kurioms Komisija pateikė pranešimą, kad jos pagal Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 32 straipsnį gali būti pripažintos nebendradarbiaujančiomis trečiosiomis šalimis, vėliavomis, tarp jų Korėjos, Papua Naujosios Gvinėjos ir Filipinų.

               (40)

               Tailandas taip pat perdirba žuvis iš trečiųjų šalių, dėl kurių Komisijai nebuvo pateiktas pranešimas pagal NNN žvejybos reglamento 20 straipsnį, be kita ko, iš Vanuatu, Mikronezijos Federacinių Valstijų ir Maršalo salų. Dėl to didėja rizika, kad neįmanoma užtikrinti, jog ES rinkai skirti žuvų produktai nebūtų gauti vykdant NNN žvejybą (kaip nurodyta (48)–(51)konstatuojamosiose dalyse).

               (41)

               Tailando valdžios institucijos parengė keletą atsekamumo sistemų, skirtų stebėti ir kontroliuoti į jo uostą įvežamiems trečiųjų šalių žuvininkystės produktams, numatytiems perdirbti ir vėliau eksportuoti.

               (42)

               Remiantis valdžios institucijų pateikta informacija, patikrinta 10 % Tailando uostuose iškrautų žuvų. Tačiau valdžios institucijos neturi teisinio pagrindo tikrinti trečiųjų šalių laivus, taikyti jiems sankcijas arba atsisakyti leisti jiems įplaukti į Tailando uostus. Importo leidimas visų rūšių importui išduodamas pateikus tam tikrų dokumentų rinkinį (laivo registracijos duomenis, licenciją ir kt.) ir, jei produktai skirti ES rinkai, sužvejotų žuvų kiekio sertifikatą. Per 2012 ir 2014 m. apsilankymus paaiškėjo, kad sužvejotų žuvų kiekio sertifikatai dažnai gaunami praėjus kelioms savaitėms ar net mėnesiams po importavimo į Tailandą. Labai sunku arba net neįmanoma nustatyti sąsajos tarp importo leidimo ir sužvejotų žuvų kiekio sertifikato numerio – dėl to atsekamumas dar pasunkėja.

               (43)

               FAO atsakingos žuvininkystės kodekso 11.2 ir 11.3 skirsniuose nustatyta, kad tarptautinė prekyba žuvimis ir jų produktais neturėtų prieštarauti tvariai žuvininkystės plėtrai, taip pat turėtų būti grindžiama skaidriomis priemonėmis ir paprastais bei suprantamais įstatymais, normomis ir administracinėmis procedūromis. IPOA IUU taip pat pateikiamos gairės dėl tarptautiniu lygmeniu sutartų rinka grindžiamų priemonių (65–76 punktai), kuriomis siekiama sumažinti arba panaikinti prekybą žuvimis, sužvejotomis vykdant NNN žvejybą, arba tokių žuvų produktais. Komisijos pastebėjimu, atsekamumo sistemos (kaip paaiškinta (44)–(48)konstatuojamosiose dalyse) aiškiai rodo, kad Tailandas nesiėmė rinkų skaidrumui gerinti skirtų priemonių, kurios užkirstų kelią rizikai, kad per Tailandą bus prekiaujama NNN žvejybos produktais.

               (44)

               2012 m. Komisija aplankė keletą veiklos vykdytojų, tarpininkų ir tunų perdirbimo įmonių, kad galėtų įvertinti skaidrumą ir atsekamumą Tailando žuvininkystės rinkoje. Buvo nustatyta nemažai trūkumų (kaip paaiškinta (45)–(47)konstatuojamosiose dalyse).

               (45)

               Tailando valdžios institucijos įdiegė atsekamumo sistemą, sukurtą siekiant užtikrinti, kad visus ES rinkai skirtus produktus būtų galima atsekti iki pat jų kilmės ir kad visi produktai būtų apskaitomi. Per 2012 m. spalio mėn. apsilankymą Komisija šią atsekamumo sistemą įvertino tiek valdžios institucijų, tiek perdirbimo įmonių lygmeniu. Komisija nustatė, kad Tailando valdžios institucijų sukurtos atsekamumo sistemos nėra įtrauktos į įmonių apskaitos sistemas ir todėl neužtikrinama, kad duomenys būtų išsamūs ir patikimi, kadangi nėra jokio ryšio tarp to, kas fiksuojama valdžios institucijų sistemose, ir to, kas fiksuojama įmonių apskaitos ir gamybos sistemose. Tokia padėtis daro neigiamą įtaką atsekamumo grandinei įmonių lygmeniu. Be to, elektroninės duomenų bazės, kuriomis grindžiamos valdžios institucijų sistemos, yra neišsamios, o pagrindiniuose tiekimo grandinės dokumentuose, kaip antai importo judėjimo dokumente, nėra įrašomi labai svarbūs duomenys (pvz., žuvį tiekiančių laivų pavadinimai ir perdirbimo įmonės įsigytas faktinis bendras kiekis). Tai akivaizdžiai parodo visos atsekamumo sistemos trūkumus.

               (46)

               Atsekamumo tikslais valdžios institucijų parengtas nacionalines dokumentavimo sistemas veiklos vykdytojai naudoja neteisingai – nustatyta, kad jie netiksliai registruoja gaunamus žuvų kiekius. Taip atsiranda galimybė piktnaudžiauti sistema, nes veiklos vykdytojams sudaromos sąlygos pagal klaidingus sužvejotų žuvų kiekio sertifikatus deklaruoti per didelius gaunamus kiekius, o šie per dideli kiekiai leidžia nuslėpti neteisėtu būdu gautas žuvis.

               (47)

               Taikant šią sistemą, įmonės pildo žaliavų atsargų balanso lapą. Pildant lapą nurodomi sužvejotų žuvų kiekio sertifikate deklaruoti bendri kiekiai, o ne realiai nupirkti kiekiai. Įmonės šį lapą pildo nesusiedamos jo su vidaus apskaitos sistemomis ir tai daro jau po perdirbimo, kad iš valdžios institucijų gautų IV priede nustatytą perdirbimo pareiškimą. Tai rodo, kad duomenų registravimo sistemos netinkamos, nes jose nebuvo atsižvelgta į gamybos išeigos skirtumus ir perskaičiavimo koeficientus. Be to, tai, kad naudojant vidaus apskaitos sistemas nėra galimybės žaliavos kiekius susieti su perdirbtų produktų kiekiais, sudaro sąlygas ir atveria galimybes sistemoje deklaruoti neteisingus duomenis ir nuslėpti NNN žvejybos produktus. Tai, kad Žuvininkystės departamentas atliko palyginti nedaug patikrinimų ir nebuvo imtasi aiškių veiksmų šioms neveikiančioms atsekamumo sistemoms pakeisti, rodo nenorą užtikrinti tiekimo grandinės skaidrumą ir nesugebėjimą imtis priemonių prieš tuos veiklos vykdytojus, kurie tiesiogiai ar netiesiogiai susiję su NNN žvejybos veikla, kaip reikalaujama pagal IPOA IUU 72–74 punktuose išdėstytas nuostatas.

               (48)

               Per 2012 m. apsilankymą taip pat paaiškėjo, kad muitinė nepatikrino 40 000 tonų importuotų tunų. Žuvininkystės departamentas ir muitinė beveik nebendradarbiauja siekdami užtikrinti importuojamų žaliavų duomenų tikslumą.

               (49)

               Rengdamasi 2014 m. apsilankymui, Europos žuvininkystės kontrolės agentūra (EŽKA) išnagrinėjo kelis šimtus sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų, kurie buvo pateikti ES pasienyje gabenant siuntas iš Tailando. Tailando žuvininkystės institucijos šiuos sužvejotų žuvų kiekio sertifikatus buvo patvirtinusios remdamosi Tailando veiklos vykdytojų pateikta informacija. Pirmiau aptartų problemų, susijusių su duomenų registravimo sistemomis, poveikį atspindi toliau išvardyti pažeidimai, paaiškinti (50) ir (51) konstatuojamosiose dalyse.

               (50)

               Šalies viduje sužvejotų žuvų produktų analizė atskleidė šiuos neatitikimus: tokiam pat galutinai perdirbtų produktų svoriui pateikti skirtingi tos pačios žaliavos kiekiai; tam pačiam reisui išduoti du sužvejotų žuvų kiekio sertifikatai; džiovintų produktų svoris po dehidratavimo proceso didesnis, o ne mažesnis, kaip turėtų būti; skiriasi įvairių eksportuotojų gamybos išeiga – nustatyta, kad galutinių produktų kiekis dvigubai didesnis už žaliavos kiekį; nurodyta eksporto data yra 3–4 metais vėlesnė nei sužvejojimo ir gamybos datos; nenurodytas sužvejojimo rajonas; nenurodytos tarptautinės, regioninės ir nacionalinės išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonės.

               (51)

               Tailande įformintų trečiųjų šalių sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų analizė atskleidė šiuos pažeidimus: sužvejotų žuvų kiekio sertifikatas susijęs su žinoma NNN žvejybos veikla; neteisingi arba nenuoseklūs sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų duomenys, pavyzdžiui: neteisingas IMO (Tarptautinės jūrų organizacijos) numeris, sužvejotų, iškrautų ir perdirbtų žuvų svorio neatitikimai, laivas neįtrauktas į regioninės žuvininkystės valdymo organizacijos (RŽVO) patvirtintus registrus, krovininis laivas neįtrauktas į RŽVO registruotų krovininių laivų sąrašą, iškrovimo operacijų datos ankstesnės už perkrovimo operacijų datas, pakeisti sužvejotų žuvų kiekio sertifikatuose pateikti kiekiai ir datos. Produktų, kurie gauti iš tiesiogiai su NNN žvejybos veikla susijusių žuvų, perdirbimas ir sužvejotų žuvų kiekiai, sužvejotų žuvų kiekio sertifikatuose nurodyti su akivaizdžiomis klaidomis, rodo, kad Tailandas nebendradarbiavo su kitomis valstybėmis ir regioninėmis žuvininkystės valdymo organizacijomis, kad priimtų atitinkamas su rinka susijusias priemones, kuriomis siekiama užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, kaip nurodyta Nacionalinio kovos su NNN žvejyba veiksmų plano (toliau – angl. NPOA IUU) 68 ir 72 punktuose.

               (52)

               Iš (50)ir (51) konstatuojamosiose dalyse pateiktos informacijos matyti, kad Tailande perdirbant produktus sudaromos sąlygos nepaisyti tausaus pirminio žuvų apdorojimo, perdirbimo ir tvarkymo taisyklių, aprašytų FAO atsakingos žuvininkystės kodekso 11 straipsnyje, ir tai dar kartą aiškiai parodo, kad Tailandas nenustatė taisyklių, kurios padėtų užtikrinti tinkamą bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis–žvejybos valstybėmis ir įgyvendinti priemones, kuriomis būtų užtikrinamas prekių patekimo į rinką skaidrumas ir atsekamumas pagal NPOA IUU 67–69 ir 71–72 punktus, kad būtų galima atsekti žuvų sužvejojimo arba jų produktų pagaminimo aplinkybes.

               (53)

               Atsižvelgiant į šiame sprendimo skirsnyje išaiškintą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis ir visais šalies pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 dalį ir 4 dalies b punktą galima teigti, kad Tailandas nevykdė pagal tarptautinę teisę jam tenkančių pakrantės valstybės ir rinkos valstybės pareigų užkirsti kelią iš NNN žvejybos gautų produktų patekimui į savo rinką.

         3.2.   Nepakankamas bendradarbiavimas ir reikalavimų vykdymas (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 5 dalis)

               (54)

               Pagal 31 straipsnio 5 dalies a punktą Komisija išnagrinėjo savo bendradarbiavimą su Tailandu, kad įvertintų ar efektyviai bendradarbiauta pateikiant atsakymus į klausimus, palaikant grįžtamąjį ryšį ar tiriant klausimus, susijusius su NNN žvejyba ir jai gimininga veikla.

               (55)

               Bendradarbiavimas buvo vertinamas atsižvelgiant į kasmet padarytą Tailando pažangą.

               (56)

               Po 2011 m. apsilankymo Komisija pakvietė Tailandą bendradarbiauti tam tikrais žuvininkystės valdymo klausimais, kuriuos reikėjo spręsti nedelsiant. Jie išvardyti toliau: siekiant užtikrinti tarptautinių ir regioninių žuvininkystės valdymo teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę, teisinę ir administracinę žuvininkystės valdymo sistemą reikėjo atnaujinti priimant peržiūrėtą Žuvininkystės įstatymą ir Nacionalinį kovos su NNN žvejyba veiksmų planą; Komisija paragino Tailandą parengti nuoseklią ir atgrasomąją sankcijų sistemą, paremtą pažeidimų ir sankcijų registru; Komisija pasiūlė pagerinti stebėsenos, kontrolės ir priežiūros sistemą, kad būtų užtikrinta Tailando laivyno ir trečiųjų šalių laivų įplaukimo į Tailando uostus kontrolė, taip pat sukurti laivų stebėjimo sistemą ir parengti tikrinimo planą; reikėjo pagerinti sužvejotų žuvų kiekio sertifikavimo ir eksporto į ES rinką atsekamumo sistemos veiksmingumą ir skaidrumą.

               (57)

               2012 m. apsilankymas Tailande parodė, kad 2011 m. Komisijos nurodytose susirūpinimą keliančiose srityse (aprašytose pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje) padaryta nedidelė pažanga arba jos visai nėra. Žuvininkystės įstatymo ir NPOA IUU projektai vis dar buvo rengiami, o jų priėmimo terminai neaiškūs. Nenustatyta jokių stebėsenos, kontrolės ir priežiūros (angl. MCS) sistemos pokyčių ir (išskyrus vieną papildomą sąsają tarp importo dokumentų ir trečiųjų šalių sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų) jokių reikšmingų pasiekimų įgyvendinant atsekamumo sistemą. 2012 m. lapkričio mėn. Komisijos ataskaitoje išsamiai aprašomos šioje konstatuojamojoje dalyje minimos įvairios problemos. Jos sutampa problemomis, kurios nustatytos per pastarąjį 2014 m. lapkričio mėn. apsilankymą.

               (58)

               2012 m. lapkričio 9 d. ataskaitoje Komisija dar kartą pabrėžė bendradarbiavimo ir taisomųjų veiksmų būtinybę. 2013 m. sausio 23 d. Tailandas pateikė pastabas dėl ataskaitos. 2013 m. vasario 15 d. Komisija į šias pastabas atsakė akcentuodama, kad Tailando veiksmai nurodo į būsimas iniciatyvas, tačiau išsamūs tikslai ar jų įgyvendinimo terminai nepateikiami. Nebuvo pateikta konkrečių veiksmų ar sprendimų, skirtų per 2011 ir 2012 m. apsilankymus nustatytoms problemoms spręsti, taip pat nebuvo atsakyta į klausimus, susijusius su Žuvininkystės įstatymo priėmimu ir atsekamumo sistemos tobulinimu.

               (59)

               2013 m. balandžio 11 d. Tailandas atsakė pateikdamas Veiksmų planą importuojamų žuvininkystės produktų atsekamumo sistemai gerinti. Be to, 2013 m. balandžio 27 d. įvyko techninis susitikimas, per kurį Tailandas įsipareigojo dėl naujos teisinės sistemos, kurioje būtų nustatyti išsamūs vykdomų žvejybos ir atsekamumo projektų tikslai, priėmimo terminų (numatyta 2013 m.).

               (60)

               2014 m. birželio 30 d. Komisija savo iniciatyva kreipėsi į Tailandą ir paprašė informuoti apie tolesnius veiksmus, vykdytus po 2012 m. apsilankymo. Kitas 2014 m. spalio mėn. apsilankymas parodė, kad nuo 2012 m. pažangos pasiekta nebuvo. Itin svarbus Žuvininkystės įstatymo projektas, kuriuo būtų sudarytos sąlygos įgyvendinti pagrindines žuvininkystės valdymo ir atsekamumo priemones ir užtikrinti jų vykdymą, tebebuvo tik projektas, o jį priimti planuojama kažkuriuo laiku 2015 m. LSS įrangą turinčių laivų skaičius tapo mažesnis nei 2012 m., o Tailande įformintų sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų analizė aiškiai parodė, kad esama rizikos, jog į ES rinką patenka NNN žvejybos produktai. Dėl šių priežasčių Komisija mano, kad Tailandas neišsprendė visų 2012 m. nustatytų problemų ir nevykdė savo jurisdikcijos spręsdamas administracinius, techninius ir socialinius laivyno klausimus pagal UNCLOS 94 straipsnį. Be to, jis neįgyvendino IPOA IUU 24 punkto nuostatų, susijusių su laivyno stebėsena, kontrole ir priežiūra, ypač dėl LSS įgyvendinimo ir laivų žurnalų pildymo reikalavimų (kaip aprašyta (36)–(38) ir (69)–(74) konstatuojamosiose dalyse).

               (61)

               Apskritai Tailando valdžios institucijos buvo linkusios bendradarbiauti ir greitai atsakydavo į valstybių narių ir Komisijos prašymus pagal Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 17 straipsnio 6 dalį pateikti informacijos arba atlikti patikrinimus. Vis dėlto jų atsakymai nebuvo tikslūs dėl atsekamumo sistemų trūkumų, kaip nurodyta šio sprendimo 3.1 skirsnyje. Šiuos trūkumus padidina nepakankamas Tailando valdžios institucijų ir trečiųjų šalių–vėliavos valstybių, iš kurių Tailandas importuoja žaliavas, bendradarbiavimas.

               (62)

               Pagal UNCLOS 63 ir 64 straipsnius pakrantės ir vėliavos valstybės turėtų bendradarbiauti valdydamos vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklius ir toli migruojančių žuvų išteklius. IPOA IUU 28 ir 51 punktuose nurodyti praktikos pavyzdžiai ir darbo sritys, kuriose valstybės turėtų siekti bendradarbiauti. Jos apima bendros politikos kūrimą, dalijimosi duomenimis mechanizmus ir bendradarbiavimą rengiant stebėjimo, kontrolės ir priežiūros priemones.

               (63)

               Tailandas yra didžiausias pasaulyje tunų importuotojas: jis importuoja 800 000–850 000 metrinių tonų tunų per metus (2008 m. duomenys), kurie tiekiami daugiau kaip 50 perdirbimo įmonių, kurių visos specializuojasi tunų perdirbime. 90 % šio importo yra iš vakarinės ir centrinės Ramiojo vandenyno dalies, likusi dalis – iš vakarinės Indijos vandenyno dalies (7). Šie duomenys rodo, kad Tailandui tenka svarbus vaidmuo perdirbtų žuvininkystės produktų tiekimo į Europą grandinėje, taigi Tailandui svarbu bendradarbiauti su trečiosiomis šalimis, iš kurių jis importuoja žaliavinius žuvininkystės produktus.

               (64)

               Nuo 2010 m. Tailandas atliko tik 26 patikrinimus iš tūkstančių importo iš trečiųjų šalių–vėliavos valstybių atvejų, ir tik 14 iš šių patikrinimų trečiosios šalys–vėliavos valstybės pateikė atsakymus. Atsižvelgdama į (51) ir (52) konstatuojamosiose dalyse akcentuotus klausimus, susijusius su trečiųjų šalių sužvejotų žuvų kiekio sertifikatų problemomis, Komisija mano, kad Tailandas nepakankamai bendradarbiavo su kitomis valstybėmis, kad sudarytų palankias sąlygas bendrauti tarpusavyje, visų pirma dėl to, kad nepaskelbė oficialių kontaktinių centrų, skirtų tarpvalstybiniams ryšiams palaikyti, ir antra, dėl to, kad nesudarė sutarčių arba susitarimų su valstybėmis, iš kurių importuoja perdirbimui skirtus žuvininkystės produktus.

               (65)

               2011 m. Tailandas buvo sudaręs dvišalius žvejybos susitarimus su Mianmaru, Jemenu, Omanu, Iranu, Papua Naująja Gvinėja ir Bangladešu. Iš jų šiuo metu tebegalioja tik vienas dvišalis susitarimas su atskiromis žvejybos asociacijomis Papua Naujojoje Gvinėjoje.

               (66)

               2014 m. spalio mėn. penki Tailando laivai buvo sulaikyti už tai, kad neteisėtai žvejojo PNG IEZ. Komisija šį klausimą iškėlė 2014 m. lapkričio 19 d. susitikime su Tailandu, tačiau Žuvininkystės departamentas teigė, kad nieko apie įvykį nežinojo. Tai rodo, kad Tailandas nepakankamai bendradarbiauja su kitomis trečiosiomis šalimis, net ir su tomis, su kuriomis turi dvišalius susitarimus.

               (67)

               Remdamasi 31 straipsnio 5 dalies b punktu Komisija išnagrinėjo galiojančias reikalavimų vykdymo užtikrinimo priemones, kuriomis siekiama Tailande užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti.

               (68)

               Laivų registravimą ir licencijų išdavimą reglamentuojančios taisyklės neaiškios, o nevykdant Tailando teisės aktuose numatytos pareigos registruoti laivus Tailando valdžios institucijos netaikė tinkamų sankcijų (8). Šią padėtį dar labiau sunkina tai, kad institucijos nebendradarbiauja tarpusavyje, kad galėtų palyginti registracijos duomenis, taigi sistemoje paliktas atviras kelias sukčiauti ((35) ir (36)konstatuojamosios dalys). UNCLOS 94 straipsnyje ir NPOA IUU 42 ir 43 punktuose aiškiai nurodytos vėliavos valstybėms skirtos pareigos, susijusios su jų žvejybos laivų registru. Todėl Komisija mano, jog Tailandas neužtikrino, kad su jo vėliava plaukiojantys laivai būtų registruojami ir jiems būtų išduodamos licencijos; jis taip pat nesiėmė veiksmingų vykdymo užtikrinimo priemonių padėčiai ištaisyti.

               (69)

               2014 m. lapkričio mėn. susitikime Komisija atkreipė dėmesį į tai, kad peržiūrėtame Žuvininkystės įstatyme numatytos nuobaudos yra mažos. Dabartinis baudų lygis nepakankamas, kad stambūs komerciniai laivai netektų naudos iš galimos neteisėtos veiklos. Dabartinės nuobaudos nėra pakankamai visapusiškos ir griežtos, kad atliktų atgrasomąją funkciją. Be to, Žuvininkystės departamente nėra pažeidimų ar sankcijų registro, todėl nėra galimybės iškart susieti pažeidimus, kad būtų nustatyti kartotiniai pažeidimai. Padėtį sunkina tai, kad trūksta įstatymų ir procedūrų aiškumo ir skaidrumo, visų pirma kalbant apie laivų registraciją bei licencijų išdavimą ir informacijos, susijusios su iškrovimo operacijų bei sužvejotų žuvų kiekio duomenimis, atsekamumą ir patikimumą. Tailandas nevykdo savo įpareigojimo nustatyti veiksmingas vykdymo užtikrinimo priemones pagal UNLCOS 94 straipsnį, jis taip pat neįrodė, jog turi tinkamą sankcijų sistemą, kad galėtų kovoti su NNN žvejyba, kaip nurodyta IPOA IUU 21 punkte.

               (70)

               Tailando teisės aktuose nėra išdėstytų laivų stebėjimo sistemos (LSS) reikalavimų, o laivai nėra teisiškai įpareigoti naudoti LSS sistemą Tailando teritoriniuose vandenyse.

               (71)

               2011 m. Žuvininkystės departamentas pranešė, kad pradeda LSS bandomąjį projektą, kuriame dalyvaus daugiau nei 300 laivų. Sistemą valdė privatūs paslaugų teikėjai. Ataskaitų teikimo dažnumas neatitiko tarptautinių LSS ataskaitų teikimo standartų, pavyzdžiui, nustatytų RŽVO. Be to, pažeidimų, susijusių su ataskaitų teikimo dažnumu ir LSS ataskaitų teikimu, atveju Žuvininkystės departamentas nesiėmė tinkamų tolesnių veiksmų.

               (72)

               2012 m. LSS bandomajame projekte dalyvavo 110 laivų, šie laivai veiklą vykdė pakrantės valstybėse arba atviroje jūroje, kur pagal teisės aktus LSS yra privaloma. Iki 2014–2015 m. projektas turėjo būti išplėstas taip, kad apimtų visą komercinį laivyną. Tačiau iki 2014 m. spalio mėn. LSS naudojimo aprėptis sumažėjo iki 50 laivų, o teisinė sistema, kurioje būtų nustatyti Tailando laivynui taikomi LSS reikalavimai, sukurta nebuvo.

               (73)

               Tai, kad didžioji laivyno dalis neturi LSS, rodo, kad neįmanoma stebėti žvejybos operacijų jūroje, o Žuvininkystės departamentui ši aplinkybė trukdo veiksmingai užtikrinti, kad būtų laikomasi taisyklių, taikomų atitinkamuose atskiruose jūrų rajonuose. Dėl šios priežasties, o taip pat dėl nepakankamo bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis Tailando laivai PNG vandenyse žvejoja neturėdami LSS, nors pagal PNG teisės aktus reikalaujama, kad LSS būtų visuose trečiųjų šalių laivuose. Tailandas parengė programos, pagal kurią jo laivyne (visuose laivuose, kurių talpa didesnė nei 30 tonų) būtų įrengti LSS atsakikliai, projektą. Kadangi Tailandas neįgyvendino veiksmingos LSS, šalis nepajėgi laikytis UNCLOS 94 straipsnio ir IPOA IUU 24 punkto rekomendacijų. Todėl Komisija mano, kad Tailandas neužtikrina visapusiškos ir veiksmingos su jo vėliava plaukiojančių žvejybos laivų stebėsenos, kontrolės ir priežiūros.

               (74)

               Palyginti nedidelis patikrinimų, kuriuos kompetentingos institucijos atliko tikrindamos trečiųjų šalių importą į Tailandą, skaičius ((64)konstatuojamoji dalis) rodo, kad Tailandas aktyviai nebendradarbiavo su trečiosiomis šalimis siekdamas užtikrinti perdirbamų produktų teisėtumą. Tai mažina atsekamumo grandinės skaidrumą ir ŽD gebėjimą nustatyti pažeidimus ir imtis tinkamų vykdymo užtikrinimo veiksmų.

               (75)

               Komisija pažymi, kad, remiantis per 2011 ir 2012 m. misijas surinkta informacija, galima teigti, jog Tailando valdžios institucijoms trūksta ne finansinių išteklių, o būtinų teisinių ir administracinių sąlygų užtikrinti veiksmingą ir efektyvų jam tenkančių vėliavos, pakrantės ir rinkos valstybės pareigų vykdymą.

               (76)

               Tailandas yra laikomas pažengusia besivystančia šalimi (9), gaunančia pagalbą per jungtines partnerystes su įvairiomis tarptautinėmis organizacijomis (pvz., FAO) ir ES. Žmogaus socialinės raidos indeksas Tailande aukštas – 2014 m. pagal Jungtinių Tautų žmogaus socialinės raidos indeksą šalis užėmė 89 vietą iš 187 šalių (10). Atsižvelgdama į šiuos aspektus ir informaciją, gautą per 2011–2014 m. apsilankymus, Komisija mano, kad Tailandui trūksta ne finansinių išteklių, kad galėtų vykdyti jam tenkančias vėliavos, pakrantės, uosto ir rinkos valstybės pareigas, bet būtinų teisinių ir administracinių priemonių, kuriomis būtų užtikrintas veiksmingas ir efektyvus pareigų vykdymas.

               (77)

               Atsižvelgiant į šiame skirsnyje paaiškintą padėtį ir remiantis visais faktiniais Komisijos surinktais duomenimis ir visais Tailando Karalystės pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 ir 5 dalis galima teigti, kad Tailandas nevykdė pagal tarptautinę teisę jam skirtų pareigų, susijusių su bendradarbiavimo ir vykdymo užtikrinimo pastangomis.

         3.3.   Tarptautinių taisyklių nesilaikymas (NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 6 dalis)

               (78)

               2011 m. Tailandas yra ratifikavęs UNCLOS ir yra IOTC susitariančioji šalis.

               (79)

               Pagal 31 straipsnio 6 dalies b punktą Komisija išnagrinėjo visą informaciją, susijusią su Tailando kaip IOTC susitariančiosios šalies statusu. Pagrindinės problemos – tai su Tailando vėliava plaukiojančio žvejybos laivo, kuris be leidimo ar licencijos žvejojo Mauricijaus IEZ, sulaikymas 2011 m. (11) ir galimi ūdomis tunus žvejojančių laivų pažeidimai atliekant perkrovimo operacijas jūroje 2013 m. (12). Tailandas atliko tyrimą ir pateikė patenkinamą atsakymą (13) dėl 2013 m. atvejo, tačiau dėl 2011 m. atvejo neatsakė ir šio klausimo tyrimo ataskaitos nepateikė (14). Tai nėra visiškai suderinama su vėliavos valstybėms pagal UNCLOS 94 straipsnį keliamais reikalavimais tirti jų laivų padarytų pažeidimų atvejus ir UNCLOS 118 straipsnyje nustatyta pareiga bendradarbiauti su valstybėmis gyvųjų išteklių išsaugojimo ir valdymo klausimais. Buvo pranešta ir apie kitus neesminius klausimus, susijusius su pavėluotai pateiktais stebėtojų duomenimis ir sužvejotų žuvų kiekio duomenimis, tačiau į visus juos atsakyta per tinkamą laikotarpį (15).

               (80)

               2015 m. peržiūrėtas Žuvininkystės įstatymas pirmą kartą buvo pateiktas 1999 m.; 2014 m. gruodžio mėn. į jį įtraukta keletas nedidelių papildymų, kuriais numatytos papildomos priemonės, susijusios su žvejybos kontrole, akvakultūra, maisto higiena ir nuobaudų sistema. Tačiau dabartiniame projekte nepakankamai atsižvelgiama į šiandien vykdomos žvejybos veiklos ir produktų prekybos per Tailandą sudėtingumą. Pirma, apibrėžtys yra nepakankamos, kadangi tarp jų nėra veiklos, kuri laikoma NNN žvejyba arba kuri yra sunkus pažeidimas, apibrėžčių. Antra, jo taikymo sritis per siaura, kadangi juo iš esmės reglamentuojamas žvejybos veiklos valdymas teritoriniuose vandenyse ir trijuose rajonuose už Tailando IEZ ribų, dėl kurių šalis dabar nėra sudariusi susitarimų arba neturi leidimų juose žvejoti. Kad būtų veiksmingas, įstatymas turėtų būti taikomas visiems laivams, kurie vykdo veiklą šalies vandenyse, ir Tailando laivams, kurie veiklą vykdo už IEZ ribų. Trečia, įstatymo projektas buvo rengiamas prieš Tailandui 2011 m. ratifikuojant UNCLOS, taigi į siūlomą tekstą nėra perkelti pagrindiniai tarptautiniai išteklių išsaugojimo ir valdymo principai, pavyzdžiui, pagal UNCLOS 61–64 straipsnius. Be to, tekstas buvo parengtas prieš sukuriant keletą pagrindinių tarptautinių žuvininkystės valdymo priemonių, pavyzdžiui, 2001 m. IPOA IUU, todėl į jį neįtraukti šio neprivalomo, tačiau plačiai pripažįstamo, dokumento principai ir apibrėžtys. Galiausiai, nėra įtraukta atgrasomųjų sankcijų sistema, o tai kenkia Tailando gebėjimui vykdyti UNCLOS 73 straipsnio reikalavimus, susijusius su įstatymų ir normų vykdymo užtikrinimu, ir IPOA IUU 21 punktą.

               (81)

               UNCLOS 62 straipsnio 1 dalyje teigiama, kad pakrantės valstybės privalo priimti priemones, suderinamas su priemonėmis, kurios taikomos regione ir atviroje jūroje, kad būtų užtikrintas ilgalaikis vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių tvarumas ir siekiama tikslo optimaliai naudoti žuvų išteklius. Tailando teisinė sistema numato tik ribotas išteklių išsaugojimo ir valdymo priemones teritoriniuose vandenyse.

               (82)

               Be 1982 m. UNCLOS, Tailandas nėra ratifikavęs kitų tarptautinių teisinių susitarimų, susijusių su žuvininkystės valdymu. Atsižvelgiant į Tailando, kaip rinkos valstybės, svarbą, ypač kalbant apie migruojančius tunus ir jiems giminingų rūšių žuvis, nustatytieji faktai kenkia pastangoms vykdyti pagal UNCLOS jam skirtas bendradarbiavimo pareigas (62, 63, 116 ir 117 straipsniai).

               (83)

               Su LSS diegimu susiję trūkumai nesuderinami su IPOA IUU 24.3 punktu, kuriame nustatyta, kad valstybės turėtų vykdyti visapusišką ir veiksmingą žvejybos stebėseną, kontrolę ir priežiūrą, pradedant žvejybos operacijos pradžia ir žuvų iškrovimu vietoje ir baigiant galutine paskirties vieta, įskaitant LSS diegimą pagal atitinkamus nacionalinius, regioninius ar tarptautinius standartus. Tailandui ratifikavus minėtuose tarptautiniuose susitarimuose numatytas išsaugojimo ir valdymo priemones ir jas perkėlus į savo teisę, Tailando laivynas nebūtų pripažintas potencialiai vykdžiusiu NNN žvejybos veiklą.

               (84)

               Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) atsakingos žuvininkystės kodekse (FAO kodeksas), kurio Tailandas taip pat nėra patvirtinęs, rekomenduojama užtikrinti žuvininkystės įstatymų ir jų rengimo, taip pat atitinkamų politinių nuostatų ir sprendimų priėmimo bei administravimo procedūrų skaidrumą (atitinkamai 6.13 ir 7.1.9 punktai). Jame numatyti visų žuvininkystės išteklių išsaugojimo, valdymo ir plėtojimo principai bei standartai, apimantys, be kita ko, žuvų sužvejojimą ir perdirbimą, prekybą žuvimis ir jų produktais, žvejybos operacijas ir mokslinius žuvininkystės tyrimus. Preliminarias Komisijos išvadas, kad Tailandas neužtikrina aiškių, išsamių ir skaidrių taisyklių ir procedūrų (kaip paaiškinta (80) konstatuojamojoje dalyje), sustiprino tai, kad 2014 m. lapkričio mėn. susitikime Žuvininkystės departamentas pareiškė nepripažįstąs šių principų svarbos. Be to, šio sprendimo 3.1 skirsnyje aprašyti atsekamumo trūkumai neatitinka FAO kodekso 11.1.11 punkte nustatyto principo, pagal kurį valstybės turi užtikrinti, kad tarptautinė ir vidaus prekyba žuvimis ir žuvų produktais būtų vykdoma laikantis patikimų išteklių išsaugojimo ir valdymo principų, pagerinant galimybę nustatyti žuvų ir jų produktų kilmę. Atsižvelgiant į Tailando, kaip vienos didžiausių žuvies perdirbimo šalių, svarbą, tokių principų taikymas atrodytų itin svarbus siekiant užtikrinti tvarų gyvųjų išteklių išsaugojimą tiek pakrantės, tiek atviros jūros rajonuose, kaip nustatyta UNCLOS 61, 117 ir 119 straipsniuose.

               (85)

               Tarptautinių priemonių įgyvendinimas Tailande neatitinka IPOA IUU 10 punkte valstybėms pateiktų rekomendacijų pirmumo tvarka ratifikuoti JT susitarimą dėl žuvų išteklių (UNFSA), jį pripažinti arba prie jo prisijungti. Komisija mano, kad ši rekomendacija itin svarbi Tailandui, turinčiam nemažą žvejybos laivyną, kuris vykdo toli migruojančių žuvų rūšių (daugiausia tunų IOTC ir galbūt WCPFC rajonuose) žvejybos operacijas.

               (86)

               Atsižvelgiant į šiame sprendimo skirsnyje paaiškintą padėtį ir remiantis visais faktiniais Komisijos surinktais duomenimis ir šalies pateiktais pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 3 ir 6 dalis galima konstatuoti, kad Tailandas nevykdė pagal tarptautinę teisę jam skirtų įpareigojimų, susijusių su tarptautinėmis taisyklėmis, normomis ir išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonėmis.

         3.4.   Specifiniai besivystančioms šalims būdingi sunkumai

               (87)

               Primenama, kad pagal Jungtinių Tautų žmogaus socialinės raidos indeksą (UNHDI) Tailandas laikomas pažengusios žmogaus socialinės raidos šalimi (89-oji vieta iš 187 šalių). Be to, primenama, kad pagal 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1905/2006, nustatantį vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę (16), Tailandas priskiriamas didesnes nei vidutines pajamas gaunančių šalių ir teritorijų kategorijai (17).

               (88)

               Pažymėtina, kad Tailando kaip vėliavos valstybės pranešimą pagal NNN žvejybos reglamento 20 straipsnį Komisija gavo 2009 m. spalio 6 d. Tailandas patvirtino, kaip nurodyta NNN žvejybos reglamento 20 straipsnio 1 dalyje, kad taiko nacionalines priemones siekdamas užtikrinti įstatymų, normų ir išteklių išsaugojimo bei valdymo priemonių, kurių turi laikytis jo žvejybos laivai, įgyvendinimą, kontrolę ir vykdymo užtikrinimą.

               (89)

               Taip pat derėtų paminėti, kad 2011 m. (18) Sąjunga jau finansavo konkrečius techninės pagalbos veiksmus Tailande, skirtus kovai su NNN žvejyba.

               (90)

               Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą vietą pagal UNHDI ir į 2011–2014 m. apsilankymus, nėra įrodymų, patvirtinančių, kad Tailandas jam pagal tarptautinę teisę tenkančių pareigų nevykdė dėl nepakankamo išsivystymo lygio. Taip pat nėra jokių akivaizdžių įrodymų, kuriais remiantis būtų galima žvejybos veiklos stebėsenos, kontrolės ir priežiūros trūkumus sieti su nepakankamais gebėjimais ir nepakankama infrastruktūra. Tailandas nė karto nepateikė argumentų, kad išsivystymo lygio nulemti sunkumai turi įtakos jo gebėjimui užtikrinti stiprią stebėsenos, kontrolės ir priežiūros sistemą ir tik neseniai (2014 m. lapkričio mėn.) paprašė ES paramos atsekamumo ir sužvejotų žuvų kiekio sertifikavimo sistemoms gerinti. Komisija į šį bendrą prašymą atsakė teigiamai.

               (91)

               Atsižvelgiant į šiame skirsnyje paaiškintą padėtį ir remiantis visais Komisijos surinktais faktiniais duomenimis, taip pat visais šalies pareiškimais, pagal NNN žvejybos reglamento 31 straipsnio 7 dalį galima teigti, kad Tailando išsivystymo būklei ir apskritai jo su žuvininkystės valdymu susijusiai veiklai šalies išsivystymo lygis nekenkia.

         4.   IŠVADA DĖL GALIMO PRIPAŽINIMO NEBENDRADARBIAUJANČA TREČIĄJA ŠALIMI

               (92)

               Atsižvelgiant į pirmiau padarytas išvadas, kad Tailandas nevykdo pagal tarptautinę teisę jam skirtų vėliavos, uosto, pakrantės ar rinkos valstybės pareigų imtis priemonių siekiant užkirsti kelią NNN žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti, vadovaujantis NNN žvejybos reglamento 32 straipsniu, tai šaliai turėtų būti pranešta apie tai, kad Komisija ją gali pripažinti trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su NNN žvejyba.

               (93)

               Pagal NNN žvejybos reglamento 32 straipsnio 1 dalį Komisija turėtų informuoti Tailandą apie tai, kad jis gali būti pripažintas nebendradarbiaujančia trečiąja šalimi. Komisija Tailando atžvilgiu taip pat turėtų imtis visų NNN žvejybos reglamento 32 straipsnyje nustatytų veiksmų. Tinkamo administravimo tikslais turėtų būti nustatytas laikotarpis, per kurį minėtoji šalis galėtų raštu atsakyti į tokį pranešimą ir ištaisyti padėtį.

               (94)

               Be to, pranešimas Tailandui apie tai, kad jis gali būti pripažintas šalimi, kurią Komisija laiko nebendradarbiaujančia, pagal šį sprendimą nekliudo Komisijai ar Tarybai imtis bet kokių tolesnių veiksmų ir savaime nereiškia įpareigojimo imtis tokių veiksmų siekiant nustatyti ir sudaryti nebendradarbiaujančių šalių sąrašą,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Tailandui pranešama, kad Komisija jį gali pripažinti trečiąja šalimi, nebendradarbiaujančia kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba.

      Priimta Briuselyje 2015 m. balandžio 21 d.

            Komisijos vardu

         Karmenu VELLA

            Komisijos narė

      (1)  OL L 286, 2008 10 29, p. 1.

      (2)  Informacija apie 2010 m. pažeidimus gauta iš šalies ataskaitos „Pagalba besivystančioms šalims įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008 dėl neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos (NNN) žvejybos“, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

      (3)  Informacija apie 2011 m. pažeidimus, gauta 2014 m. lapkričio 27 d. iš IOTC duomenų, pateiktų http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-R%5BE%5D.pdf ir http://iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-08a%5BE%5D.pdf, p. 5–6.

      (4)  Informacija apie 2014 m. pažeidimus, gauta 2014 m. lapkričio 20 d. iš PNG Loop interneto naujienų http://www.pngloop.com/2014/10/27/record-12-fishing-vessels-investigation-ffas-operation-kurukuru/ ir http://www.emtv.com.pg/article.aspx?slug=Illegal-Fishing-Vessels-Apprehended&

      (5)  Informacija gauta iš šalies ataskaitos „Pagalba besivystančioms šalims įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008 dėl neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos (NNN) žvejybos“, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

      (6)  Tarptautinis veiksmų planas, kuriuo siekiama užkirsti kelią neteisėtai, nedeklaruojamai ir nereglamentuojamai žvejybai, atgrasyti nuo jos ir ją panaikinti; Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacija, 2001 m.

      (7)  Informacija gauta iš šalies ataskaitos „Pagalba besivystančioms šalims įgyvendinant Reglamentą (EB) Nr. 1005/2008 dėl neteisėtos, nedeklaruojamos ir nereglamentuojamos (NNN) žvejybos“, EuropeAid/129609/C/SER/Multi.

      (8)  Žr. 7 išnašą.

      (9)  Informacija gauta iš http://www.fao.org/fi/oldsite/FCP/en/THA/profile.htm

      (10)  Informacija gauta iš http://hdr.undp.org/sites/all/themes/hdr_theme/country-notes/THA.pdf

      (11)  Informacija gauta iš http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/proceedings/2012/coc/IOTC-2012-CoC09-R%5BE%5D.pdf

      (12)  Informacija gauta iš http://www.iotc.org/documents/report-eleventh-session-compliance-committee-0

      (13)  Informacija gauta iš http://www.iotc.org/documents/response-possible-infractions-thailand-under-rop

      (14)  Informacija gauta iš http://www.iotc.org/documents/report-eighth-session-iotc-working-party-ecosystems-and-bycatch

      (15)  Žr. 12 išnašą.

      (16)  OL L 378, 2006 12 27, p. 41.

      (17)  Paramos vystymuisi komiteto parengtas oficialios paramos vystymuisi gavėjų sąrašas: http://www.oecd.org/dac/stats/documentupload/DAC%20List%20of%20ODA%20Recipients%202014%20final.pdf

      (18)  Žr. 7 išnašą.


title: 2004/783/EB: 2004 m. lapkričio 15 d. Tarybos sprendimas, dėl Regionų komiteto keturių Italijos narių ir trijų Italijos pakaitinių narių skyrimo

text:
23.11.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 346/9

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2004 m. lapkričio 15 d.
   dėl Regionų komiteto keturių Italijos narių ir trijų Italijos pakaitinių narių skyrimo
   (2004/783/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 263 straipsnį,
   atsižvelgdama į Italijos Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2002 m. sausio 22 d. Taryba priėmė Sprendimą 2002/60/EB dėl Regionų komiteto narių ir pakaitinių narių skyrimo (1).

               (2)

               Regionų komiteto keturių narių ir trijų pakaitinių narių vietos tapo laisvos, pasibaigus narių Paolo AGOSTINACCHIO (IT), Gianfranco LAMBERTI (IT), Salvatore TATARELLA (IT) ir Riccardo VENTRE (IT) ir pakaitinių narių Gabriele BAGNASCO (IT), Marcello MEROI (IT) ir Roberto PELLA (IT) kadencijai, apie pasibaigusią kadenciją pranešus Tarybai 2004 m. spalio 7 d.,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Šiuos asmenis skirti Regionų komiteto:

               a)

               nariais:

                           1)

                           Giancarlo GABBIANELLI
                           Sindaco di Viterbo
                           vietoj Paolo AGOSTINACCHIO;

                           2)

                           Paolo FONTANELLI
                           Sindaco di Pisa
                           vietoj Gianfranco LAMBERTI;

                           3)

                           Savino Antonio SANTARELLA
                           Sindaco di Candela
                           vietoj Salvatore TATARELLA;

                           4)

                           Roberto PELLA
                           Consigliere comunale di Cossato
                           vietoj Riccardo VENTRE;

               b)

               pakaitiniais nariais:

                           1)

                           Sergio CUCCO
                           Consigliere comunale di Vercelli
                           vietoj Gabriele BAGNASCO;

                           2)

                           Vincenzo ZACCHEO,
                           Sindaco di Latina
                           vietoj Marcello MEROI;

                           3)

                           Errico BORRELLI
                           Sindaco di Belmonte del Sannio
                           vietoj Roberto PELLA,

         likusiam jų kadencijos laikui iki 2006 m. sausio 25 d.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. lapkričio 15 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. VAN DER HOEVEN

      (1)  OL L 24, 2002 1 26, p. 38.


title: 2009/664/EB: 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos policijos koledžo 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymo

text:
26.9.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 255/161

         2009 m. balandžio 23 d.

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   dėl Europos policijos koledžo 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymo
   (2009/664/EB)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos policijos koledžo 2007 finansinių metų galutines metines ataskaitas (1),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos policijos koledžo 2007 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Koledžo atsakymais (2),

               —

               atsižvelgdamas į 2009 m. vasario 10 d. Tarybos rekomendaciją (5588/2009 – C6–0060/2009),

               —

               atsižvelgdamas į EB sutartį, ypač į jos 276 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos sprendimą 2005/681/TVR, įsteigiantį Europos policijos koledžą (CEPOL) ir panaikinantį Sprendimą 2000/820/TVR (4), ypač į jo 16 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, minėtoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (5) 185 straipsnyje, ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 71 straipsnį ir V priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų komiteto nuomonę (A6–0160/2009),

               1.

               pažymi, kad Europos policijos koledžo galutinės metinės ataskaitos yra tokios, kaip pridėta prie Audito Rūmų ataskaitos;

               2.

               pritaria Europos policijos koledžo 2007 finansinių metų sąskaitų uždarymui;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą Europos policijos koledžo direktoriui, Tarybai, Komisijai ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 278, 2008 10 31, p. 51.

      (2)  OL C 311, 2008 12 5, p. 136.

      (3)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (4)  OL L 256, 2005 10 1, p. 63.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.


title: 2015 m. vasario 9 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/202, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui

text:
2015 2 10

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 33/37

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2015/202
         2015 m. vasario 9 d.
         kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
         kadangi:

                     (1)

                     2010 m. spalio 29 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/656/BUSP (1);

                     (2)

                     turėtų būti įtraukta nuostata, leidžianti nukrypti nuo draudimo parduoti, tiekti, perduoti ar eksportuoti įrangą, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, kad būtų galima vykdyti tam tikrų objektų, skirtų išimtinai civiliniam naudojimui kalnakasybos srityje ar infrastruktūros projektuose, pardavimą, tiekimą, perdavimą ar eksportą;

                     (3)

                     norint įgyvendinti tą priemonę būtini tolesni Sąjungos veiksmai,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Sprendime 2010/656/BUSP įterpiamas šis straipsnis:

                  „1a straipsnis
                  1 straipsnis netaikomas tam tikros įrangos, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, skirtos išimtinai civiliniam naudojimui kalnakasybos srityje ar infrastruktūros projektuose, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui, su sąlyga, kad tam kiekvienu atskiru atveju būtų išduodamas eksportuojančios valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos leidimas.“

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

            Priimta Briuselyje 2015 m. vasario 9 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               F. MOGHERINI

            (1)  2010 m. spalio 29 d. Tarybos sprendimas 2010/656/BUSP, kuriuo atnaujinamos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui (OL L 285, 2010 10 30, p. 28).


title: 2012 m. liepos 2 m. Komisijos sprendimas, kuriuo iš dalies keičiamas Komisijos sprendimas C(2009) 770 dėl geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinio dokumento viso teksto priėmimo  Tekstas svarbus EEE

text:
6.7.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 198/3

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2012 m. liepos 2 m.
   kuriuo iš dalies keičiamas Komisijos sprendimas C(2009) 770 dėl geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinio dokumento viso teksto priėmimo
   (Tekstas svarbus EEE)
   2012/C 198/04
   EUROPOS KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2008 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/1/EB dėl taršos integruotos prevencijos ir kontrolės (1), ypač į jos 17 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į 2001 m. lapkričio 7 d. Komisijos sprendimą (2), kuriame Komisija nusprendė suteikti Aplinkos GD generaliniam direktoriui įgaliojimus Komisijos vardu ir jai atsakingam priimti nesutrumpintus geriausių prieinamų gamybos būdų informacinius dokumentus,
   kadangi:

               (1)

               Direktyvos 2008/1/EB 17 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad valstybės narės ir atitinkamų pramonės šakų įmonės keičiasi informacija apie geriausius prieinamus gamybos būdus, o Komisija skelbia tokio keitimosi informacija rezultatus;

               (2)

               Komisija savo 2009 m. vasario 3 d. Sprendimu C(2009) 770 priėmė nesutrumpintą geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinio dokumento tekstą, kuris pateikiamas internete (3);

               (3)

               Komisija gavo keletą konkurentų skundų, kad bendrovė „PVT technology“ netinkamai naudoja geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinį dokumentą rinkodaros reikmėms, be to, „Poetter“ jutiklį pateikia kaip geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo pavyzdį;

               (4)

               reikėtų iš dalies pakeisti geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinio dokumento 2.10.4 punktą – išbraukti saitą http://www.pvt-tec.de esantį po paantrašte „Informacinės nuorodos“ (angl. Reference information),

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Išbraukti saitą http://www.pvt-tec.de esantį geriausių prieinamų gamybos būdų dėl energijos vartojimo efektyvumo informacinio dokumento 2.10.4 punkte po paantrašte „Informacinės nuorodos“.

      Priimta Briuselyje 2012 m. liepos 2 d.

            Komisijos vardu, pagal suteiktus įgaliojimus

            Aplinkos GD generalinis direktorius

         Karl FALKENBERG

      (1)  OL L 24, 2008 1 29, p. 8.

      (2)  SEC(2001) 1738.

      (3)  http://eippcb.jrc.es/reference/ene.html


title: 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos sprendimas, įsteigiantis Krizių valdymo civilių aspektų komitetą

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32000D0354

Oficialusis leidinys L 127 , 27/05/2000 p. 0001 - 0001

		Tarybos sprendimas2000 m. gegužės 22 d.įsteigiantis Krizių valdymo civilių aspektų komitetą(2000/354/BUSP)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnio 1 dalį,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 207 straipsnį,kadangi:(1) Stiprinant Bendrąją užsienio ir saugumo politiką, ypač Bendrąją Europos saugumo ir gynybos politiką, numatytą Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnyje, Europos Vadovų Taryba, susirinkusi Helsinkyje 1999 m. gruodžio 10-11 d., kreipėsi į pirmininkaujančią valstybę narę, prašydama, kad ji, kartu su Generaliniu Sekretoriumi/Aukštuoju atstovu, toliau tęstų darbą Bendrųjų reikalų taryboje visais pirmininkaujančios valstybės narės ataskaitos aspektais, įskaitant ir dėl civilio krizių valdymo komiteto.(2) Europos Vadovų Taryba, susirinkusi Lisabonoje 2000 m. kovo 23-24 d., pasiūlė, kad Taryba iki Europos Vadovų Tarybos susitikimo Feiroje arba jo metu įkurtų civilį krizių valdymo komitetą.(3) Sprendimai dėl civilio krizių valdymo pagal EB Sutartį priemonių bus priimami pagal toje Sutartyje numatytą procedūrą.(4) Europos Vadovų Tarybos susitikime Helsinkyje buvo akcentuota, jog reikalinga stiprinti Sąjungos išteklių ir priemonių reagavimo potencialą ir veiksmingumą taip pat ir jų tarpusavio sąveiką.(5) Informacijos pasikeitimas ir civilio krizių valdymo priemonių koordinavimas palengvins, inter alia, Koordinuojančio mechanizmo Tarybos Generaliniame sekretoriate, kurio įsteigimui Europos Vadovų Taryba pritarė Helsinkyje, darbą,NUSPRENDĖ:1 straipsnisĮsteigiamas Krizių valdymo civilių aspektų komitetas, kurį sudaro valstybių narių atstovai.2 straipsnisKomitetas veikia kaip Tarybos darbo grupė ir atsiskaito Nuolatiniam atstovų komitetui. Jis teikia informaciją, parengia rekomendacijas bei pataria krizių valdymo civilių aspektų klausimais laikinajam Politikos ir saugumo komitetui ir kitoms susijusioms Tarybos institucijoms atitinkamai pagal jų kompetenciją.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.4 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 2000 m. gegužės 22 d.Tarybos varduPirmininkasJ. Gama--------------------------------------------------


title: Tarybos sprendimas (ES) 2015/1891 2015 m. spalio 1 d. dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu

text:
23.10.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 279/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/1891
   2015 m. spalio 1 d.
   dėl Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolo, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo Europos Sąjungos ir jos valstybių narių vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 217 straipsnį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punkto i papunkčiu ir 218 straipsnio 8 dalies antra pastraipa,
   atsižvelgdama į Kroatijos stojimo aktą, ypač į jo 6 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               vadovaujantis Tarybos sprendimu 2014/655/ES (1) Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolas, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, (toliau – protokolas) pasirašytas su sąlyga, kad jis bus sudarytas;

               (2)

               protokolo sudarymui taikoma atskira procedūra tais klausimais, kurie patenka į Europos atominės energijos bendrijos sutarties taikymo sritį;

               (3)

               protokolas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Europos Bendrijų bei jų valstybių narių ir buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos stabilizacijos ir asociacijos susitarimo protokolas, kuriuo atsižvelgiama į Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, patvirtinamas Sąjungos bei jos valstybių narių vardu (2).
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) Sąjungos bei jos valstybių narių vardu deponuoti protokolo 12 straipsnio 2 dalyje numatytus patvirtinimo dokumentus.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Liuksemburge 2015 m. spalio 1 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         É. SCHNEIDER

      (1)  OL L 276, 2014 9 18, p. 1.

      (2)  Protokolo tekstas buvo paskelbtas kartu su sprendimu dėl jo pasirašymo


title: 2010/364/: 2010 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Albanijos Respublikos Ministrų Tarybos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo

text:
1.7.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 166/16

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2010 m. birželio 24 d.
   dėl Europos bendrijos ir Albanijos Respublikos Ministrų Tarybos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų sudarymo
   (2010/364/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 6 dalies a punktu ir 218 straipsnio 8 dalies pirma pastraipa,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl tam tikrų galiojančių dvišalių susitarimų nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija.

               (2)

               Komisija Bendrijos vardu vedė derybas su Albanijos Respublika dėl susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų (toliau – Susitarimas) pagal Tarybos sprendimo, kuriuo Komisija įgaliojama pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų kai kurių nuostatų pakeitimo susitarimu su Bendrija, priede nustatytą tvarką ir nurodymus.

               (3)

               Pagal Tarybos sprendimą 2006/716/EB (1) Susitarimas buvo pasirašytas Bendrijos vardu 2006 m. gegužės 5 d. su sąlyga, kad jis gali būti sudarytas vėliau.

               (4)

               2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Sąjunga turėtų pateikti pranešimą Albanijos Respublikai dėl to, kad Europos Sąjunga pakeitė Europos bendriją ir ją perėmė.

               (5)

               Susitarimas turėtų būti patvirtintas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sąjungos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Albanijos Respublikos Ministrų Tarybos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų (2).
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį, įgaliotą pateikti Susitarimo 8 straipsnio 1 dalyje numatytą pranešimą, ir pateikti šį pranešimą:

      „2009 m. gruodžio 1 d. įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Sąjunga pakeitė Europos bendriją ir ją perėmė ir nuo tos datos naudojasi visomis Europos bendrijos teisėmis ir perima visas jos pareigas. Todėl Susitarimo tekste esančios nuorodos į „Europos bendriją“ atitinkamais atvejais skaitomos kaip nuorodos į „Europos Sąjungą“.“

      Priimta Liuksemburge 2010 m. birželio 24 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. BLANCO LÓPEZ

      (1)  OL L 294, 2006 10 25, p. 51.

      (2)  Europos bendrijos ir Albanijos Respublikos Ministrų Tarybos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų buvo paskelbtas OL L 294, 2006 10 25, p. 52 kartu su sprendimu dėl pasirašymo.


title: 2004/498/EB:2004 gegužės 18 d. Komisijos Sprendimas priimantis įsipareigojimą, pasiūlytą pagal antidempingo procedūrą dėl silicio karbido, kurio kilmės šalis, inter alia, yra Ukraina, importo

text:
20.5.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 183/88

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2004 gegužės 18 d.
   priimantis įsipareigojimą, pasiūlytą pagal antidempingo procedūrą dėl silicio karbido, kurio kilmės šalis, inter alia, yra Ukraina, importo
   (2004/498/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijai nepriklausančių šalių (1) atsižvelgdama į 1995 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijai nepriklausančių šalių (2)(bazinis reglamentas), ypač į jo 8 straipsnį, 11 straipsnio 3 dalį, 21 straipsnį ir 22 straipsnio c dalį,
   pasikonsultavusi su patariamuoju komitetu,
   kadangi:
   A.   PROCEDŪRA
   1.   Galiojančios priemonės

               (1)

               Reglamentu (EB) Nr. 1100/2000 (3), Taryba nustatė antidempingo muitą silicio karbido (toliau – „aptariamasis produktas“), kurio kilmės šalis yra Ukraina, importui į Bendriją. Reglamentu (EB) Nr. 991/2004 (4), Taryba iš dalies pakeitė Reglamentą (EB) Nr. 1100/2000.

               (2)

               Aptariamo produkto, kurio kilmės šalis yra Ukraina, grynajai franko Bendrijos siena kainai iki muito yra nustatytas 24 % muito tarifas.

         2.   Tyrimas

               (3)

               2004 m. kovo 20 d. Komisija pranešime Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
                   (5), paskelbė pradedanti galiojančių priemonių (toliau – „priemonių“) dalinį laikiną pakeitimą pagal bazinio reglamento 11 straipsnio 3 dalies ir 22 straipsnio c dalies nuostatas.

               (4)

               Komisija savo iniciatyva pradėjo iš naujo svarstyti priemones siekdama ištirti, ar dėl Europos Sąjungos plėtros 2004 m. gegužės 1 d. (toliau – „plėtra“), ir, atsižvelgiant į Bendrijos interesą, reikalinga priemones pritaikyti taip, kad būtų išvengta staigaus itin žalingo poveikio visoms suinteresuotosioms šalims, įskaitant tarpinius vartotojus, platintojus ir vartotojus.

               (5)

               Visoms suinteresuotosioms šalims, įskaitant Bendrijos pramonę, Bendrijos gamintojų ar vartotojų asociacijas, eksportuotojus ir (arba) gamintojus suinteresuotose valstybėse, importuotojus ir jų asociacijas, suinteresuotąsias šalis dešimtyje naujų valstybių narių, kurios įstojo į Europos Sąjungą 2004 m. gegužės 1 d., (toliau – „10 ES valstybių“) buvo pranešta apie tyrimo pradžią ir buvo suteikta proga pareikšti savo nuomonę raštu, pateikti informaciją ir pagrįsti ją dokumentais per pranešime dėl naujo svarstymo nurodytą laiką. Buvo išklausytos visos suinteresuotosios šalys, kurios to pageidavo ir nurodė priežastis, dėl kurių jos turi būti išklausytos.

         3.   Tyrimo rezultatas

               (6)

               Kaip numatyta Tarybos reglamente (EB) Nr 991/2004, atlikus tyrimą, padaryta išvada, kad dėl Bendrijos intereso esamas priemones reikia pritaikyti su sąlyga, kad toks pritaikymas nesukels grėsmės pageidaujamam prekybos apsaugos lygiui.

         4.   Įsipareigojimai

               (7)

               Remdamasi Reglamento (EB) Nr. 991/2004 išvadomis, Komisija pagal bazinio reglamento 8 straipsnio 2 dalies nuostatas atitinkamoms įmonėms pasiūlė pateikti įsipareigojimus. Atsiliepdamas į pasiūlymą, įsipareigojimą pateikė vienas aptariamo produkto gamintojas eksportuotojas – Open Joint Stock Company „Zaporozhsky Abrasivny Combinat“.

               (8)

               Reikėtų pažymėti, kad taikant bazinio reglamento 22 straipsnio c dalį, šie įsipareigojimas yra laikomasi specialiosiomis priemonėmis, nes remiantis Reglamento (EB) 991/2004 išvadomis jie nėra tiesiogiai lygiaverčiai antidempingo muitui.

               (9)

               Vis dėlto pagal Reglamento (EB) Nr. 991/2004 nuostatas pateikdamas įsipareigojimus atitinkamas gamintojas eksportuotojas įsipareigoja neviršyti maksimalių importo ribų ir, siekiant kontroliuoti įsipareigojimo laikymąsi, atitinkamas gamintojas eksportuotojas taip pat sutiko iš esmės nekeisti įprastinių prekybos su atskirais 10 ES valstybių klientais modelių. Gamintojas eksportuotojas taip pat žino, kad tuo atveju, jei nustatoma, kad tie prekybos modeliai gerokai pakito, arba kad įsipareigojimo vykdymą dėl bet kokios priežasties tapo sunku ar neįmanoma kontroliuoti, Komisija turi teisę atsisakyti įmonės įsipareigojimo ir vietoj jo nustatyti antidempingo muitą, arba Komisija gali pakeisti maksimalią importo ribą ar imtis kitų taisomųjų veiksmų.

               (10)

               Kita įsipareigojimo sąlyga: jeigu įsipareigojimas kokiu nors būdu pažeidžiamas, Komisija turės teisę atsisakyti įmonės įsipareigojimo ir vietoj jo nustatyti antidempingo muitą.

               (11)

               Įmonė nuolat teiks išsamią informaciją apie savo eksportą į Bendriją tam, kad Komisija galėtų veiksmingai kontroliuoti įsipareigojimo vykdymą.

               (12)

               Siekiant, kad Komisija galėtų veiksmingai kontroliuoti įmonės įsipareigojimo vykdymą, kai atitinkamai muitinei pateikiamas prašymas išleisti prekes laisvai cirkuliuoti pagal įsipareigojimą, prekės atleidžiamos nuo muito tik tuo atveju, jei pateikiama sąskaita-faktūra, kurioje nurodyti mažiausiai visi Tarybos reglamento (EB) Nr. 991/2004 priede numatyti duomenys. Tokio informacijos kiekio reikia ir tam, kad muitinės darbuotojai galėtų pakankamai aiškiai įsitikinti, kad siunta atitinka prekybos dokumentus. Kai tokia sąskaita-faktūra nepateikiama arba kai ji neatitinka muitinei pateikto produkto, turi būti mokamas atitinkamas antidempingo muitas.

               (13)

               Atsižvelgiant į išvardytas sąlygas, įsipareigojimo pasiūlymas laikomas priimtinu.

               (14)

               Įsipareigojimas yra priimamas pradiniam šešių mėnesių laikotarpiui, nenukrypstant nuo normalios priemonių taikymo trukmės, ir po to jis nustoja galioti, nebent Komisija nusprendžia, kad specialiąją priemonę reikėtų taikyti dar šešis mėnesius,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Įsipareigojimas, kurį pagal antidempingo procedūrą dėl silicio karbido, kurio kilmės šalis yra Ukraina, importo pasiūlė toliau nurodyti gamintojai eksportuotojai, yra priimtas.

               Valstybė

               Įmonė

               TARIC papildomas kodas

               Ukraina

               Pagamino ir pirmam nepriklausomam Bendrijos klientui kaip importuotojui eksportavo Open Joint Stock Company „Zaporozhsky Abrasivny Combinat“ (Zaporožė, Ukraina)

               A523

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir galioja šešis mėnesius.

      Priimta Briuselyje, 2004 gegužės 18 d.

            Komisijos vardu

         Pascal LAMY

            Komisijos narys

      (1)  OL L 56, 1996 3 6, p. 1.

      (2)  OL L 77, 2004 3 13, p. 12.

      (3)  OL L 125, 2000 5 26, p. 3.

      (4)  OL L 182, 2004 5 19, p. 18.

      (5)  OL C 70, 2004 3 20, p. 15.


title: 2010/119/CFSP: 2010 m. vasario 25 d. Tarybos sprendimas 2010/119/BUSP, pratęsiantis ir iš dalies keičiantis Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afrikos Sąjungoje įgaliojimus

text:
26.2.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 49/26

         TARYBOS SPRENDIMAS 2010/119/BUSP
   2010 m. vasario 25 d.
   pratęsiantis ir iš dalies keičiantis Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afrikos Sąjungoje įgaliojimus
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 6 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2007/805/BUSP (1) dėl Koen VERVAEKE skyrimo Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau – ES specialusis įgaliotinis) Afrikos Sąjungoje (AS).

               (2)

               2008 m. gruodžio 1 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2008/898/BUSP (2), kuriais ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas pratęsiamas iki 2010 m. vasario 28 d.

               (3)

               ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas turėtų būti pratęstas iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. Tačiau ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas gali būti užbaigtas anksčiau, jei taip nuspręs Taryba, remdamasi Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) rekomendacija, įsigaliojus Europos išorės veiksmų tarnybą įsteigiančiam sprendimui.

               (4)

               ES specialusis įgaliotinis turi vykdyti savo įgaliojimus tokioje situacijoje, kuri gali pablogėti ir galėtų pakenkti bendros užsienio ir saugumo politikos tikslams, išdėstytiems Sutarties 21 straipsnyje,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Bendrieji veiksmai 2008/898/BUSP iš dalies keičiami taip:

               1)

               1 straipsnis pakeičiamas taip:
               „1 straipsnis
               Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
               ES specialiojo įgaliotinio AS Koen VERVAEKE įgaliojimai pratęsiami iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas gali būti užbaigtas anksčiau, jei taip nuspręs Taryba, remdamasi Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau – vyriausiasis įgaliotinis) rekomendacija, įsigaliojus Europos išorės veiksmų tarnybą įsteigiančiam sprendimui.“

               2)

               3 straipsnio pirmos pastraipos įžanginė dalis ir a bei k punktai pakeičiami taip:
               „Siekiant įgyvendinti 2 straipsnyje nurodytų tikslų Bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) / Bendros saugumo ir gynybos politikos (ESGP) aspektus, ES specialiajam įgaliotiniui suteikiami šie įgaliojimai:

                           a)

                           stiprinti bendrą ES įtaką Adis Abeboje vykstančiame dialoge su AS ir jos komisija dėl visų BUSP / BSGP klausimų, susijusių su ES ir AS santykiais, bei jo koordinavimą;

                           k)

                           palaikyti glaudžius ryšius bei skatinti veiklos koordinavimą ne tik su pagrindiniais Adis Abeboje veikiančiais tarptautiniais AS partneriais, pirmiausia Jungtinėmis Tautomis, bet ir nevalstybiniais subjektais visais BUSP / BSGP klausimais, susijusiais su ES ir AS santykiais.“

               3)

               4 straipsnis pakeičiamas taip:
               „4 straipsnis
               Įgaliojimų vykdymas
               1.   ES specialusis įgaliotinis atsakingas už įgaliojimų vykdymą, jo veiklą prižiūrint vyriausiajam įgaliotiniui.
               2.   Politinis ir saugumo komitetas (PSK) palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu, o ES specialusis įgaliotinis su Taryba bendrauja pirmiausia pasitelkęs šį komitetą. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nepažeisdamas vyriausiojo įgaliotinio įgaliojimų.“

               4)

               5 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
               „1.   Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2010 m. rugpjūčio 31 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 1 850 000 EUR.
               2.   Iš 1 dalyje numatytos sumos finansuojamos išlaidos padengiamos nuo 2009 m. sausio 1 d. Išlaidos tvarkomos pagal Europos Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.“

               5)

               6 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
               „1.   Neviršydamas savo įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių, ES specialusis įgaliotinis sudaro savo darbuotojų grupę. Pagal įgaliojimų reikalavimus į darbuotojų grupę įtraukiami specifinių politikos sričių specialistai. ES specialusis įgaliotinis nedelsdamas praneša Tarybai ir Komisijai apie savo darbuotojų grupės sudėtį.“

               6)

               9 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
               „2.   Prireikus Sąjungos delegacija ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.“

               7)

               10 straipsnio d punktas pakeičiamas taip:

                           „d)

                           užtikrina, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai bei Komisijai raštu būtų teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios laikotarpio vidurio ir įgaliojimų vykdymo ataskaitų dalį.“

               8)

               11 straipsnis pakeičiamas taip:
               „11 straipsnis
               Ataskaitos
               ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai raštu teikiamos ataskaitos platinamos per COREU tinklą. Vyriausiajam įgaliotiniui ar PSK rekomendavus, ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai.“

               9)

               12 straipsnis pakeičiamas taip:
               „12 straipsnis
               Koordinavimas
               ES specialusis įgaliotinis skatina visuotinį Sąjungos politinių veiksmų koordinavimą. Jis padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonės veiksmų vietoje veiktų suderintai siekiant Sąjungos politikos tikslų. ES specialiojo įgaliotinio veiksmai prireikus derinami su Komisijos veiksmais bei su kitų tame regione veikiančių ES specialiųjų įgaliotinių veiksmais. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių misijas ir Sąjungos delegacijas.
               Veiksmų vietoje palaikomas glaudus ryšys su Sąjungos delegacijų regione vadovais ir valstybių narių misijų vadovais, kurie deda visas įmanomas pastangas padėdami ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti savo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis taip pat palaiko ryšius su kitais tarptautiniais ir regioniniais veikėjais šioje srityje.“

         2 straipsnis
   Įgaliojimų termino pabaigoje ES specialusis įgaliotinis pateikia vyriausiajam įgaliotiniui, Tarybai ir Komisijai įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   Jis taikomas nuo 2010 m. kovo 1 d.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2010 m. vasario 25 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A. PÉREZ RUBALCABA

      (1)  OL L 323, 2007 12 8, p. 45.

      (2)  OL L 322, 2008 12 2, p. 50.


title: 2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/468/BUSP, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/565/BUSP dėl Europos Sąjungos misijos teikti patarimus ir paramą saugumo sektoriaus reformai Kongo Demokratinėje Respublikoje (EUSEC RD Congo) ir pratęsiamas jo galiojimas

text:
24.9.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 252/29

         TARYBOS SPRENDIMAS 2013/468/BUSP
   2013 m. rugsėjo 23 d.
   kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/565/BUSP dėl Europos Sąjungos misijos teikti patarimus ir paramą saugumo sektoriaus reformai Kongo Demokratinėje Respublikoje (EUSEC RD Congo) ir pratęsiamas jo galiojimas
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 42 straipsnio 4 dalį ir 43 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2010 m. rugsėjo 21 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/565/BUSP (1), su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2012/515/BUSP (2);

               (2)

               2012 m. liepos 13 d. Politinis ir saugumo komitetas patvirtino rekomendaciją pratęsti EUPOL RD Congo įgaliojimus iki 2013 m. rugsėjo 30 d., po kurios seks paskutinis pereinamasis dvylikos mėnesių laikotarpis jos užduotims perduoti;

               (3)

               todėl EUSEC RD Congo įgaliojimai turėtų būti pratęsti paskutiniam pereinamajam laikotarpiui iki 2014 m. rugsėjo 30 d.;

               (4)

               EUSEC RD Congo bus vykdoma tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti pasiekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytus Sąjungos išorės veiksmų tikslus,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2010/565/BUSP iš dalies keičiamas taip:

               1)

               5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

                           a)

                           įterpiama ši dalis:
                           „1a.   Misijos vadovas atstovauja Misijai. Misijos vadovas gali misijos darbuotojams savo bendra atsakomybe suteikti įgaliojimus vykdyti personalo ir finansų reikalų valdymo užduotis.“;

                           b)

                           5 dalis išbraukiama;

               2)

               įterpiamas šis straipsnis:
               „8a straipsnis
               Teisinės priemonės
               EUSEC RD Congo turi teisę pirkti paslaugas ir prekes, sudaryti sutartis ir administracinius susitarimus, įdarbinti darbuotojus, turėti banko sąskaitas, įsigyti turtą ir juo disponuoti, vykdyti savo įsipareigojimus ir būti teismo proceso šalimi, kai to reikia šiam sprendimui įgyvendinti.“;

               3)

               9 straipsnis pakeičiamas taip:
               „9 straipsnis
               Finansinės priemonės
               1.   Orientacinė finansavimo suma, skirta su misija susijusioms išlaidoms padengti laikotarpiu nuo 2010 m. spalio 1 d. iki 2011 m. rugsėjo 30 d., yra 12 600 000 EUR.
               Orientacinė finansavimo suma, skirta su misija susijusioms išlaidoms padengti laikotarpiu nuo 2011 m. spalio 1 d. iki 2012 m. rugsėjo 30 d., yra 13 600 000 EUR.
               Orientacinė finansavimo suma, skirta su misija susijusioms išlaidoms padengti laikotarpiu nuo 2012 m. spalio 1 d. iki 2013 m. rugsėjo 30 d., yra 11 000 000 EUR.
               Orientacinė finansavimo suma, skirta su misija susijusioms išlaidoms padengti laikotarpiu nuo 2013 m. spalio 1 d. iki 2014 m. rugsėjo 30 d., yra 8 455 000 EUR.
               2.   Visos išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomą tvarką ir taisykles. Trečiųjų valstybių subjektams leidžiama dalyvauti konkursuose dėl sutarčių sudarymo. Komisijai pritarus, misija gali sudaryti techninius susitarimus su valstybėmis narėmis, priimančiąja valstybe, dalyvaujančiomis trečiosiomis valstybėmis ir kitais tarptautiniais subjektais dėl įrangos, paslaugų ir patalpų teikimo EUPOL RD Congo.
               3.   EUSEC RD Congo yra atsakinga už misijos biudžeto įvykdymą. Šiuo tikslu misija pasirašo susitarimą su Komisija.
               4.   Nuo 2013 m. spalio 1 d. EUSEC RD Congo atsako už bet kokius reikalavimus ir įsipareigojimus, atsirandančius vykdant įgaliojimus, išskyrus visus reikalavimus, susijusius su misijos vadovo sunkiu nusižengimu, už kurį atsako pats vadovas.
               5.   Finansinės priemonės turi atitikti 5 ir 7 straipsniuose numatytą EUSEC RD Congo pavaldumo tvarką ir veiklos reikalavimus, įskaitant įrangos suderinamumą ir jos grupių sąveiką.
               6.   Išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos.“;

               4)

               14 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
               „3.   Tarptautinių ir vietos darbuotojų įdarbinimo sąlygos ir teisės bei pareigos nustatomos sutartyse, kurias EUPOL RD Congo sudaro su atitinkamais darbuotojais.“;

               5)

               17 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
               „Jis taikomas iki 2014 m. rugsėjo 30 d.“

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
   Jis taikomas nuo 2013 m. spalio 1 d.

      Priimta Briuselyje 2013 m. rugsėjo 23 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         V. JUKNA

      (1)  2010 m. rugsėjo 21 d. Tarybos sprendimas 2010/565/BUSP dėl Europos Sąjungos misijos teikti patarimus ir paramą saugumo sektoriaus reformai Kongo Demokratinėje Respublikoje (EUSEC RD Congo) (OL L 248, 2010 9 22, p. 59).

      (2)  2012 m. rugsėjo 24 d. Tarybos sprendimas 2012/515/BUSP kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2010/565/BUSP dėl Europos Sąjungos misijos teikti patarimus ir paramą saugumo sektoriaus reformai Kongo Demokratinėje Respublikoje (EUSEC RD Congo) ir pratęsiamas jo galiojimas (OL L 257, 2012 9 25, p. 18).