title: 2004 m. kovo 31 d. EFTA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 62/04/COL, keturiasdešimt penktą kartą iš dalies keičiantis Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, iš dalies keičiant 24A skyrių: Valstybės pagalba jūrų transportui ir VIII priedą ir pasiūlymas imtis reikiamų priemonių

text:
13.9.2007

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 240/9

         EFTA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

   Nr. 62/04/COL
   2004 m. kovo 31 d.
   keturiasdešimt penktą kartą iš dalies keičiantis Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje, iš dalies keičiant 24A skyrių: „Valstybės pagalba jūrų transportui“ ir VIII priedą ir pasiūlymas imtis reikiamų priemonių
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA,
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (1), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (2), ypač į jo 24 straipsnį, 5 straipsnio 2 dalies b punktą, 3 protokolo I dalies 1 straipsnį ir 3 protokolo II dalies 18–19 straipsnius (3),
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį ELPA priežiūros institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą ELPA priežiūros institucija teikia pranešimus arba gaires dėl klausimų, nagrinėjamų EEE susitarime, jei tai aiškiai numatyta tame Susitarime arba Institucijos ir Teismo susitarime arba jei ELPA priežiūros institucija mano tai esant reikalinga,
   PRISIMINDAMA Procedūrines ir esmines taisykles valstybės pagalbos srityje (4), kurias ELPA priežiūros institucija priėmė 1994 m. sausio 19 d. (5),
   KADANGI 2004 m. sausio 17 d. Europos Bendrijų Komisija (toliau – EB Komisija) paskelbė komunikatą dėl Bendrijos valstybės pagalbos jūrų transportui gairių ir tinkamų priemonių pagal EB sutarties 88 straipsnio 1 dalį pasiūlymą (6),
   KADANGI šis komunikatas taip pat svarbus Europos ekonominei erdvei,
   KADANGI reikia užtikrinti, kad EEE valstybės pagalbos taisyklės būtų vienodai taikomos visoje Europos ekonominėje erdvėje,
   KADANGI pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus BENDRA INFORMACIJA II punktą ELPA priežiūros institucija, pasitarusi su EB Komisija, turi priimti teisės aktus, kurie atitiktų EB Komisijos priimtus teisės aktus,
   PASITARUSI su EB Komisija,
   PRISIMINDAMA, kad šiuo klausimu ELPA priežiūros institucija tarėsi su ELPA valstybėmis 2004 m. vasario 3 d. daugiašaliame susitikime,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

               1)

               Dabartinis Valstybės pagalbos gairių 24A skyrius ir VIII priedas iš dalies keičiami tekstu, pateiktu šio sprendimo priede. Siūlomos šio sprendimo priede pateiktos atitinkamos priemonės.

               2)

               ELPA valstybėms bus pranešta laišku, pridedant šio sprendimo kopiją ir priedą. ELPA valstybės prašomos vėliausiai iki 2004 m. birželio 30 d. pranešti apie pritarimą atitinkamoms priemonėms.

               3)

               Laikantis EEE susitarimo 27 protokolo d punkto nuostatų, Europos Komisija informuojama išsiunčiant jai šio sprendimo kopiją ir priedą.

               4)

               Sprendimas ir priedas skelbiami Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skiltyje ir EEE priede.

               5)

               Jeigu ELPA valstybės pritaria atitinkamų priemonių pasiūlymui, Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skiltyje ir EEE priede skelbiamas trumpas pranešimas.

               6)

               Sprendimas yra autentiškas anglų kalba.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. kovo 31 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Hannes HAFSTEIN

            Pirmininkas

         Einar M. BULL

            Kolegijos narys

      (1)  Toliau – EEE susitarimas.

      (2)  Toliau – Susitarimas dėl Priežiūros institucijos ir Teismo.

      (3)  Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolas su pakeitimais, padarytais ELPA valstybių 2001 m. gruodžio 10 d. Pakeitimai įsigaliojo 2003 m. rugpjūčio 28 d.

      (4)  Iš pradžių paskelbtos OL L 231, 1994 9 3, ir jo EEE priede Nr. 32 tą pačią dieną, su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2004 3 17 Kolegijos sprendimu Nr. 41/04/COL, dar nepaskelbtos.

      (5)  Toliau – Valstybės pagalbos gairės.

      (6)  OL C 13, 2004 1 17, p. 3.

      PRIEDAS

         „24A.   VALSTYBĖS PAGALBA JŪRŲ TRANSPORTUI (1)

         24A.1.   Įžanga

                     (1)

                     Jūrų transporto paslaugos yra itin svarbios Europos ekonominei erdvei. EEE jūrų transportas ir su juo susijusi veikla ir toliau yra vieni svarbiausių pasaulyje. EB Komisijos baltojoje knygoje „Europos transporto politika 2010 metams: laikas apsispręsti“ (2) pabrėžiama jūrų transporto paslaugų svarba Bendrijos ekonomikai ir teigiama, kad 90 % Bendrijos prekių į kitas šalis gabenama jūromis. Trumpaisiais nuotoliais jūra iš vienų EB valstybių į kitas gabenama 69 % prekių (41 %, jei įskaitomas vidaus transportas).

                     (2)

                     Nuo 8-ojo dešimtmečio Europos laivynas pradėjo konkuruoti su laivais, įregistruotais trečiosiose šalyse, kuriose ne itin paisoma galiojančių tarptautinės socialinės apsaugos ir saugos taisyklių.

                     (3)

                     Europoje įregistruotų laivų konkurencingumo stoka buvo pripažinta 9-ojo dešimtmečio pabaigoje ir, kadangi nebuvo suderintų Europos priemonių, keletas EEE valstybių priėmė skirtingas pagalbos jūrų transportui priemones. Priimtos strategijos ir biudžetai priemonėms įgyvendinti skirtingose EEE valstybėse skiriasi priklausomai nuo tų valstybių požiūrio į valstybės pagalbą arba jūrų transporto sektoriaus svarbos valstybei.

                     (4)

                     Be to, siekdamos skatinti laivų perregistravimą, EEE valstybės sušvelnino įguloms taikomas taisykles, t. y. sukūrė antruosius registrus.

                     (5)

                     Antruosius registrus sudaro „ofšoriniai registrai“, priklausantys didesnę ar mažesnę autonomiją nuo EEE valstybių turinčioms teritorijoms, ir „tarptautiniai registrai“, kurie tiesiogiai priskiriami juos sukūrusiai valstybei.

                     (6)

                     Nepaisant dėtų pastangų, didelė dalis EEE laivyno ir toliau registruojama su trečiųjų šalių vėliavomis. Taip yra todėl, kad atviros registracijos politiką, kuri kartais vadinama „patogios šalies vėliava“, taikančių trečiųjų šalių registrai, palyginti su EEE valstybių registrais, ir toliau turi didelį konkurencinį pranašumą.

               24A.1.1.   Pagalba laivybos pramonei

                     (1)

                     Atsižvelgdama į EB valstybių narių, susiduriančių su didesne konkurencija, kurią sudaro su Bendrijai nepriklausančių šalių vėliava plaukiojantys laivai, pagalbos sistemų skirtumus, 1989 m. EB Komisija, siekdama užtikrinti EB valstybių narių veiksmų darnumą, parengė pirmąsias gaires šioje srityje. Tačiau šis metodas nebuvo veiksmingas, o Bendrijos laivynas toliau mažėjo. Gairės buvo peržiūrėtos ir 1997 m. buvo išleistas komunikatas, nustatantis naujas valstybės pagalbos jūrų transportui gaires (3).

                     (2)

                     1989 m. gairės nebuvo įtrauktos į įsigaliojusį EEE susitarimą. Tačiau EEE susitarimo pagrindinės valstybės pagalbos nuostatos buvo visos taikomos jūrų transporto sektoriui, o Institucija laikėsi nuomonės, kad 1989 m. Komisijos gairės dėl pagalbos laivybos įmonėms yra svarbios EEE. 1997 m. komunikatas buvo įtrauktas į Institucijos Valstybės pagalbos gaires kaip 24A skyrius. Į dabartinį 24A skyrių įtrauktos EB Komisijos 2004 m. gairės (4).

                     (3)

                     Svarbiausias pastarųjų metų įvykis, susijęs su EEE valstybių pagalbos jūrų transportui priemonėmis, yra vienodo tonažo apmokestinimo sistemos („tonažo mokesčio“) taikymo išplėtimas Europoje. Tonažo mokestis buvo pirmiausia įvestas Graikijoje, po to palaipsniui įvestas Nyderlanduose (1996 m.), Norvegijoje (1996 m.), Vokietijoje (1999 m.), Jungtinėje Karalystėje (2000 m.), Danijoje, Ispanijoje ir Suomijoje (2002 m.) ir Airijoje (2002 m.). Belgija ir Prancūzija taip pat nusprendė įvesti mokestį 2002 m., o Italijos vyriausybė šią galimybę svarsto.

               24A.1.2   Įvykių po 1997 m. gairių priėmimo apžvalga

                     1)

                     2004 m. gairių įžanginiame skyriuje EB Komisija apibūdina EB valstybių narių pasiūlytas ir EB Komisijos patvirtintas priemones, lyginamas su 1997 m. gairių bendraisiais tikslais. EB Komisija, remdamasi statistiniais duomenimis ir 2002 m. pradžioje EB valstybėms narėms pateikto klausimyno atsakymais, surinko svarbią informaciją. Institucija paragino ELPA valstybes užpildyti tą patį klausimyną, o atsakymus pateikė EB Komisijai. Remdamasi klausimyne pateiktais ELPA valstybių atsakymais ir pranešimų jūrų transporto sektoriuje patirtimi, Institucija gali patvirtinti, kad EB Komisijos 2004 m. komunikate apibūdintos bendrosios tendencijos taip pat būdingos ir visai EEE.

               a)   EEE laivyno konkurencingumas

                     2)

                     Remdamasi EB valstybių narių atsakymais į Komisijos 2002 m. viduryje pateiktą klausimyną ir naujausiais statistiniais duomenimis (5), Komisija padarė išvadą, kad tose EB valstybėse narėse, kurios įvedė pagalbos priemones, ypač mokesčių lengvatas, bendrai visuose registruose su nacionaline vėliava buvo iš naujo įregistruota didelė dalis tonažo. Nuo specialaus laivybos mokesčių režimo Norvegijoje įgyvendinimo (6), su nacionaline vėliava plaukiojantis prekybinis laivynas pasipildė 89 laivais, t. y. išaugo 6 % (1996–2001 m.). 1989–2001 m. laikotarpiu EB valstybių narių registrų dalis visame pasaulio tonaže šiek tiek sumažėjo. Augant pasaulio laivybai, su trečiųjų šalių vėliavomis registruotas Bendrijos valdomas laivynas plėtėsi sparčiau negu su EB valstybių narių vėliavomis registruotas laivynas. Su užsienio šalių vėliavomis plaukiojančių Norvegijai priklausančių laivų skaičius padidėjo nuo 425 1996 m. sausio 1 d. iki 702 2001 m. sausio 1 d.

               b)   Užimtumo tendencijos

                     3)

                     EB Komisija pastebėjo, kad sumažėjo Bendrijos laivuose dirbančių jūrininkų bendras skaičius, bet pažymėjo, kad reikia atsižvelgti į išaugusį laivų našumą ir 1997–2001 m. vykusį Bendrijos laivyno atnaujinimą ir pažangių technologijų įdiegimą. Dėl to reikia mažiau, bet labiau kvalifikuotos darbo jėgos. Komisija pastebėjo, kad su Bendrijos vėliava plaukiojančiuose laivuose dirba vis daugiau trečiųjų šalių jūrininkų. Šią tendenciją Komisiją paminėjo ir 2001 m. komunikate dėl jūrininkų mokymo ir įdarbinimo (7). Norvegijos ir EEE šalių jūrininkų skaičius Norvegijai priklausančiuose laivuose sumažėjo 3 % 1999–2000 m. laikotarpiu, o kitų šalių jūrininkų skaičius išaugo.

               c)   Bendras įnašas į ekonominę veiklą

                     4)

                     Jūrų pramonė yra neatsiejamai susijusi su jūrų transportu. Šis glaudus ryšis skatina imtis priemonių, siekiant išlaikyti nuo EEE laivybos priklausomą laivyną. Kadangi jūrų transportas yra bendros transporto grandinės, ir ypač jūrų pramonės grandinės, dalis, priemonės išlaikyti Europos laivyno konkurencingumą taip pat yra susijusios su jūrų pramone susijusiomis investicijomis sausumoje (8), jūrų transporto poveikiu EEE ekonomikai ir užimtumui.

                     5)

                     Laivybos ir viso jūrų pramonės komplekso svarba minimose šalyse nėra vienoda. EB Komisijos atliktame tyrime, į kurį įtraukta 15 EB valstybių ir Norvegija, Europos jūrų pramonės komplekso dalies ir jo tiesioginio ekonominio poveikio svarbą rodo šie skaičiai: 1,55 mln. tiesioginių darbuotojų ir 160 mlrd. eurų apyvarta 1997 m. (apytiksliai 2 % Bendrijos BVP) (9). Kaip pavyzdžius galima pateikti Norvegijos (2 % BVP sukuria jūrinė dalis (10)), Danijos (3 % BVP sukuria jūrų pramonės kompleksas), Graikijos (2,3 %) ir Nyderlandų (2 %) duomenis.

                     6)

                     Šiomis aplinkybėmis svarbu pažymėti, kad Bendrijoje vykdančių veiklą Europos operatorių valdomas laivynas ir toliau sudaro apytiksliai 34 % pasaulio tonažo, kuris per tą laikotarpį išaugo 10 %. Atsižvelgiant į jūrų pramonės mobilumą ir trečiųjų šalių siūlomą infrastruktūrą, galima daryti išvadą, kad pagalbos priemonės jūrų transportui gali padėti išvengti giminingų pramonės šakų perkėlimo.

                     7)

                     Remdamasi šiais duomenimis, EB Komisija priėjo išvados, kad ten, kur buvo imtasi priemonių, laikantis 1997 m. gairių, Bendrijos registrų ir laivyno struktūrinis mažėjimas buvo sustabdytas bei bent iš dalies buvo pasiekti Komisijos iškelti tikslai. Remdamasi atliktais tyrimais jūrų transporto srityje, Institucija pastebi, kad laivai ir toliau registruojami kitose šalyse, o priemonės, kurių imtasi laikantis Institucijos gairių ankstesnio 24A skyriaus, gali šią tendenciją sustabdyti. Pagal bendrą tonažą ir Norvegijoje registruotą tonažą, Norvegijos laivyno dalis sudarė 4 % viso pasaulio laivyno 1998–2000 m. (11)

                     8)

                     Atvirų registrų dalis pasaulio tonaže ir toliau didėjo, t. y. išaugo nuo 43 % 1996 m. iki 54 % 2001 m., ir nepanašu, kad didėjantis jūrininkų iš trečiųjų šalių įdarbinimas laivyne pasikeistų. Veiksmai, kurių buvo imtasi pastaraisiais metais, turi būti ir toliau tęsiami, bet turi būti geriau orientuoti. Aktyviau reikėtų ieškoti EEE jūrininkų įdarbinimą skatinančių priemonių.

                     9)

                     Priemonių, kurių ėmėsi ELPA valstybės ir kurioms pritarė Institucija, rezultatai turi būti sistemiškai analizuojami.

                     10)

                     Nors iš esmės pagalba veiklai turėtų būti išimtinė, laikina ir mažėjanti, Institucija mano, kad valstybės pagalba EEE laivybos pramonei gali būti pateisinama, ir kad po 1997 m. gairių priėmimo taikyta strategija buvo teisinga. Todėl dabartinis Gairių 24A skyrius yra grindžiamas tuo pačiu pagrindiniu požiūriu.

               24A.2.   Peržiūrėtų valstybės pagalbos gairių taikymo sritis ir bendrieji tikslai

                     1)

                     Šiomis ankstesnį 24A skyrių pakeisiančiomis gairėmis (12) siekiama nustatyti kriterijus, kuriais remiantis Institucija pritars valstybės pagalbai jūrų transportui, laikantis EEE valstybės pagalbos taisyklių ir tvarkos, bei remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu ir (arba) 59 straipsnio 2 dalimi.

                     2)

                     Pagalbos schemos neturėtų būti vykdomos kitų ELPA valstybių ūkių sąskaita ir turi neiškraipyti konkurencijos tarp Susitariančiųjų šalių taip, kad tai prieštarautų bendram interesui. Valstybės pagalba turi apsiriboti tik tikslais, kuriuos būtina pasiekti, ir skiriama laikantis skaidrumo principo. Visada būtina atsižvelgti į visą valdžios institucijų (nacionaliniu, regioniniu ir vietos lygmeniu) skiriamos pagalbos bendrąjį poveikį.

                     3)

                     Šios gairės taikomos jūrų transporto veiklai, apibrėžiamai Reglamente (EEB) Nr. 4055/86 (13), įtrauktame į EEE susitarimą kaip EEE susitarimo XIII priedo 53 punktas, ir Reglamente (EEB) Nr. 3577/92 (14), įtrauktame į EEE susitarimą kaip EEE susitarimo XIII priedo 53 punktas (15), t. y. „prekių ir asmenų gabenimui jūra“. Tam tikros gairių dalys taip pat taikomos vilkimui ir dugno valymui.

               24A.2.1.   Peržiūrėtų Valstybės pagalbos gairių taikymo sritis

                     1)

                     Šios gairės taikomos bet kokiai ELPA valstybių ar iš valstybinių išteklių suteiktai pagalbai jūrų transportui. Pagalba apima bet kokia forma valdžios institucijų (nacionaliniu, regioniniu, provincijos, apskrities ar vietos lygmeniu) finansuojamą pagalbą, teikiančią finansinį pranašumą. Šiame kontekste „valdžios institucijų“ sąvoka gali apimti ir valstybines įmones bei valstybės valdomus bankus. Susitarimai, kuriais valstybė teikia garantijos paskoloms ar kitokiai komercinių bankų finansavimui gauti, taip gali būti apibrėžiami kaip pagalba. Gairėse pagalbos gavėjai nėra skirstomi pagal jų teisinę struktūrą (įmonės, partnerystės ar asmenys), nuosavybės formą (valstybės ar privačią), o įmonės sąvoka apima visus kitus juridinio asmens tipus.

                     2)

                     Šios gairės netaikomos pagalbai laivų statybai (kaip apibrėžiama Institucijos valstybės pagalbos gairių 24B skyriuje ar bet kuriame paskesniame dokumente). Investicijos į infrastruktūrą paprastai nėra laikomos valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, jei valstybė leidžia visiems operatoriams vienodai ir nemokamai naudotis infrastruktūra. Tačiau Institucija gali tikrinti tokias investicijas, jei jos gali duoti tiesioginės ar netiesioginės naudos konkretiems laivų savininkams. Institucija taip pat nustatė principą, kad valdžios institucijų įmonei skiriama pagalba tokiomis sąlygomis, kurios būtų priimtinos privačiam investuotojui, veikiančiam normaliomis rinkos ekonomikos sąlygomis, nelaikoma valstybės pagalba.

               24A.2.2.   Peržiūrėtų Valstybės pagalbos gairių bendrieji tikslai

                     1)

                     Didesnis skaidrumas valstybės pagalbos srityje yra būtinas, kad ne tik šalių institucijos plačiąja prasme, bet ir įmonės bei asmenys žinotų savo teises ir pareigas. Šios Gairės turėtų padėti siekti šio tikslo ir išaiškinti, kokios valstybės pagalbos schemos gali būti taikomos remti EEE jūrinį interesą, siekiant

                                 —

                                 gerinti saugų, veiksmingą, aplinkai nekenkiantį jūrų transportą,

                                 —

                                 skatinti įregistruoti arba perregistruoti laivus EEE valstybių registruose,

                                 —

                                 stiprinti jūrų pramonės kompleksą EEE valstybėse, tuo pačiu išlaikant pasaulio rinkose konkurencingą laivyną,

                                 —

                                 išlaikyti ir gerinti žinias ir patirtį laivybos srityje ir užtikrinti bei skatinti Europos jūrininkų įdarbinimą,

                                 —

                                 skatinti naujas paslaugas trumpųjų nuotolių laivybos jūra srityje (16).

                     2)

                     Valstybės pagalba gali būti skiriama tik EEE valstybių registruose esantiems laivams. Tačiau kai kuriais išimtiniais atvejais pagalba gali būti skiriama registruose esantiems laivams pagal šių gairių VIII priedo 3 punktą, su sąlyga, kad:

                                 —

                                 laivai atitinka tarptautinius standartus ir laikomasi EEE teisės aktų, be kita ko susijusių su sauga, aplinkos apsaugos veiksmingumu ir darbo sąlygomis laivuose,

                                 —

                                 laivus eksploatuoja EEE valstybėse veikiančios įmonės,

                                 —

                                 laivų savininkas yra įkūręs įmonę EEE ir atitinkama valstybė įrodo, kad registras tiesiogiai padeda siekti pirmiau išvardytų tikslų.

                     3)

                     Be to, nuo laivo vėliavos nepriklausančioms pagalbos priemonėms gali būti pritariama tam tikrais išimtiniais atvejais, kai tai yra naudinga Susitariančiųjų šalių bendriems tikslams.

               24A.3.   Mokestinės ir socialinės priemonės konkurencingumui didinti
         24A.3.1.   Bendrovių laivų savininkių apmokestinimas

                     1)

                     Daug trečiųjų šalių parengė kai kuriais atvejais veiksminga tarptautinių paslaugų infrastruktūra paremtus laivybos registrus, kurie vilioja laivų savininkus patrauklesne nei EEE valstybėse mokesčių sistema. Mažesni mokesčiai skatina įmones ne tik perregistruoti savo laivus, bet ir svarstyti verslo perkėlimo galimybę. Reikia pabrėžti, kad šiuo metu nėra veiksmingų tarptautinių taisyklių tokiai mokesčių konkurencijai riboti ir esama mažai administracinių, teisinių ar techninių kliūčių išregistruoti laivus iš EEE valstybės registro. Šiuo atveju geriausias sprendimas – sukurti sąžiningesnes sąlygas konkuruoti su patogios šalies vėliavomis plaukiojančiais laivais.

                     2)

                     Apskritai EEE arba ELPA valstybės mokesčių sistema nėra reglamentuojama EEE susitarime. Kai kuriais atvejais tokia sistema gali turėti pasekmių, dėl kurių ji patektų į EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalies taikymo sritį (17). Kol kas nėra įrodymų, kad programos iškraipytų konkurenciją tarp Susitariančiųjų šalių tiek, kad tai prieštarautų bendram interesui. ELPA valstybių požiūris į pagalbą laivybai tampa vis vienodesnis. Laivų perregistravimas iš vienos EEE valstybės į kitą vyksta labai retai. EEE valstybės konkuruoja su trečiosiomis šalimis mokesčių srityje, nes registruodami laivus trečiosiose šalyse laivų savininkai turi galimybę gerokai sumažinti išlaidas, nei registruodami laivus EEE registruose.

                     3)

                     Dėl šios priežasties daugelis EEE valstybių ėmėsi konkrečių priemonių gerinti bendrovėms laivų savininkėms taikomas mokesčių sąlygas, pavyzdžiui, pagreitintą investicijų į laivus nuvertėjimą ar teisę pasilikti pelną, gautą pardavus laivus, kelerius metus nemokant mokesčių, jei pelnas investuojamas į laivus.

                     4)

                     Šios laivybai taikomos mokesčių sumažinimo priemonės yra laikomos valstybės pagalba. Lygiai taip pat įprasto įmonių pelno mokesčio sistemos pakeitimas tonažo mokesčiu yra laikomas valstybės pagalba. „Tonažo mokestis“ reiškia, kad laivo savininkas moka mokestį, tiesiogiai susijusį su eksploatuojamu tonažu. Tonažo mokestis mokamas nepriklausomai nuo įmonės faktinio pelno ar nuostolių.

                     5)

                     Nustatyta, kad tokios priemonės padeda išlaikyti aukštos kokybės darbo vietas jūrų sektoriuje sausumoje, pavyzdžiui, tiesiogiai su laivyba susijusio vadovaujančio personalo darbo vietas ir darbo vietas jai artimoje veikloje (draudimo, tarpininkavimo ir finansų). Atsižvelgiant į tokios veiklos svarbą Susitariančiųjų šalių ūkiams ir siekiant pirmiau minėtų tikslų, tokioms mokesčių lengvatoms iš esmės galima pritarti. Kokybiškų darbo vietų išsaugojimas ir EEE valstybėse veikiančios konkurencingos laivybos pramonės skatinimas taikant mokesčių lengvatas, kartu su mokymų ir saugos didinimo iniciatyvomis, padės vystyti Europos laivybą pasaulio rinkoje.

                     6)

                     Institucija supranta, kad šiandien laivų savininkai pajamas gauna eksploatuodami laivus su skirtingomis vėliavomis, pavyzdžiui į užsakomuosius reisus plaukia laivai su užsienio šalių vėliavomis arba eksploatuojami susivienijimams priklausančių partnerių laivai. Taip pat pripažįstama, kad vadovaujančio personalo ir pagalbinės veiklos perkėlimas į kitas šalis ir toliau tęstųsi, jei laivų savininkui būtų finansiškai naudinga turėti atskiras įmones ir vykdyti atskirą su EEE valstybių vėliavomis plaukiojančių laivų ir kitų laivų pajamų apskaitą. Ypač tai pasakytina, pavyzdžiui, apie laivo, plaukiojančio ne su EEE šalies vėliava, pajamas, kurios gali būti apmokestinamos visu įmonių pajamų mokesčio tarifu EEE valstybėje arba nedideliu mokesčiu užsienio šalyje, jei įrodoma, kad vadovaujantis personalas dirba užsienio šalyje.

                     7)

                     Valstybės pagalbos jūrų transportui tikslas – skatinti EEE laivynų konkurencingumą pasaulio laivybos rinkoje. Todėl mokesčių lengvatų schemos turėtų būti taikomos su EEE vėliava plaukiojantiems laivams. Tačiau išimtiniais atvejais mokesčių lengvatų schemoms gali būti pritariama, kai jos taikomos visam laivynui, kurį eksploatuoja laivų savininkas, įsteigęs įmonę EEE valstybės teritorijoje, kurioje taikomas įmonių pajamų mokestis, su sąlyga, kad galima įrodyti, jog strateginis ir komercinis laivų valdymas vykdomas EEE teritorijoje, ir kad vykdoma veikla yra naudinga EEE ekonominei veiklai ir užimtumui. EEE valstybės pateikiami įrodymai šiam ekonominiam ryšiui pagrįsti turėtų apimti išsamią informaciją apie turimus ir eksploatuojamus EEE valstybės registruose esančius laivus, duomenis apie EEE piliečius, dirbančius laivuose ir sausumoje bei investicijas į ilgalaikį turtą. Reikia pabrėžti, kad pagalba turi būti būtina norint į EEE susigrąžinti strateginį ir komercinį laivų valdymą, o schemos naudos gavėjams turi būti taikomas EEE įmonių pelno mokestis. Be to, Institucija prašo pateikti bet kokius turimus įrodymus, kad laivai, kuriuos eksploatuoja iš šių priemonių naudos gaunančios įmonės, atitinka tarptautinius ir EEE saugos standartus bei darbo laivuose sąlygas.

                     8)

                     Kaip teigiama ankstesnėje pastraipoje, negalima pamiršti, kad iš esmės mokesčių lengvatų schemos gali būti taikomos tik su EEE valstybių vėliava plaukiojantiems laivams. Prieš skiriant (ar patvirtinant) išimtinę pagalbą laivynams, kuriuose taip pat esama su kitų šalių vėliavomis plaukiojančių laivų, EEE valstybės turi užtikrinti, kad pagalbą gaunančios įmonės įsipareigotų padidinti ar bent jau išlaikyti su EEE valstybės vėliava plaukiojančio laivyno, kurį jos eksploatuoja pradedant taikyti šias gaires, tonažo dalį. Kai įmonė valdo laivus eksploatuojančias bendroves, kaip apibrėžiama septintosios Tarybos direktyvos 83/349/EEB (18) 1 straipsnyje, kuris įtrauktas į EEE susitarimą kaip XXII priedo 4 punktas, anksčiau minėtas tonažo dalies reikalavimas bus bendrai taikomas pagrindinei bendrovei ir pavaldžiajai įmonei. Jei įmonė (ar jų grupė) šio reikalavimo nesilaiko, atitinkama EEE valstybė neturėtų skirti daugiau mokesčių lengvatų tos įmonės papildomai eksploatuojamiems laivams, plaukiojantiems su ne EEE valstybės vėliava, nebent viso tonažo, kuriam taikoma mokesčių lengvata EEE valstybėje, EEE šalių vėliavos laivų dalis vidutiniškai nesumažėjo per kitoje pastraipoje nurodytą ataskaitinį laikotarpį. ELPA valstybė privalo informuoti Instituciją apie leidžiančios nukrypti nuostatos taikymą. Šioje pastraipoje išdėstyti EEE tonažo dalies reikalavimai nėra taikomi įmonėms, eksploatuojančioms bent 60 % savo tonažo su EEE šalies vėliava.

                     9)

                     Visais atvejais, kai mokesčių schemos patvirtinamos remiantis pirmiau išdėstyta išimtimi, ir siekiant sudaryti sąlygas ELPA valstybei kas trečius metus parengti 24A.12 dalyje (žr. „Galutinės pastabos“) numatytą ataskaitą, pagalbos gavėjai privalo pateikti atitinkamai ELPA valstybei įrodymus, kad per minėtą laikotarpį buvo laikomasi leidžiančios nukrypti nuostatos sąlygų dėl vėliavos. Be to, būtina pateikti įrodymus, kad naudos gavėjo laivynas laikėsi ankstesnėje pastraipoje išdėstytų tonažo dalies reikalavimų, ir kad kiekvienas laivyno laivas atitinka tarptautinius ir EEE standartus, taip pat susijusius su sauga, aplinkos apsauga ir darbo sąlygomis laivuose. Jei pagalbos gavėjai tokių įrodymų nepateikia, jie nebegali naudotis schemos teikiamomis mokesčių lengvatomis.

                     10)

                     Taip pat reikėtų pažymėti, kad nors pagalba pagal minėtas mokesčių schemas yra skirta EEE įsikūrusioms laivybos bendrovėms, tam tikros EEE įsteigtos laivų valdymo įmonės taip pat gali atitikti reikalavimus lengvatoms gauti pagal tas nuostatas. Laivus valdančios bendrovės yra subjektai, laivų savininkams teikiantys įvairias paslaugas, kaip antai: techninis laivų tikrinimas, įgulų samdymas ir mokymas, įgulų valdymas, laivų eksploatavimas. Tam tikrais atvejais laivų valdytojams patikimas ir techninis laivų valdymas bei laivo įgulos valdymas. Tokiu atveju, vykdydami transporto operacijas, jie veikia kaip įprastiniai „laivų savininkai“. Be to, kaip ir laivybos pramonėje, taip ir šiame sektoriuje pastebima stiprėjanti konkurencija. Dėl šių priežasčių yra tikslinga mokesčių lengvatų taikymo galimybę išplėsti šiai laivų valdytojų kategorijai.

                     11)

                     Laivus valdančioms įmonėms gali būti skirta pagalba tik už tuos laivus, kuriuose jiems patikėtas visas techninis valdymas ir laivų įgulos valdymas. Norėdamos pasinaudoti pagalba, tokios bendrovės turi prisiimti visą atsakomybę už laivo eksploatavimą, taip pat visas ISM kodekse (19) numatytas pareigas ir atsakomybę. Jei laivų valdytojai taip pat teikia kitas specializuotas paslaugas, netgi susijusias su laivo eksploatavimu, būtina užtikrinti atskirą tokios veiklos, neatitinkančios mokesčių lengvatų schemos reikalavimų, apskaitą. Pirmiau išdėstyti reikalavimai, susiję su EEE valstybės vėliavos dalimi, taip pat taikomi laivų valdymo bendrovėms (20).

                     12)

                     Šios gairės taikomos tik jūrų transportui. Institucija gali pripažinti, kad kitų laivų, naftos platformų ir t. t. vilkimas jūroje patenka į šį apibrėžimą.

                     13)

                     Institucija taip pat supranta, kad tam tikrais atvejais EEE valstybės leidžia pagalba pasinaudoti darbui jūroje pritaikytiems vilkikams, nors jie retai dirba arba niekada nedirba jūroje. Todėl naudinga šiose gairėse išdėstyti, kokios pozicijos laikysis Institucija šiuo klausimu.

                     14)

                     Vilkimas patenka į šių gairių taikymo sritį tik jei 50 % vilkiko vykdomos vilkimo veiklos per tam tikrus metus yra priskiriama „jūrų transporto“ veiklai. Laukimo laikas gali būti proporcingai įtraukiamas į vilkiko bendros veiklos, laikomos „jūrų transporto“ veikla dalį. Būtina pabrėžti, kad vilkimo veikla, kuri vykdoma, inter alia, uostuose, arba kuri reiškia pagalbą savaeigiam laivui pasiekti uostą, šiose gairėse nėra laikoma „jūrų transportu“. Vilkimo veiklos atveju neleidžiama nukrypti nuo EEE vėliavos reikalavimo.

                     15)

                     Pastarųjų metų patirtis rodo, kad dugno valymo veiklos atžvilgiu taip pat reikia pateikti keletą pastabų.

                     16)

                     Dugno valymo veikla iš principo neatitinka pagalbos jūrų transportui reikalavimų. Tačiau įmonių apmokestinimo tvarka (pvz., tonažo mokestis) gali būti taikoma toms žemsiurbėms, kurių „jūrų transporto“ veikla, t. y. išgautų medžiagų gabenimas jūra, sudaro daugiau kaip 50 % jų metinio darbo laiko, ir taikoma tik tokiai transporto veiklai. Reikalavimus atitinka tik EEE valstybėje įregistruotos žemsiurbės (neleidžiama nukrypti nuo EEE vėliavos reikalavimo). Tokiais atvejais būtina vykdyti atskirą jūrų transporto veiklos apskaitą (21).

                     17)

                     Galiausiai tonažo mokesčių sistemų, apie kurias informuojama EB Komisija, vertinimo metodą iki šiol sudarė keli etapai: numanomas laivų savininkų pelnas apskaičiuojamas taikant sąlyginį pelno tarifą jų turimam tonažui, o apskaičiuotai sumai taikomas toje valstybėje galiojantis įmonių pelno mokestis. Gauta suma – mokėtinas tonažo mokestis.

                     18)

                     Iki šiol EB valstybių narių pateikti sąlyginiai pelno tarifai buvo vienodi. Tačiau kadangi įmonių pelno mokesčiai įvairiose EB šalyse labai skiriasi, mokėtini tonažo mokesčiai už tą patį tonažą įvairiose šalyse gali būti labai skirtingi. Siekiant išlaikyti dabartinę teisingą pusiausvyrą, EB Komisija nustatė, kad ji pritars tik toms mokesčius už tą patį tonažą padidinančioms schemoms, kurios atitinka jau patvirtintas schemas. Remdamasi patirtimi, Institucija pastebi, kad kai kurios valstybės, užuot skaičiavusios numanomą pelną, kuris apmokestinamas įprastiniu įmonių pelno mokesčio tarifu, gali nuspręsti nustatyti konkretų tonažo mokesčio tarifą. Institucija taip pat stengsis išlaikyti teisingą pusiausvyrą jau patvirtintų sistemų atžvilgiu.

                     19)

                     Visais atvejais schemų teikiama nauda turi padėti plėtoti laivybos sektorių ir užimtumą, kartu remiant Susitariančiųjų šalių bendrąjį interesą. Taigi, pirmiau minėtos mokesčių lengvatos skirtos tik laivybos veiklai. Tais atvejais, kai bendrovė laivų savininkė verčiasi ir kita komercine veikla, bus reikalaujama skaidrios apskaitos, kad būtų išvengta mokesčių lengvatų taikymo su laivyba nesusijusiai veiklai. Tokia strategija turėtų padėti EEE laivybai tapti konkurencinga, o mokesčių lygis taptų panašesnis į mokesčių lygį kitose šalyse, tačiau tuo pačiu metu būtų išlaikytas įprastinis kitai veiklai ir akcininkų bei direktorių atlygiui taikomas EEE valstybių mokesčių lygis.

               24A.3.2.   Darbo jėgos sąnaudos

                     1)

                     Kaip buvo minėta anksčiau, jūrų transporto sektorius susiduria su didele tarptautine konkurencija. Todėl pagalbos priemonės jūrų sektoriui turėtų sumažinti EEE laivų savininkų bei jūrininkų mokamų mokesčių bei kitų sąnaudų naštą, kad ji atitiktų pasaulyje galiojančias normas. Priemonės turėtų tiesiogiai skatinti sektoriaus plėtojimą ir didinti užimtumą, o ne teikti bendrą finansinę paramą.

                     2)

                     Siekiant šių tikslų, EEE laivybos srityje turėtų būti leidžiami šie su darbo jėgos sąnaudomis susiję veiksmai:

                                 —

                                 EEE valstybėje registruotuose laivuose dirbančių EEE jūrininkų socialinio draudimo įmokų sumažinimas,

                                 —

                                 EEE valstybėje registruotuose laivuose dirbančių EEE jūrininkų pajamų mokesčio sumažinimas.

                           Šiame punkte „EEE jūrininkai“ apibrėžiami taip:

                                 —

                                 EEE valstybių piliečiai, dirbantys laivuose (įskaitant ro-ro keltus (22)) , teikiančiuose reguliaraus keleivių gabenimo paslaugas tarp EEE uostų,

                                 —

                                 visais kitais atvejais – visi mokesčius ir (arba) socialinio draudimo įmokas EEE valstybėje mokantys jūrininkai.

                     3)

                     1997 m. gairėse mokesčių sumažinimas buvo leidžiamas visiems EEE valstybėje registruotuose laivuose dirbantiems jūrininkams, EEE valstybėje mokantiems mokesčius ir socialinio draudimo įmokas. Tačiau paaiškėjo, kad Europos laivų savininkai susiduria su vis didėjančia tarptautine konkurencija krovinių gabenimo srityje, o konkurencija keleivių gabenimo reguliariais maršrutais tarp EEE uostų nėra tokia didelė. Todėl pirmuoju atveju pagrindinis pagalbos tikslas yra padidinti Europos laivybos pramonės konkurencingumą. Draudimas šiuo atveju EEE valstybėms suteikti mokesčių lengvatas visiems jūrininkams turėtų labai neigiamą poveikį Europos laivų savininkų konkurencingumui ir paskatintų laivų išregistravimą iš EEE registrų. Tuo pačiu pastebima, kad EEE valstybių piliečių užimtumo skaičiai (tiek procentine išraiška, tiek absoliučiais skaičiais) keleivių gabenimo EEE teritorijoje reguliariais maršrutais yra labai reikšmingi. Šiuo atveju pagalbos prioritetas yra EEE darbo vietų apsauga. Dėl vidinių, su mokesčiais susijusių priežasčių, kai kurios EEE valstybės yra linkusios netaikyti pirmiau minėtų sumažintų tarifų, o gali iš dalies arba visai grąžinti laivų savininkų dėl tokios rinkliavos patirtas išlaidas. Tokia strategija iš esmės gali būti laikoma analogiška pirmiau minėtai sumažintų tarifų sistemai, su sąlyga, kad egzistuoja aiškus ryšis su rinkliava, nėra galimybės gauti per didelę kompensacijos sumą, o sistema yra skaidri ir apsaugota nuo piktnaudžiavimo.

                     4)

                     Kai dėl vilkimo ir dugno valymo veiklos (išgautų medžiagų gabenimas jūra) dalies jūrų transporte, pagalba EEE jūrininkų užimtumui skatinti taip pat gali būti skiriama pagal šiame punkte išdėstytas taisykles, bet tik tuo atveju, jeigu pagalba yra susijusi su EEE jūrininkais, dirbančiais EEE įregistruotuose jūrų laivuose, savaeigiuose vilkikuose arba žemsiurbėse, kurie bent 50 % darbo laiko atlieka vykdo jūrų transporto jūroje veiklą (23).

                     5)

                     Galiausiai būtina prisiminti, kad pagalbai užimtumui taikoma bendroji išimtis, numatyta 2002 m. gruodžio 12 d. Komisijos reglamente Nr. 2204/2002 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai užimtumui (24), įtrauktą į EEE susitarimą kaip XV priedo 1g punktas (25), kuris taip pat taikomas jūrų transportui.

               24A.4.   Įgulai skiriama pagalba
         Įgulai skiriama pagalba gali sumažinti EEE jūrininkų, ypač dirbančių tolimaisiais maršrutais jūra plaukiojančiuose laivuose, įdarbinimo sąnaudas. Pagalba, kuriai taikomos ribos (išdėstytos 24A.11 skyriuje), gali būti skiriama mokėjimų ar kompensacijos forma padengti sąnaudas, susidariusias repatrijuojant EEE jūrininkus, dirbančius EEE valstybių registruose įregistruotuose laivuose.
         24A.5.   Investicinė pagalba

                     1)

                     Subsidijos transporto parko atnaujinimui nėra būdingos kitų transporto rūšių, pavyzdžiui, krovinių gabenimo keliais ar oro transporto atveju. Kadangi tokios pagalbos schemos iškraipo konkurenciją, Institucija nebus linkusi pritarti tokioms schemoms, išskyrus tuos atvejus, kai pagalbos schemos yra struktūrinės reformos, skirtos sumažinti bendrą laivyno pajėgumą, dalis.

                     2)

                     Investicijos skiriamos laikantis šių gairių 24B straipsnio ar bet kokių kitų EEE teisės aktų arba juos pakeisiančių gairių.

                     3)

                     Remiantis šiomis gairėmis, pagal jūrų saugos politiką, kita investicinė pagalba vis dėlto gali būti leidžiama tam tikromis ribotomis aplinkybėmis, siekiant gerinti EEE valstybių registruose įregistruotų laivų įrangą arba skatinti saugių ir švarių laivų eksploatavimą. Taigi, pagalba gali būti leidžiama siekiant atnaujinti EEE įregistruotus laivus, kad jie atitiktų standartus, viršijančius privalomus saugos ir aplinkos apsaugos standartus, išdėstytus tarptautinėse konvencijose, ir numatomus priimti griežtesnius standartus, taip padidinant saugą ir aplinkosaugos kontrolę. Tokia pagalba turi atitikti taikomas EEE nuostatas laivų statybos srityje.

                     4)

                     Kadangi laivyba yra labai mobili veikla, regioninė pagalba jūrų laivybos įmonėms atsilikusiuose regionuose, dažnai skiriama kaip investicinė pagalba tuose regionuose investuojančioms įmonėms, gali būti skiriama tik tada, kai yra aišku, kad regionas per konkretų gana trumpą laikotarpį gaus naudos. Tokių investicijų pavyzdžiai – investicijos, susijusios su sandėlių statyba ar stacionarios perkrovimo įrangos pirkimu. Investicinė pagalba, skiriama jūrų laivybos įmonėms atsilikusiuose regionuose leidžiama tik tada, kai ji atitinka regionines pagalbos taisykles (žr. 24A.6 skyrių).

               24A.6.   Regioninė pagalba, skiriama eee susitarimo 61 Straipsnio 3 dalies a ir c punktų pagrindu
         Regioninės pagalbos schemoms Institucija taiko gairėse arba būsimuose jų pakeitimuose nustatytas bendrąsias taisykles.
         24A.7.   Mokymas

                     1)

                     Pirmiausia reikėtų prisiminti, kad pagalbai mokymams taikoma bendroji išimtis, numatyta 2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 68/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mokymui (26), įtrauktų į EEE susitarimą kaip XV priedo 1d punktas (27), kuris taip pat taikomas jūrų transportui.

                     2)

                     Be to, dauguma valstybės remiamų mokymo programų, kuriose dalyvauja jūrininkai, nėra laikomos valstybės pagalba, nes jų pobūdis yra bendrasis (profesinis arba akademinis). Todėl tokių programų Institucija nenagrinėja ir joms netaikomas reikalavimas informuoti Instituciją.

                     3)

                     Tačiau jei mokymo programai skiriama valstybės pagalba, tada reikalaujama informuoti Instituciją. Taip gali būti, pavyzdžiui, jeigu konkreti mokymo programa yra susijusi su mokymais laive, o valstybės finansines paramos teikiamą naudą gauna mokymus organizuojanti įstaiga, praktikantas, jūrininkas arba laivo savininkas. Institucija palankiai vertina nediskriminaciniu pagrindu suteiktą pagalbą EEE valstybėse registruotuose laivuose vykstantiems mokymams. Išimtinais atvejais mokymai kituose laivuose gali būti remiami, kai parama pateisinama objektyviais kriterijais, kaip antai laisvų vietų EEE valstybės registre esančiuose laivuose trūkumas.

                     4)

                     Kai mokymui laive skiriama finansinė parama, praktikantas negali būti nuolatinis laivo įgulos narys, o tik laikinas darbuotojas. Šia nuostata siekiama užtikrinti, kad grynojo atlyginimo subsidijos nebūtų išmokamos jūrininkams, atliekantiems įprastinę įgulos narių veiklą.

                     5)

                     Siekiant EEE išsaugoti ir gilinti žinias ir patirtį jūrininkystės srityje ir išlaikyti su jūrų transportu susijusių EEE pramonės šakų konkurencingumą, būtina dėti daugiau pastangų moksliniams tyrimams ir vystymuisi skatinti, dėmesį sutelkiant į kokybę, darbo našumą, saugą ir aplinkos apsaugą. Tokiems projektams leidžiama skirti valstybės pagalbą, laikantis EEE susitarime nustatytų ribų (28).

                     6)

                     Pagalba, kuria siekiama tobulinti ir atnaujinti EEE pareigūnų įgūdžius gali būti leidžiama visos jų karjeros metu. Pagalbą gali sudaryti išmokos mokymo sąnaudoms padengti ir (arba) kompensacija už pareigūnui mokymo metu išmokėtą atlygį. Tačiau programose neturėtų būti numatytos galimybės pagalbą mokymams tiesiogiai ar netiesiogiai panaudoti kaip subsidiją pareigūnų atlygiui.

                     7)

                     Pagalba, skirta atviros jūros žvejų, norinčių dirbti jūrininkais, profesiniam perkvalifikavimui, gali būti leidžiama.

               24A.8.   Restruktūrizavimo pagalba
         Nors Institucijos gairės dėl sunkumų turinčių įmonių restruktūrizavimo ir gelbėjimo (29) transporto srityje taikomos tik atsižvelgiant į sektoriaus specifinį pobūdį, Institucija, svarstydama restruktūrizavimo pagalbos skyrimą jūrų laivybos įmonėms, taikys šias arba bet kurias kitas gaires, arba jas pakeisiančius EEE teisės aktus.
         24A.9.   Viešosios paslaugos įsipareigojimai ir sutartys

                     1)

                     Jūrų kabotažo srityje viešosios paslaugos įsipareigojimai gali būti priskirti arba viešosios paslaugos sutartys gali būti pasirašytos teikti paslaugas, nurodytas Reglamento (EEB) Nr. 3577/92 4 straipsnyje, kuris įtrauktas į EEE susitarimą kaip XIII priedo 53 a punktas (30). Viešosios paslaugos įsipareigojimai ir viešųjų paslaugų sutartys bei už jas skiriama kompensacija turi tenkinti jų teikimo sąlygas ir EEE susitarimo taisykles, laikantis valstybės pagalbos skyrimo tvarkos, kaip išaiškino ELPA Teismas, ir kaip Europos Teisingumo Teismas išaiškino EB sutarties nuostatas ir tvarką dėl valstybės pagalbos skyrimo Bendrijoje.

                     2)

                     Institucija sutinka, kad jeigu tarptautinio transporto paslauga yra reikalinga patenkinti būtinuosius viešojo transporto poreikius, viešosios paslaugos įsipareigojimas gali būti priskirtas arba pasirašyta viešosios paslaugos teikimo sutartis, su sąlyga, kad bet kokiai kompensacijai taikomos pirmiau minėtos EEE susitarimo taisyklės ir tvarka.

                     3)

                     Viešosios paslaugos sutarties trukmė turėtų būti pagrįsta ir ne per ilga (paprastai šešeri metai), nes sudarant gerokai ilgesnės trukmės sutartis gali iškilti privačios monopolijos pavojus.

               24A.10.   Pagalba trumpųjų nuotolių laivybai

                     1)

                     „Trumpųjų nuotolių laivybos“ teisinio apibrėžimo nėra. Tačiau 1999 m. birželio 29 d. EB Komisijos komunikate apie trumpųjų nuotolių laivybos vystymąsi Europoje (31) pateikiamas darbinis trumpųjų nuotolių laivybos apibrėžimas, suprantamas kaip „krovinių ir keleivių gabenimas jūra tarp Europos žemyne esančių uostų arba tarp tų uostų ir uostų, esančių ne Europos šalyse, kurių uždarų jūrų pakrantė ribojasi su Europa“ (32). Šiame komunikate EB Komisija pabrėžė šios transporto rūšies svarbą tvaraus ir saugaus judumo skatinimui, sanglaudos su EEE stiprinimui ir transporto efektyvumo didinimui kaip numatoma tarprūšinio transporto strategijoje. Institucija taip pat pripažįsta, kad trumpųjų nuotolių laivybos skatinimas turėtų būti vykdomas visais lygmenimis – EEE, nacionaliniu ir regioniniu.

                     2)

                     Kadangi pagalba trumpųjų nuotolių laivybai siekiama pagerinti tarprūšinio transporto grandinę ir sumažinti sangrūdas EEE valstybių keliuose, trumpųjų nuotolių laivybos apibrėžimas, pateiktas 1999 m. EB Komisijos komunikate šiose gairėse turėtų reikšti gabenimą tarp EEE valstybių teritorijoje esančių uostų.

                     3)

                     Institucija supranta, kad trumpųjų nuotolių laivybos paslaugas teikiančios įmonės gali susidurti su dideliais finansiniais sunkumais, kuriuos EEE valstybės gali norėti sumažinti, kad būtų užtikrintas tokių paslaugų teikimas.

                     4)

                     Tokiu atveju Institucija galės pritarti tokiai pagalbai su sąlyga, kad ji skiriama laivų savininkams, kaip apibrėžta Reglamento (EEB) Nr. 4055/86 (33) 1 straipsnyje, kuris įtrauktas į EEE susitarimą kaip XIII priedo 53 punktas, dėl laivų, plaukiojančių su vienos iš EEE valstybių vėliava. Apie tokią pagalbą reikės pranešti, o pagalba turės tenkinti šias sąlygas:

                                 —

                                 pagalba turi būti skiriama ne ilgiau kaip trejus metus, o jos tikslas – finansuoti laivybos paslaugas tarp EEE valstybių teritorijoje esančių uostų,

                                 —

                                 paslauga turi būti tokia, kad leistų gabenimą keliu (ypač krovinių) iš dalies ar visai pakeisti gabenimu jūra, nenukreipiant jūrų transporto tiek, kad tai prieštarautų bendram interesui,

                                 —

                                 pagalba turi būti skirta įgyvendinti detalų projektą, kurio poveikis aplinkai įvertintas iš anksto, susijusį su nauju maršrutu arba jau esamo maršruto paslaugų atnaujinimu, jei reikia, dalyvautų keli laivų savininkai, tačiau kiekvienoje linijoje gali būti finansuojamas tik vienas projektas be galimybės jį atnaujinti, pratęsti ar pakartoti,

                                 —

                                 pagalbos tikslas – padengti iki 30 % konkrečios paslaugos veiklos sąnaudų (34) arba finansuoti perkrovimo įrangos planuojamai paslaugai teikti pirkimą, skiriant iki 10 % investicijų sumos,

                                 —

                                 pagalba projekto įgyvendinimui turi būti skiriama remiantis skaidriais kriterijais, taikomais nediskriminaciniu principu EEE įsteigtoms laivų savininkų įmonėms. Pagalba paprastai gali būti skiriama projektui, kurį EEE valstybės valdžios institucijos atrinko konkurso tvarka, laikantis taikomų Bendrijos taisyklių,

                                 —

                                 projekto objektu esanti paslauga turi būti komerciškai perspektyvi pasibaigus laikotarpiui, kai jai finansuoti skiriama valstybės pagalba,

                                 —

                                 tokia pagalba negali būti sumuojama kartu su kompensacija už viešąją paslaugą (įsipareigojimai arba sutartys).

               24A.11.   Riba

                     1)

                     Kaip paaiškinta anksčiau, kai kurios EEE valstybės teikia paramą savo jūrų transporto sektoriui taikydamos mažesnius mokesčius, o kitos EEE valstybės mieliau renkasi tiesiogines išmokas, pavyzdžiui, grąžina jūrininkų sumokėtus pajamų mokesčius. Atsižvelgiant į EEE valstybių mokesčių sistemų skirtumus, šios dvi alternatyvos turėtų būti išlaikytos. Aišku, kai kuriais atvejais šias dvi strategijas turėtų būti galima sujungti. Tačiau atsiranda rizika, kad pagalba bus sumuojama ir pasieks tokį lygį, kuris yra neproporcingas Susitariančiųjų šalių bendro intereso tikslams ir EEE valstybės, skirdamos subsidijas, pradės tarpusavyje lenktyniauti.

                     2)

                     Mokesčių ir socialinių įmokų jūrininkams sumažinimas iki nulio ir įmonių pajamų iš laivybos veiklos apmokestinimo sumažinimas, kaip aprašyta 24A.3.1 dalies 18 punkte, yra didžiausias leistinos pagalbos lygmuo. Siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo, kitos pagalbos sistemos negali suteikti daugiau pranašumų, nei ši. Be to, nors bet kuri ELPA valstybės pranešta pagalbos schema bus nagrinėjama atskirai, laikoma, kad pagal 24A.3–24A.6 skyrius skirtos pagalbos suma neturėtų viršyti bendros mokesčių ir socialinių įmokų, surenkamų iš laivybos veiklos ir jūrininkų, sumos.

               24A.12.   Baigiamosios pastabos

                     1)

                     Institucija toliau reguliariai ir nuodugniai stebės laivybos rinkos sąlygas. Jeigu jos pasikeistų, o valstybės pagalbos poreikis sumažėtų ar išnyktų, Institucija imsis būtinų priemonių tinkamu laiku.

                     2)

                     Visuose naujų priemonių pasiūlymuose, kurie pranešami Institucijai, turi būti pateiktas grafikas, nurodantis, koks bus kiekvieno 24A.2.2 dalyje išdėstyto tikslo kiekybinis poveikis per ateinančius šešerius metus. Kiekviename pasiūlyme būtina pateikti atitinkamos jūrų pramonės komplekso dalies laukiamą makroekonominę grąžą bei išsaugotų ar sukurtų darbo vietų įvertį.

                     3)

                     Visų naujų ar jau veikiančių pagalbos schemų, patenkančių į šių gairių taikymo sritį, atžvilgiu ELPA valstybės turi Institucijai pateikti jų įgyvendinimo poveikio įvertinimą šeštaisiais jų įgyvendinimo metais.

                     4)

                     Kai pagalbai pritariama ir ji skiriama pagalbos gavėjui, nesilaikant 24A.3.1 dalyje minėto EEE valstybės vėliavos reikalavimo, pradedant nuo pagalbos skyrimo dienos atitinkama ELPA valstybė turi Institucijai kas trejus metus teikti ataskaitas. Ataskaitose ELPA valstybė turi nurodyti programos kiekinį poveikį ir palyginti rezultatus su planuotu poveikiu. Šiose gairėse išdėstyti reikalavimai teikti ataskaitas įsigalioja po jų priėmimo.

                     5)

                     Be to, jei iškiltų tokia būtinybė, pavyzdžiui gavus pagrįstą skundą, atitinkama ELPA valstybė turi Institucijai pateikti įrodymus, kad atitinkamam pagalbos gavėjui skirta pagalba, laikantis sutartų schemų, neperžengė apibrėžimo ribų ir davė laukiamų rezultatų.

               24A.13.   Deramos priemonės

                     1)

                     Šios gairės taikomos nuo jų priėmimo dienos. Laikantis Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 1 dalies ir II dalies 18 straipsnio, Institucija siūlo ELPA valstybėms iš dalies pakeisti dabartines savo pagalbos schemas, susijusias su valstybės pagalba, įtrauktas į šias gaires, tam kad jų būtų laikomasi vėliausiai nuo 2005 m. birželio 30 d. ELPA valstybės raginamos vėliausiai iki 2004 m. birželio 30 d. patvirtinti raštu, kad jos pritaria šių priemonių pasiūlymams.

                     2)

                     Jeigu ELPA valstybė vėliausiai iki tos datos raštu nepatvirtina savo pritarimo, Institucija taiko ELPA valstybių susitarimo dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo steigimo 3 protokolo II dalies 19 straipsnio 2 dalį ir, kai būtina, pradeda šiose nuostatose numatytą procedūrą.

                     3)

                     Šios gairės peržiūrimos 7 metų laikotarpiu nuo jų taikymo pradžios.“

            „VIII PRIEDAS
            EEE valstybių registrų apibrėžimas 24A skyriaus dėl pagalbos jūrų transportui taisyklėse
            „EEE valstybių registrai“ reiškia EB valstybės narės arba ELPA valstybės, pasirašiusios EEE susitarimą, taikomą jos teritorijai, sudarančiai Europos Bendrijos arba ELPA valstybės dalį, reglamentuojamus registrus.
            1)   Visi pirmieji EEE valstybių registrai yra EEE valstybių registrai.
            2)   Išvardyti registrai, esantys EEE valstybėse arba reglamentuojami jų įstatymų, taip pat yra EEE valstybių registrai:

                        —

                        Danijos tarptautinis laivybos registras (DIS),

                        —

                        Vokietijos tarptautinis laivybos registras (ISR),

                        —

                        Italijos tarptautinis laivybos registras,

                        —

                        Madeiros tarptautinis laivų registras (MAR),

                        —

                        Kanarų salų registras,

                        —

                        Norvegijos tarptautinis laivybos registras (NIS).

                  3)   Kiti registrai nėra laikomi EEE valstybių registrais, net jei EEE valstybėje įmones įsteigę laivų savininkai juos naudoja kaip pirmąją alternatyvą. Taip yra todėl, kad jie yra tose teritorijose, kuriose EB sutartis ir todėl EEE susitarimas visai arba iš dalies negalioja. Todėl šie registrai nėra EEE valstybių registrai:

                        —

                        Kerguelen registras (EB sutartis šioje teritorijoje nėra taikoma),

                        —

                        Olandijos Antilų registras (ši teritorija yra susijusi si Bendrija, bet joje galioja tik EB sutarties IV dalis; joje veikia atskira mokesčių sistema),

                        —

                        taip pat šie registrai:

                                    —

                                    Meno salos registras (saloje taikomos tik konkrečios EB sutarties dalys, žr. EB sutarties 299 straipsnio 6 dalies c punktą; tik Meno salos parlamentas turi teisę leisti su mokesčiais susijusius teisės aktus),

                                    —

                                    Bermudų ir Kaimanų (salos priklauso teritorijoms, susijusioms su Bendrija, jose galioja tik EB sutarties IV dalis; jos turi autonomiją mokesčių klausimais).

                  4)   Gibraltaro atveju EB sutartis galioja visa ir Gibraltaro registras šiose gairėse yra laikomas EEE valstybių registru.“

         (1)  Šis skyrius atitinka Komisijos komunikatą C(2004) 43 dėl Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos jūros transportui, OL C 13, 2004 1 17, p. 13.

         (2)  COM(2001) 370 galutinis.

         (3)  Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos jūrų transportui (97/C 205/05), OL C 205, 1997 7 5, p. 5.

         (4)  Žr. šio skyriaus 1 išnašą.

         (5)  ISL, Laivybos statistika 2001 m. Smulkesnė informacija, ypač duomenys apie Bendrijos laivyną ir jūrininkų įdarbinimą Bendrijoje, pateikiama šio skyriaus 1 išnašoje nurodyto komunikato įžanginėje dalyje.

         (6)  Norvegija buvo vienintelė ELPA valstybė, pateikusi atsakymus į klausimyną.

         (7)  2001 m. balandžio 6 d. Komisijos komunikatas dėl jūrininkų mokymo ir įdarbinimo COM(2001) 188 galutinis.

         (8)  Įskaitant uosto paslaugas, logistiką, laivų statybą, remontą, eksploataciją, tikrinimą ir klasifikavimą, laivų valdymą ir tarpininkavimo paslaugas, bankininkystę ir tarptautines finansų paslaugas, draudimą ir konsultavimą.

         (9)  Europos Komisijos Įmonių ir pramonės generalinio direktorato atliktas tyrimas „Laivybos pramonės ekonominis poveikis Europoje“.
      http://europa.eu.int/comm/enterprise/maritime/maritime_industrial/economic_impact_study.htm

         (10)  Norvegijos statistiniai duomenys.

         (11)  Norvegijos statistiniai duomenys.

         (12)  Paremtos EB Komisijos 1997 m. gairėmis.

         (13)  1986 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 4055/86 dėl laisvės teikti paslaugas principo taikymo jūrų transporto paslaugoms tarp valstybių narių bei valstybių narių ir trečiųjų šalių (OL L 378, 1986 12 31, p. 1).

         (14)  1992 m. gruodžio 7 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3577/92 dėl laisvės teikti paslaugas principo taikymo jūrų transporto paslaugoms tarp valstybių narių bei valstybių narių ir trečiųjų šalių (jūrų kabotažas) (OL L 364, 1992 12 12, p. 7).

         (15)  Jungtinio komiteto sprendimas Nr. 70/97 (OL L 30, 1998 2 5, p. 42 ir EEE priedas Nr. 5, 1998 2 5, p. 175), įsigaliojęs 1998 8 1.

         (16)  Žr. EB Komisijos baltąją knygą dėl Europos transporto politikos 2010 m., COM(2001) 370 galutinis.

         (17)  ELPA Teismo sprendimas byloje E-6/98 Norvegijos vyriausybė prieš ELPA Priežiūros instituciją.

         (18)  OL L 193, 1983 7 18, p. 1.

         (19)  Tarptautinis saugaus laivų eksploatavimo ir taršos prevencijos valdymo (ISM) kodeksas, priimtas Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) asamblėjos rezoliucija A.741 (18).

         (20)  Institucija šių nuostatų poveikį laivų valdymui nagrinės praėjus 3 metams nuo šių gairių įgyvendinimo pradžios.

         (21)  Šių operatorių naudojami laivai taip pat išgauna arba siurbia medžiagas, kurias po to jie gabena. Medžiagų išgavimas arba siurbimas neatitinka valstybės pagalbos jūrų transportui reikalavimų.

         (22)  Žr. 1999 m. balandžio 29 d. Tarybos direktyvos 1999/35/EB dėl privalomų patikrinimų sistemos, užtikrinančios saugų ro-ro keltų ir greitaeigių keleivinių laivų, kuriais teikiamos reguliarios paslaugos, plaukiojimą 2 straipsnio a punktą (OL L 138, 1999 6 1, p. 1), kuris įtrauktas kaip EEE susitarimo XIII priedo 56 ca punktas, EEE Jungtinio komiteto sprendimą Nr. 197/1999 (OL L 74, 2001 3 15, p. 7) ir EEE priedas Nr. 14, 2001 3 15, p. 22 (norvegų kalba) ir p. 105 (islandų kalba)), įsigaliojęs 2000 8 1.

         (23)  Todėl dugno valymo veikla, atliekama daugiausia uostuose, neatitinka reikalavimų pagalbai EEE jūrininkų įdarbinimui skirti.

         (24)  OL L 337, 2002 12 13, p. 3.

         (25)  EEE Jungtinio komiteto sprendimas Nr. 83/2003 (OL L [bus paskelbtas]), įsigaliojęs 2003 6 21.

         (26)  OL L 10, 2001 1 13, p. 20.

         (27)  Jungtinio komiteto sprendimas Nr. 88/2002 (OL L 266, 2002 10 3, p. 56 ir EEE priedas Nr. 49, 2002 10 3, p. 42), įsigaliojęs 2003 2 1.

         (28)  Žr. EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą ir dabartinių gairių 14 skyrių (Pagalba moksliniams tyrimams ir plėtrai) ir 15 skyrių (Pagalba aplinkos apsaugai).

         (29)  Žr. dabartinių gairių 16 skyrių.

         (30)  Jungtinio komiteto sprendimas Nr. 70/97 (OL L 30, 1998 2 5, p. 42 ir EEE priedas Nr. 5, 1998 2 5, p. 175), įsigaliojęs 1998 8 1.

         (31)  Komisijos komunikatas Europos Parlamentui, Tarybai, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Trumpųjų nuotolių laivybos vystymasis Europoje: dinamiška alternatyva tvaraus transporto grandinėje. Antroji dviejų metų pažangos ataskaita“, COM(1999) 317, galutinis.

         (32)  Žr. minėto komunikato p. 2.

         (33)  Žr. 13 išnašą.

         (34)  Bendrijos finansavimo atveju arba kai tenkinami reikalavimai pagal skirtingas pagalbos schemas, 30 % riba taikoma bendrai susumuotai pagalbai arba finansinei paramai. Pažymėtina, kad pagalbos intensyvumas yra toks pat kaip ir pagalbos modalinio poslinkio veiksmams pagal Bendrijos Marco Polo iniciatyvą: žr. Reglamento (EB) Nr. 1382/2003 5 straipsnio 2 dalį (OL L 196, 2003 8 2, p. 1).


title: 1999 m. gruodžio 6 d. Tarybos sprendimas dėl principų, prioritetų, pereinamojo laikotarpio tikslų ir sąlygų, išdėstytų Stojimo partnerystės su Bulgarijos Respublika programoje

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

31999D0857

Oficialusis leidinys L 335 , 28/12/1999 p. 0048 - 0054

		Tarybos sprendimas1999 m. gruodžio 6 d.dėl principų, prioritetų, pereinamojo laikotarpio tikslų ir sąlygų, išdėstytų Stojimo partnerystės su Bulgarijos Respublika programoje(1999/857/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1998 m. kovo 16 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 622/98 dėl pagalbos valstybėms kandidatėms pagal pasirengimo narystei strategiją, visų pirma dėl Stojimo partnerystės programų nustatymo [1], ypač į jo 2 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) Europos Vadovų Taryba susitikimo Liuksemburge metu pareiškė, kad Stojimo partnerystės programa yra naujas dokumentas ir svarbiausias sustiprintos pasirengimo narystei strategijos bruožas,(2) Reglamente (EB) Nr. 622/98 nustatyta, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma priima sprendimą dėl atskirose Stojimo partnerystės programose įvardytų principų, prioritetų, pereinamojo laikotarpio tikslų ir sąlygų, kadangi jie turi būti pateikti kiekvienai paraišką pateikusiai valstybei, bei dėl vėlesnių jiems taikytinų žymesnių pakeitimų;(3) Bendrijos pagalbą sąlygoja pagrindinių elementų įgyvendinimas, ypač Europos susitarimuose nurodytų įsipareigojimų laikymasis ir pažanga, daroma įgyvendinant Kopenhagos kriterijus; kai trūksta tam tikro pagrindinio elemento, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali imtis tam tikrų žingsnių ryšium su pasirengimo narystei parama;(4) Europos Vadovų Taryba susitikimo Liuksemburge metu nusprendė, kad Stojimo partnerystės programų įgyvendinimas ir acquis priėmimo pažanga bus tikrinama Europos susitarimų organų;(5) 1999 m. Komisijos parengta reguliarioji ataskaita pateikė objektyvią Bulgarijos Respublikos pasirengimo narystei analizę ir nurodė prioritetines tolesnio darbo sritis;(6) siekdama pasirengti narystei Bulgarijos Respublika turėtų atnaujinti savo nacionalinę acquis patvirtinimo programą; ši programa turėtų nustatyti Stojimo partnerystės programoje apibrėžtų prioritetų ir laikinojo laikotarpio tikslų įgyvendinimo tvarkaraštį,NUSPRENDĖ:1 straipsnisVadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 622/98 2 straipsniu, Bulgarijos Respublikos Stojimo partnerystės programoje įvardyti principai, prioritetai, pereinamojo laikotarpio tikslai ir sąlygos yra išdėstyti priede, kuris yra neatskiriama šio sprendimo dalis.2 straipsnisStojimo partnerystės programos įgyvendinimą tikrina Europos susitarimų organai ir atitinkamos Tarybos institucijos, kurioms Komisija reguliariai teikia ataskaitas.3 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Briuselyje, 1999 m. gruodžio 6 d.Tarybos varduPirmininkasT. Halonen[1] OL L 85, 1998 3 20, p. 1.--------------------------------------------------PRIEDASSTOJIMO PARTNERYSTĖ: BULGARIJA, 19991. TIKSLAIStojimo partnerystės tikslas – nustatyti prioritetines tolesnių darbų sritis, nurodytas Komisijos 1999 m. reguliariojoje ataskaitoje apie Bulgarijos pažangą siekiant narystės Europos Sąjungoje, finansines priemones, kurios gali būti panaudotos siekiant padėti Bulgarijai įgyvendinti šiuos prioritetus, ir sąlygas, kurios bus keliamos teikiant tokią pagalbą. Ši Stojimo partnerystė suteikia pagrindą keliolikai politikos dokumentų, kuriais bus naudojamasi padedant valstybėms kandidatėms pasirengti narystei. Tarp jų inter alia yra peržiūrėta Nacionalinė acquis priėmimo programa, vidutinės trukmės ekonominės politikos prioritetų bendrojo vertinimo dokumentas, Paktas dėl kovos su organizuotu nusikalstamumu, o taip pat Nacionalinės plėtros planai ir kiti sektorių planai, kurie būtini dalyvaujant struktūriniuose fonduose įstojus į ES ir prieš įstojimą įgyvendinant ISPA bei Sapard programas. Visi šie dokumentai skiriasi savo pobūdžiu ir yra parengti pagal konkrečias procedūras. Jie nėra šios Stojimo partnerystės neatskiriama dalis, tačiau juose įvardyti prioritetai bus su ja derinami.2. PRINCIPAIKiekvienai valstybei kandidatei nurodytos prioritetinės sritys yra susijusios su jų gebėjimu laikytis Kopenhagos kriterijų, nustatančių, kad narystės siekianti valstybė privalo atitikti tokius reikalavimus:- institucijų, užtikrinančių valstybėje kandidatėje demokratiją, teisinę valstybę, pagarbą žmogaus teisėms ir mažumoms bei jų apsaugą, stabilumas,- veikianti rinkos ekonomika ir gebėjimas atlaikyti Sąjungos konkurencinį spaudimą bei rinkos jėgas,- gebėjimas prisiimti narystės įsipareigojimus, įskaitant griežtą politinės, ekonominės ir pinigų sąjungos tikslų laikymąsi.Europos Vadovų Taryba savo susitikime Madride pažymėjo, kad valstybės kandidatės turi taip pakoreguoti savo administracines struktūras, kad tapus narėmis šios struktūros užtikrintų harmoningą Bendrijos politikos vykdymą, o susitikime Liuksemburge Europos Vadovų Taryba pažymėjo, kad acquis inkorporavimas į nacionalinę teisę yra būtina, tačiau nepakankama sąlyga; reikia užtikrinti faktišką acquis vykdymą.3. PRIORITETAI IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO TIKSLAIKomisijos reguliariosiose ataskaitose akcentuojamos pastangos, kurias tam tikrose srityse valstybėms kandidatėms rengiantis narystei reikia ir toliau dėti. Tokia padėtis reikalauja apibrėžti pereinamojo laikotarpio etapų prioritetines sritis, kiekviename jų kartu su konkrečia valstybe numatant konkrečius tikslus, kurių įgyvendinimas kai kurioms valstybėms nulems teikiamos paramos dydį ir derybų eigą, kitoms – naujų derybų pradžią. Peržiūrėtame Stojimo partnerystės dokumente prioritetai ir pereinamojo laikotarpio tikslai suskirstyti į dvi grupes: į trumpalaikius ir vidutinės trukmės tikslus. Trumpalaikiams priskirti tikslai pagrįstai parinkti tikintis, kad Bulgarija realiai galės juos įgyvendinti arba padaryti didelę pažangą juos įgyvendindama iki 2000 metų pabaigos. Vidutinės trukmės prioritetų įgyvendinimui gali prireikti daugiau nei vienerių metų, bet jei įmanoma jie turi būti pradėti įgyvendinti 2000 metais. Bulgarijos pažanga įgyvendinant 1989 m. Stojimo partnerystės prioritetus yra įvertinta 1999 m. reguliariojoje ataskaitoje. Šiuo įvertinimu buvo remiamasi formuluojant dabartinės partnerytės prioritetus.1999 m. gegužės 31 d. Bulgarija pateikė peržiūrėtą Nacionalinės acquis priėmimo programos (NAPP) variantą. Jame, remiantis pirmąja Stojimo partneryste, nustatytas prioritetų ir pereinamojo laikotarpio tikslų įvykdymo grafikas, taip pat numatytos reikalingos administracinės struktūros ir finansiniai ištekliai.Stojimo partnerystėje nurodomos prioritetinės Bulgarijos pasirengimo narystei sritys. Tačiau Bulgarijai vis tiek reikės spręsti visus Reguliariojoje ataskaitoje nurodytus klausimus. Tai pat svarbu, kad teisinio suderinimo įsipareigojimus ir acquis įgyvendinimą Bulgarija vykdytų, vadovaudamasi Europos susitarimų numatytais įsipareigojimais, analitinio nagrinėjimo ir derybų proceso rezultatais. Reikėtų priminti, kad paties savaime acquis inkorporavimo į nacionalinę teisę neužtenka, reikia užtikrinti, kad acquis būtų faktiškai taikoma tiems standartams, kuriems taikoma Sąjungoje. Visose toliau išvardytos srityse būtina patikimai ir efektyviai įdiegti bei realizuoti acquis.Toliau išvardyti trumpalaikiai ir vidutinės trukmės laikotarpio prioritetai bei pereinamojo laikotarpio tikslai Bulgarijai buvo nustatyti remiantis Komisijos reguliariosios ataskaitos analize.3.1. Trumpalaikiai tikslai (2000 m.)Politiniai kriterijai:- pradėti įgyvendinti Romos pamatinę programą ir stiprinti Nacionalinę tarybą etninių ir demografinių klausimų prasme, įskaitant reikalingos finansinės paramos teikimą; įgyvendinti kovos su diskriminacija priemones (įskaitant viešojo administravimo srityje); didinti užimtumą ir gerinti išsilavinimo prieinamumą.Ekonominiai kriterijai:- skatinti konkurenciją pertvarkant įmones rinkos pagrindais; imtis priemonių, gerinančių verslo aplinką ir stimuliuojančių šalies ir įvežamas investicijas, ypač supaprastinančių teisines ir administracines procedūras,- užtikrinti valstybės įmonių ir bankų privatizavimo skaidrumą,- tobulinti bankroto ir likvidavimo tvarką ir supaprastinti bankroto bei likvidavimo įgyvendinimą,- patvirtinti plieno sektoriaus restruktūrizavimo planą.Vidaus rinka:- viešieji pirkimai: sureguliuoti viešųjų pirkimų procedūras,- intelektinės ir pramoninės nuosavybės teisės: sureguliuoti ir vykdyti pramoninės nuosavybės teisių ir prekių ženklų teisės aktus, įskaitant kovą su piratavimu,- duomenų apsauga: priimti nacionalinius teisės aktus ir įsteigti kontrolės instituciją,- laisvas prekių judėjimas: priimti pamatinį įstatymą dėl techninių reikalavimų, įgyvendinantį visus naujo ir globalinio požiūrio principus; vykdyti naująjį Standartizacijos įstatymą ir stiprinti naujai įdiegtą infrastruktūrą; priimti pamatinius įstatymus dėl chemikalų, maisto produktų ir farmacijos preparatų,- laisvas kapitalo judėjimas: liberalizuoti tiesioginį investavimą užsienyje ir šalies rezidentų investavimą į užsienio vertybinius popierius; nustatyti likusių apribojimų kapitalo judėjimui, įskaitant nekilnojamojo turto įsigijimo sektoriaus, liberalizavimo grafiką,- laisvas paslaugų judėjimas: stiprinti priežiūros institucijas,- konkurencija: priimti valstybės pagalbos teisės aktus; patobulinti valstybės pagalbos ataskaitą; sukurti valstybės pagalbos registrą; priimti antrinius antimonopolinius teisės aktus,- mokesčiai: sureguliuoti PVM teisės aktus ir sudaryti akcizo mokesčių sureguliavimo grafiką; užtikrintų naujųjų mokestinių priemonių suderinamumą su verslo apmokestinimo kodekso principais; nacionaliniu ir regioniniu lygiu gerinti mokesčių surinkimo sistemą, ypač pasitelkiant patobulintą informacijos apie PVM apdorojimo sistemą,- muitai: užtikrinti naujojo muitinės kodekso ir jo įgyvendinimo nuostatų vykdymą.Žemės ūkis:- tęsti veterinarijos ir fitosanitarijos srities teisės aktų derinimą ir modernizuoti inspektavimo priemones, ypač ties būsimąja išorine Europos Sąjungos siena,- modernizuoti mėsos ir pieno įmones, kad jos atitiktų Europos Sąjungos higienos ir visuomenės sveikatos standartus,- sukurti vynuogynų registrą.Energetika:- įgyvendinti Energetikos įstatymą ir priimti susijusius antrinės teisės aktus; parengti atskirų sektorių teisės aktus ir susijusių reformų planus (elektros ir dujų sektoriaus) bei stiprinti priežiūros institucijas,- nustatyti kainos ir tarifo struktūrą, kuri padėtų užtikrinti sąnaudomis pagrįstas ir skaidrias energijos kainas,- pradėti įgyvendinti energetikos strategiją, ypatingą dėmesį skiriant energijos efektyvumui; pakoreguoti energijos paklausos prognozes, remiantis tikroviškesniais energijos paklausos ir intensyvumo scenarijais,- priimti ir įgyvendinti realistinį Kozloduy atominės elektrinės 1, 2, 3 ir 4 blokų galutinio sustabdymo ir eksploatavimo nutraukimo grafiką; kontroliuoti panaudoto kuro ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymą,- toliau stiprint branduolinės saugos institucijos nepriklausomybę ir techninį pajėgumą.Transportas:- derinti laivybos saugos teisės aktus.Užimtumas ir socialiniai reikalai:- remti socialinių partnerių gebėjimų plėtojimo pastangas, siekiant plėtoti ir įgyvendinti acquis, ypač plėtojant dvišalį socialinį dialogą,- remiantis Bendrosios užimtumo politikos peržiūra parengti nacionalinę užimtumo strategiją, atsižvelgiant į būsimą dalyvavimą įgyvendinant Europos užimtumo strategiją.Aplinkos apsauga:- tęsti bendrųjų teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę vandens, oro ir atliekų sektoriaus srityse; parengti ir įgyvendinti išsamias konkrečių direktyvų derinimo programas; stiprinti įgyvendinimo struktūras, ypač regioninio lygmens,- parengti investicijų finansavimo pagal konkrečią direktyvą planą, paremtą derinimo sąnaudų įvertinimu ir realiais kasmetinio valstybinio ir privataus finansavimo ištekliais,- įgyvendinti teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę ir įgyvendinti Poveikio aplinkai įvertinimo direktyvą.Teisingumas ir vidaus reikalai:- įgyvendinti efektyvios sienos kontrolės sistemas ir koordinuoti paslaugas, kuriomis užkertamas kelias nelegaliai imigracijai ir sudaryti sąlygas pilnam dalyvavimui Šengeno informacinėje sistemoje,- įgyvendinti ir vykdyti naujus bendruosius teisinius susitarimus, susijusius su migracija ir prieglobsčio suteikimo procedūra,- modernizuoti teisėsaugos institucijas ir teismų sistemą (darbuotojų kiekis, samda, mokymas ir įranga) tam, kad būtų tęsiama kova su organizuotu nusikalstamumu, prekyba narkotikais ir korupcija; stiprinti policijos ir muitinės institucijas ir užtikrinti geresnį teisėsaugos institucijų veiksmų koordinavimą,- sukurti nacionalinę kovos su korupcija strategiją ir stiprinti kovos su pinigų plovimu pajėgumus; ratifikuoti Europos konvenciją dėl nusikalstamu būdu gautų lėšų plovimo ir Europos baudžiamosios teisės konvenciją dėl korupcijos; pasirašyti EBPO konvenciją dėl kyšininkavimo.Administracinių ir teisinių gebėjimų, įskaitant Europos Sąjungos lėšų administravimą ir kontrolę, stiprinimas:- Phare [1], ISPA [2] ir Sapard [3]: toliau plėtoti Nacionalinės plėtros planą ir Kaimo plėtros planą; priimti bendrąsias teisines, administracines ir biudžeto nuostatas (audito vadovas ir audito kontrolė) tam, kad būtų galima planuoti ir administruoti ISPA ir Sapard programas, įskaitant sisteminio poveikio aplinkai įvertinimo mechanizmą ir viešųjų pirkimų taisykles, suderinamas su Europos Sąjungos reikalavimais, projektams, kurie yra iš dalies finansuojami Bendrijos lėšomis; įkurti funkcionuojančią Sapard mokėjimo agentūrą,- vykdyti įstatymų leidimo susitarimus ir stiprinti vidaus ir išorės finansinės kontrolės institucijas, įskaitant regioninius kontrolės padalinius, ypač tam panaudojant visapusišką informacinės technologijos sistemą ir aiškiai atskiriant ex-ante kontrolę bei patvirtinant vidinę finansinę kontrolę; nustatyti nacionalinių kontrolierių/auditorių "funkcinę nepriklausomybę" centriniu ir vietiniu lygiu, įskaitant "ex-ante" finansinę kontrolę,- įgyvendinti Valstybės tarnybos įstatymą,- didinti magistratų, teisėjų nepriklausomumą ir teismų sistemos efektyvumą, įskaitant bylų nagrinėjimo gerinimą ir alternatyvaus ginčų nagrinėjimo mechanizmo stiprinimą; stiprinti civilinių sprendimų ir baudžiamųjų nuosprendžių vykdymą,- stiprinti finansinio ir institucinio naujų teisės aktų poveikio vertinimo gebėjimus.3.2. Vidutinės trukmės tikslaiPolitiniai kriterijai:- tęsti Romos pamatinės programos įgyvendinimą.išlaikyti bendrą mikrofinansinį stabilumą;- didinti konkurencingumą pertvarkant įmones, įskaitant smulkias ir vidutines įmones, rinkos pagrindais; užbaigti privatizavimo procesą; stiprinti rinkos ekonomikos institucijas; tobulinti įmonių teisinio ir norminio sureguliavimo sistemą,- įdiegti su Europos Sąjungos tvarka suderintą metinės fiskalinės priežiūros procedūrą, kuria siekiama sukurti valstybės finansų atskaitingumą, monitoringą ir kontrolę, ypač fiskalinių pozicijų,- įgyvendinti plieno restruktūrizavimo programą,- sukurti veikiančią žemės rinką ir užbaigti kurti žemės ir turto registrą.Vidaus rinka:- viešieji pirkimai: užtikrinti skaidrias viešųjų pirkimų procedūras centriniu ir regioniniu lygiu,- intelektinės ir pramoninės nuosavybės teisės: užbaigti pramoninės nuosavybės teisių derinimą ir įgyvendinimą (prekių ženklų, geografinių nuorodų ir pramoninio dizaino), įskaitant efektyvias sienų kontrolės priemones,- duomenų apsauga: įgyvendinti atitinkamus teisės aktus,- laisvas prekių judėjimas: pradėti įgyvendinant naujo požiūrio direktyvas; toliau derinti tradicinius techninius teisės aktus; įgyvendinti rinkos priežiūros sistemą,- laisvas asmenų judėjimas: užbaigti abipusio diplomų pripažinimo derinimą,- laivas paslaugų judėjimas: užbaigti derinti ir įgyvendinti bankininkystės įstatymą, įkeitimo įstatymą, vertybinių popierių įstatymą; palengvinti garantijų ir paskolų suteikimo ir įgaliojimų suteikimo tvarką,- konkurencija: stiprinti antimonopolines ir valstybės paramos institucijas ir tobulinti valstybės paramos suteikimo procedūras,- telekomunikacijos: stiprinti nacionalinių reguliavimo tarnybų gebėjimus,- mokesčiai: visiškas mokesčių acquis suderinimas, įkaitant Bendrijos nustatytą pereinamojo laikotarpio PVM režimą; peržiūrėti esamus įstatymus ir užtikrinti jų suderinamumą su verslo apmokestinimo kodekso principais; stiprinti administracinius gebėjimus ir tobulinti kontrolės procedūras, įskaitant administracinį bendradarbiavimą ir abipusę pagalbą,- vartotojų apsauga: tęsti derinimą ir stiprinti rinkos priežiūros bei kontrolės institucijų gebėjimus,- muitai: stiprinti sienos kontrolę; įdiegti integruotą tarifą; plėtoti operatyvinius veiklos gebėjimus ir muitinės tarnybų kompiuterizaciją; stiprinti kovą su sukčiavimu ir korupcija.Žemės ūkis:- stiprinti bendros žemės ūkio politikos valdymo mechanizmus ir administravimo struktūras (vykdyti žemės ūkio rinkų monitoringą ir įgyvendinti struktūrines bei kaimo plėtros priemones, steigti tarnybas ir kurti kontrolės mechanizmus),- tęsti žemės ūkio produktų sektoriaus restruktūrizaciją; toliau stiprinti maisto kontrolės administravimą,- užbaigti rengti gyvūnų identifikavimo sistemą; įdiegti kokybės kontrolės sistemą (rizikos veiksmų analizė ir svarbieji valdymo taškai), gyvūninių atliekų tvarkymą, atliekų ir zoonozės kontrolės programas, užbaigti inspektavimo sistemos diegimą ties būsimąja išorine siena.Žuvininkystė:- vystyti gebėjimus diegti ir realizuoti bendrąją žuvininkystės politiką, ypač plėtojant aprūpinimą adekvačiais instituciniais resursais ir įrengimais, susijusiais su patikrinimo ir kontrolės vykdymu; sukurti adekvačią laivų registravimo sistemą; griežtinti kokybės standartus.Energetika:- derinti naftos atsargų reikalavimus ir tęsti energetikos efektyvumo gerinimo darbus,- pasirengti energijos vidaus rinkai, ypač direktyvų dėl elektros energijos ir dujų įgyvendinimui (įskaitant energijos kainų priartinimą prie sąnaudų),- priimti ir įgyvendinti antrinės teisės aktus, reguliuojančius dujų ir elektros energijos vidaus rinką,- įgyvendinti Kozloduy atominės elektrinės 1, 2, 3 ir 4 blokų sustabdymo ir eksploatacijos nutraukimo grafiko etapus; palaikyti aukštą Kozloduy atominės elektrinės 5 ir 6 blokų branduolinės saugos lygį,- stiprinti branduolinės saugos ir radiacinės apsaugos reguliavimo struktūras.Transportas:- derinti kelių transporto (rinkos prieinamumas, kelių saugumas ir apmokestinimas), geležinkelių ir jūrų transporto, vidaus vandenų kelių (techniniai reikalavimai laivams) ir oro transporto (ypač oro transporto saugumo ir skrydžių valdymo) įstatymus.Užimtumas ir socialiniai reikalai:- perkelti į nacionalinę teisę ir įgyvendinti Europos Sąjungos teisės aktus, susijusius su darbuotojų sveikata ir sauga darbe, darbo teise, vienodu požiūriu į moteris ir vyrus bei visuomenės sveikata; stiprinti susijusias ir socialinės apsaugos koordinavimui reikalingas administracines struktūras,- įsteigti nepriklausomą darbuotojų garantinį fondą, kuriuo naudojamasi darbdavio nemokumo atveju.Ekonominė ir socialinė sanglauda:- plėtoti nacionalinę ekonominės ir socialinės sanglaudos politiką; pasirengti regioninės plėtros programų įgyvendinimui ir Bendrijos iniciatyvoms, tobulinti administracines struktūras ir sukurti biudžeto sistemą, leidžiančią prisiimti daugiamečius įsipareigojimus bei vykdyti biudžetą pagal struktūrinių fondų standartus, įskaitant vertės nustatymą ir įvertinimą.Aplinkos apsauga:- užbaigti pamatinių ir sektorių teisės aktų perkėlimą į nacionalinę teisę ir jų įgyvendinimą pagal iš anksto nustatytą grafiką,- integruoti tvarios plėtros principus į visų kitų sektorių politikos apibrėžimą ir juos įgyvendinti.Teisingumas ir vidaus reikalai:- toliau laipsniškai derinti vizų išdavimo teisės aktus ir praktiką su galiojančiais Europos Sąjungoje teisės aktais,- patvirtinti ir taikyti tarptautinius dokumentus, susijusius su kova su prekyba narkotikais, ypač Susitarimą dėl neteisėto pervežimo jūra, įgyvendinančio Jungtinių Tautų konvencijos dėl neteisėtos prekybos narkotiniais vaistais ir psichotropinėmis medžiagomis 17 straipsnį,- modernizuoti prieglobsčio prašančiųjų ir pabėgėlių laikymo sąlygas,- toliau stiprinti koordinavimą ir bendradarbiavimą kovos su tarpvalstybiniais nusikaltimais srityje, ypač narkotikų tranzito, gamybos ir pardavimo srityje, taip pat su pinigų plovimu; įgyvendinti antikorupcijos strategiją, toliau kovoti su prekyba moterimis ir vaikais,- stiprinti teismų sistemos nepriklausomumą.Administracinių ir teisinių gebėjimų, įskaitant Europos Sąjungos lėšų administravimą ir kontrolę, stiprinimas:- užbaigti profesionalios ir nešališkos valstybės tarnybos kūrimą, laikantis Valstybės tarnybos įstatymo; įkurti valstybės tarnybos valdymo struktūrą ir užtikrinti tvarkos supaprastinimą,- modernizuoti mokymus Europos reikalų klausimais, įskaitant teisėjų mokymą Europos bendrijos teisės srityje,- stiprinti valstybės finansų kontrolės funkcijas pasitelkiant tam atitinkamus darbuotojus, mokymą ir įrengimus,- stiprinti gebėjimus statistikos srityje.4. PLANAVIMASPhare asignavimai 1995–1999 m. sudarė 415 milijonų eurų. Pagal Europos Vadovų Tarybos susitarimą, pasiektą Berlyne 1999 m. kovo 24–25 d., finansinė parama valstybėms kandidatėms 2000–2006 m. apims ir paramą tokioms pasirengimo narystei priemonėms: pasirengimo narystei instrumentą žemės ūkio ir kaimo plėtros srityje Sapard (Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1268/1999, OL L 161, 1999 6 26, p. 87) ir struktūrinį instrumentą ISPA (Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1267/1999, OL L 161, 1999 6 26, p. 73), pagal kurį pasirengimo narystei laikotarpiu prioritetas bus teikiamas priemonėms, panašioms į sanglaudos fondą. Iš šių šaliai skiriamų lėšų Bulgarija taip pat galės iš dalies finansuoti savo dalyvavimą Bendrijos programose, įskaitant penktąją Mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros struktūrinę programą (OL L 26, 1999 2 1, p. 1). Be to, Bulgarija galės naudotis finansavimu iš daugiašalių programų, tiesiogiai susijusių su acquis. Bendras su valstybėmis kandidatėmis finansavimas yra sisteminė visų investicinių projektų sąlyga. Nuo 1998 m. Komisija bendradarbiauja su Europos investicijų banku ir tarptautinėmis finansinėmis institucijomis, ypač su Europos rekonstrukcijos ir plėtros banku ir Pasaulio banku, siekdama palengvinti projektų, susijusių su pasirengimo narystei prioritetais, finansavimą.5. SĄLYGIŠKUMASBendrijos parama finansuojant projektus pagal tris pasirengimo narystei instrumentus – Phare, ISPA ir Sapard – priklauso nuo, kaip Bulgarija laikysis savo įsipareigojimų pagal Europos susitarimą, nuo tolesnių veiksmų stengiantis laikytis Kopenhagos kriterijų ir ypač nuo pažangos 2000 m. įgyvendinant konkrečius šios Stojimo partnerystės prioritetus. Jeigu šių bendrų sąlygų nebus paisoma, Taryba gali priimti sprendimą dėl finansinės paramos teikimo sustabdymo remiantis Reglamento (EB) Nr. 622/98 4 straipsniu.6. MONITORINGASStojimo partnerystės įgyvendinimas yra kontroliuojamas pagal Europos susitarime nustatytas sąlygas. Kaip Liuksemburge pabrėžė Europos Vadovų Taryba, svarbu, kad acquis perėmimo procesą būtų galima analizuoti per Europos susitarime numatytas institucijas laikantis tų pačių procedūrų ir nepaisant to, ar derybos buvo pradėtos. Konkretūs Stojimo partnerystės skirsniai yra aptariami atitinkamuose pakomitečiuose. Asociacijos komitetas nagrinėja bendras tendencijas, pažangą ir problemas, susijusiais su prioritetų ir pereinamojo laikotarpio tikslų įgyvendinimu, taip pat svarsto konkrečius klausimus, kuriuos jam pateikia pakomitečiai.Phare programos vadybos komitetas užtikrina, kad finansavimo sprendimai pagal tris pasirengimo narystei instrumentus – Phare, ISPA ir Sapard – būtų suderinami tarpusavyje ir su stojimo partnerystėmis, kaip nustatyta Koordinavimo reglamente (Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1266/99, (OL L 161, 1999 6 26, p. 68).Vadovaujantis Reglamento (EB) 622/98 2 straipsniu, Stojimo partnerystė prireikus bus toliau koreguojama.[1] Phare = Koordinuojamos paramos Lenkijai ir Vengrijai programa.[2] ISPA = Pasirengimo narystei struktūrinės politikos instrumentas.[3] Sapard = Specialioji žemės ūkio ir kaimo plėtros programa.--------------------------------------------------


title: 2001 m. vasario 26 d. Tarybos Sprendimas dėl Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo atnaujinančio bendradarbiavimo aukštojo išsilavinimo ir profesinio mokymo bei lavinimo srityje programą, sudarymo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001D0196

Oficialusis leidinys L 071 , 13/03/2001 p. 0007 - 0007

		Tarybos Sprendimas2001 m. vasario 26 d.dėl Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo atnaujinančio bendradarbiavimo aukštojo išsilavinimo ir profesinio mokymo bei lavinimo srityje programą, sudarymo(2001/196/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBAAtsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į 149 ir 150 straipsnius kartu su 300 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,Atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,Atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,Kadangi:(1) Taryba savo 2000 m. gegužės 22 d. sprendimu leido Komisijai vesti derybas dėl Europos bendrijos, Kanados ir Jungtinių Amerikos Valstijų bendradarbiavimo aukštojo išsilavinimo ir profesinio mokymo srityje.(2) Bendrija ir Jungtinės Amerikos Valstijos tikisi abipusės naudos iš tokio bendradarbiavimo, kuriuo Bendrija turi papildyti valstybių narių ir Jungtinių Amerikos Valstijų dvišales programas ir užtikrinti Europos kuriamą pridėtinę vertę.(3) Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas atnaujinantis bendradarbiavimo aukštojo išsilavinimo ir profesinio mokymo bei lavinimo srityje programą, turi būti patvirtintas,NUSPRENDĖ:1 straipsnisEuropos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas atnaujinantis bendradarbiavimo aukštojo išsilavinimo ir profesinio mokymo bei lavinimo srityje programą, patvirtinamas Bendrijos vardu.Susitarimo tekstas pridedamas prie šio Sprendimo.2 straipsnisEuropos bendrijos delegaciją į Jungtinį komitetą, nurodytą Susitarimo 6 straipsnyje, sudaro Komisijos atstovas ir jo padėjėjai iš kiekvienos valstybės narės.3 straipsnisTarybos pirmininkas atsakingas už pranešimą, numatytą Susitarimo 12 straipsnyje.Pasirašyta Briuselyje, 2001 m. vasario 26 d.Tarybos varduPirmininkėA. Lindh--------------------------------------------------


title: 2009/593/EB: 2009 m. liepos 27 d. Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimo 1999/70/EB dėl nacionalinių centrinių bankų išorės auditorių nuostatas dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus

text:
4.8.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 202/53

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2009 m. liepos 27 d.
   iš dalies keičiantis Sprendimo 1999/70/EB dėl nacionalinių centrinių bankų išorės auditorių nuostatas dėl Banka Slovenije išorės auditoriaus
   (2009/593/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutarties Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto, ypač į jo 27.1 straipsnį,
   atsižvelgdama į 2009 m. birželio 5 d. Europos centrinio banko rekomendaciją ECB/2009/12 Europos Sąjungos Tarybai dėl Banka Slovenije išorės auditorių (1),
   kadangi:

               (1)

               Europos centrinio banko (ECB) ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą turi atlikti nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Dabartinių Banka Slovenije išorės auditorių įgaliojimai baigsis atlikus 2008 finansinių metų auditą. Todėl būtina nuo 2009 finansinių metų paskirti naują išorės auditorių.

               (3)

                  Banka Slovenije pasirinko Deloitte revizija d.o.o. išorės auditoriais 2009–2011 finansiniams metams.

               (4)

               ECB valdančioji taryba rekomendavo, kad Deloitte revizija d.o.o. būtų paskirta Banka Slovenije išorės auditoriais 2009–2011 finansiniams metams.

               (5)

               Reikėtų vadovautis ECB valdančiosios tarybos rekomendacija ir atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą 1999/70/EB (2),

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Sprendimo 1999/70/EB 1 straipsnio 13 dalis pakeičiama taip:

      „13.   Deloitte revizija d.o.o. patvirtinama Banka Slovenije išorės auditoriais 2009–2011 finansiniams metams.“

   2 straipsnis
   Apie šį sprendimą pranešama ECB.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2009 m. liepos 27 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         C. BILDT

      (1)  OL C 132, 2009 6 11, p. 1.

      (2)  OL L 22, 1999 1 29, p. 69.


title: 2006 m. spalio 16 d. Tarybos sprendimas 2006/729/BUSP/TVR dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų tvarkymo ir perdavimo Jungtinių Valstijų Vidaus saugumo departamentui pasirašymo Europos Sąjungos vardu

text:
27.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 298/27

         TARYBOS SPRENDIMAS 2006/729/BUSP/TVR
   2006 m. spalio 16 d.
   dėl Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų tvarkymo ir perdavimo Jungtinių Valstijų Vidaus saugumo departamentui pasirašymo Europos Sąjungos vardu
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 24 ir 38 straipsnius,
   kadangi:

               (1)

               2006 m. birželio 27 d. Taryba nusprendė įgalioti pirmininkaujančią valstybę narę, kuriai padeda Komisija, pradėti derybas dėl Susitarimo su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų tvarkymo ir perdavimo Jungtinių Valstijų Vidaus saugumo departamentui (DHS).

               (2)

               Atsižvelgiant į 2004 m. gegužės 11 d. DHS Muitinių ir sienos apsaugos biuro (Bureau of Customs and Border Protection, CBP) prisiimtus Įsipareigojimus (1), gali būti laikoma, kad Jungtinės Valstijos užtikrina tinkamą iš Europos Sąjungos perduodamų PNR duomenų, susijusių su keleivių pervežimo skrydžiais į Jungtines Valstijas ar iš jų, apsaugos lygį.

               (3)

               Valstybių narių kompetentingos institucijos gali pasinaudoti savo turimomis teisėmis sustabdyti DHS teikiamų duomenų srautus, kad apsaugotų asmenis, kai tvarkomi jų asmens duomenys, jeigu, jų manymu, PNR duomenys tvarkomi nesivadovaujant DHS prisiimtuose Įsipareigojimuose numatytais apsaugos standartais arba Jungtinių Valstijų kompetentinga institucija nustatė, kad DHS pažeidė šiuos standartus, tol, kol bus užtikrintas šių standartų laikymasis.

               (4)

               Susitarimas turėtų būti pasirašytas, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.

               (5)

               Iki Susitarimo įsigaliojimo jo nuostatos turėtų būti taikomos laikinai,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų tvarkymo ir perdavimo Jungtinių Valstijų vidaus saugumo departamentui pasirašymas patvirtinamas Europos Sąjungos vardu, atsižvelgiant į minėto susitarimo sudarymą.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti susitarimą Europos Sąjungos vardu, atsižvelgiant į jo sudarymą.
   3 straipsnis
   Pagal susitarimo 7 punktą iki susitarimo įsigaliojimo jo nuostatos laikinai taikomos nuo jo pasirašymo dienos.
   4 straipsnis
   1.   Nepažeidžiant jų teisių imtis priemonių, skirtų užtikrinti nacionalinių nuostatų laikymąsi, valstybių narių kompetentingos institucijos gali pasinaudoti savo turimomis teisėmis sustabdyti DHS teikiamų duomenų srautus, kad apsaugotų asmenis, kai tvarkomi jų asmens duomenys, šiais atvejais:

               a)

               kai Jungtinių Valstijų kompetentinga institucija nustatė, kad DHS pažeidžia taikytinus apsaugos standartus, arba

               b)

               kai yra didelė tikimybė, kad yra pažeidžiami taikytini apsaugos standartai; yra pagrįstų priežasčių manyti, kad DHS laiku nesiima arba nesiims tinkamų priemonių iškilusiam klausimui išspręsti; tęsiant duomenų perdavimą atsirastų tiesioginis pavojus padaryti didelę žalą duomenų subjektams ir atitinkamų valstybių narių kompetentingos institucijos ėmėsi tomis aplinkybėmis pagrįstų pastangų įspėti DHS ir suteikti jam galimybę reaguoti.

         2.   Sustabdymas netenka galios, kai tik užtikrinamas apsaugos standartų laikymasis, ir apie tai pranešama atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms.
   5 straipsnis
   1.   Valstybės narės, patvirtinusios priemones pagal 4 straipsnį, apie tai nedelsdamos praneša Tarybai ir Komisijai.
   2.   Valstybės narės ir Komisija Taryboje informuoja viena kitą apie visus apsaugos standartų pakeitimus ir atvejus, kai įstaigų, privalančių užtikrinti, kad DHS laikytųsi taikytinų apsaugos standartų, veiksmai neužtikrina tokio laikymosi.
   3.   Jeigu, Tarybos manymu, pagal 4 straipsnį ir pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis surinkta informacija įrodoma, kad nebesilaikoma pagrindinių principų, būtinų tinkamam fizinių asmenų apsaugos lygiui, arba kad bet kuri įstaiga, privalanti užtikrinti, kad DHS laikytųsi taikytinų apsaugos standartų, veiksmingai neatlieka savo užduoties, apie tai pranešama DHS, o Taryba imasi būtinų veiksmų susitarimo taikymui sustabdyti arba jam nutraukti.

      Priimta Liuksemburge, 2006 m. spalio 16 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         E. TUOMIOJA

      (1)  OL L 235, 2004 7 6, p. 15.
    ---documentbreak---

               27.10.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 298/29

         Pastaba skaitytojui. Šalys dar nepatvirtino Susitarimo teksto kitomis kalbomis nei anglų kalba. Patvirtinus tekstus kitomis kalbomis, jie taip pat bus autentiški.
   Europos Sąjungos ir Jungtinių Amerikos Valstijų
   SUSITARIMAS
   dėl oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų tvarkymo ir perdavimo Jungtinių Valstijų vidaus saugumo departamentui
   EUROPOS SĄJUNGA
   ir
   JUNGTINĖS AMERIKOS VALSTIJOS,
   NORĖDAMOS užtikrinti veiksmingą terorizmo ir transnacionalinio nusikalstamumo prevenciją ir kovą su jais, kad apsaugotų savo atitinkamas demokratines visuomenes ir bendras vertybes,
   PRIPAŽINDAMOS, kad visuomenės saugumui užtikrinti ir teisėsaugos tikslais turėtų būti nustatytos oro vežėjų atliekamo keleivio duomenų įrašo (PNR) duomenų perdavimo Vidaus saugumo departamentui (toliau – DHS) taisyklės. Šiame Susitarime DHS – Muitinių ir sienos apsaugos biuras, JAV imigracijos ir muitinės tarnyba bei Sekretoriaus biuras ir subjektai, kurie tiesiogiai jį aptarnauja, tačiau jis neapima kitų DHS padalinių, pavyzdžiui, pilietybės ir imigracijos tarnybų, Transporto saugumo administracijos, Jungtinių Valstijų slaptosios tarnybos, Jungtinių Valstijų pakrančių apsaugos tarnybos ir Federalinės nepaprastųjų situacijų valdymo agentūros,
   PRIPAŽINDAMOS, kaip svarbu yra užkirsti kelią terorizmui ir susijusiems nusikaltimams bei kitiems sunkiems nusikaltimams, kurie yra transnacionalinio pobūdžio, įskaitant organizuotą nusikalstamumą, ir kovoti su jais, kartu užtikrinant pagarbą pagrindinėms teisėms ir laisvėms, ypač privatumo teisei,
   ATSIŽVELGDAMOS į JAV įstatymus ir kitus teisės aktus, pagal kuriuos kiekvienas oro vežėjas, vykdantis tarptautinio keleivių vežimo skrydžius į Jungtines Valstijas ar iš jų, turi suteikti DHS elektroninę prieigą prie PNR duomenų, surinktų ir laikomų oro vežėjų automatinėse rezervavimo ir išvykimo kontrolės sistemose (toliau – rezervavimo sistemos),
   ATSIŽVELGDAMOS į Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 2 dalį dėl pagarbos pagrindinėms teisėms ir visų pirma į susijusią teisę į asmens duomenų apsaugą,
   ATSIŽVELGDAMOS į 2001 m. Aviacijos transporto saugumo akto, 2002 m. Vidaus saugumo akto, 2004 m. Žvalgybos sistemos reformos ir terorizmo prevencijos akto ir Vykdomojo įsako 13388 atitinkamas nuostatas dėl Jungtinių Valstijų vyriausybės agentūrų bendradarbiavimo kovojant su terorizmu,
   ATSIŽVELGDAMOS į JAV federaliniame registre paskelbtus (1) ir DHS įgyvendinamus Įsipareigojimus,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos Sąjunga turėtų užtikrinti, jog rezervavimo sistemas Europos Sąjungoje turintys oro vežėjai organizuotų PNR duomenų perdavimą DHS, kai tik tai taps techniškai įmanoma, tačiau iki to laiko, vadovaujantis šio Susitarimo nuostatomis, JAV valdžios institucijoms turėtų būti leidžiama tiesiogiai prieiti prie duomenų,
   PATVIRTINDAMOS, kad šis Susitarimas nėra precedentas jokioms Jungtinių Valstijų ir Europos Sąjungos arba kurios nors iš Šalių ir kurios nors valstybės diskusijoms ar deryboms ateityje dėl PNR arba bet kokio kito pavidalo duomenų tvarkymo ir perdavimo,
   ATSIŽVELGDAMOS į abiejų šalių įsipareigojimą nedelsiant drauge siekti tinkamo ir abipusiai priimtino sprendimo dėl išankstinės informacijos apie keleivius (toliau – API) duomenų iš Europos Sąjungos į Jungtines Valstijas tvarkymo,
   PAŽYMĖDAMOS, kad pasitikėdama šiuo Susitarimu ES patvirtina, kad ji nekliudys PNR duomenų perdavimui tarp Kanados ir Jungtinių Valstijų ir kad tas pats principas bus taikomas bet kuriame panašiame susitarime dėl PNR duomenų tvarkymo ir perdavimo,
   SUSITARĖ:

               (1)

               Pasitikėdama DHS toliau vykdomais pirmiau minėtais Įsipareigojimais, aiškinamais atsižvelgiant į vėlesnius įvykius, Europos Sąjunga užtikrina, kad tarptautinio keleivių vežimo skrydžius į Jungtines Amerikos Valstijas ar iš jų vykdantys oro vežėjai tvarkytų jų rezervavimo sistemose esančius PNR duomenis laikydamiesi DHS reikalavimų.

               (2)

               Atitinkamai DHS galės elektroniniu būdu prieiti prie PNR duomenų, laikomų oro vežėjų rezervavimo sistemose, kurios yra Europos Sąjungos valstybių narių teritorijoje, tol, kol bus sukurta tinkama sistema, leidžianti oro vežėjams perduoti tokius duomenis.

               (3)

               DHS tvarko gautus PNR duomenis ir duomenų subjektams, su kuriais susijęs toks tvarkymas, taiko atitinkamus JAV įstatymus ir konstitucinius reikalavimus neteisėtai jų nediskriminuodamas, visų pirma dėl pilietybės ir gyvenamosios šalies.

               (4)

               Atliekamos reguliarios jungtinės šio Susitarimo įgyvendinimo peržiūros.

               (5)

               Jei Europos Sąjungoje arba vienoje ar keliose jos valstybėse narėse įdiegiama aviakompanijų keleivių informacijos sistema, reikalaujanti, kad oro vežėjai suteiktų valdžios institucijoms prieigą prie PNR duomenų apie asmenis, kurių kelionės maršrutas apima skrydį į Europos Sąjungą ar iš jos, DHS aktyviai skatina jo jurisdikcijai priklausančių aviakompanijų bendradarbiavimą tiek, kiek tai yra praktiškai naudinga bei griežtai laikantis abipusiškumo principo.

               (6)

               Taikant šį Susitarimą laikoma, kad DHS užtikrina tinkamą iš Europos Sąjungos perduodamų PNR duomenų apie tarptautinio keleivių vežimo skrydžius į Jungtines Valstijas ar iš jų apsaugos lygį.

               (7)

               Šis Susitarimas įsigalioja pirmą mėnesio dieną po to, kai Šalys pasikeičia pranešimais apie šiam tikslui skirtų jų vidaus procedūrų užbaigimą. Šis Susitarimas laikinai taikomas nuo jo pasirašymo dienos. Bet kuri Šalis bet kuriuo metu gali nutraukti šį Susitarimą ar sustabdyti jo taikymą, apie tai pranešdama diplomatiniais kanalais. Nutraukimas įsigalioja po trisdešimt (30) dienų nuo kitai Šaliai pateikto pranešimo apie tai dienos. Šis Susitarimas netenka galios nuo bet kokio jį pakeičiančio susitarimo taikymo datos ir bet kokiu atveju ne vėliau kaip 2007 m. liepos 31 d., nebent jis būtų pratęstas abipusiu rašytiniu susitarimu.

      Šiuo Susitarimu neketinama nukrypti nuo Jungtinių Amerikos Valstijų arba Europos Sąjungos ar jos valstybių narių teisės aktų ar juos keisti. Šis Susitarimas jokiam kitam privačiam ar viešajam asmeniui ar organizacijai nesuteikia ir neperduoda jokių teisių ar lengvatų.
      Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų kalba. Jis taip pat sudarytas čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; Šalys patvirtina tekstus šiomis kalbomis. Visi tomis kalbomis patvirtinti tekstai yra autentiški.
      Priimta Liuksemburge, 2006 m. spalio 16 d. ir Vašingtone, 2006 m. spalio 19 d.

            Europos Sąjungos vardu

         E. TUOMIOJA
         Užsienių reikalų ministras
         Europos Sąjungos Tarybos pirmininkas

            Jungtinių Amerikos Valstijų vardu

         Sekretorius Michael CHERTOFF
         Vidaus saugumo departamentas

      (1)  69 tomas, Nr. 131, p. 41543.