title: 2005 m. liepos 12 d. Tarybos Sprendimas dėl Euratomo tiekimo agentūros patyariamojo komiteto narių skyrimo

text:
20.7.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 178/1

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2005 m. liepos 12 d.
   dėl Euratomo tiekimo agentūros patyariamojo komiteto narių skyrimo
   (2005/C 178/01)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 54 straipsnio antrą ir trečią pastraipas,
   atsižvelgdama į Euratomo tiekimo agentūros įstatų X straipsnį (1),
   atsižvelgdama į 2003 m. rugsėjo 22 d. ir 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos sprendimus dėl Euratomo tiekimo agentūros patariamojo komiteto narių skyrimo (2),
   atsižvelgdama į Komisijos nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               Euratomo tiekimo agentūros patariamojo komiteto narių kadencija baigėsi 2005 m. kovo 28 d.

               (2)

               Komiteto nariai turėtų būti paskirti laikotarpiui nuo 2005 m. kovo 29 d. iki 2007 m. kovo 28 d., atsižvelgiant į valstybių narių Vyriausybių pateiktas kandidatūras,

         NUSPRENDĖ:
   Vienintelis straipsnis
   Šie asmenys yra skiriami Euratomo tiekimo agentūros patariamojo komiteto nariais:

               Belgija (3 vietos)

               Théo VAN RENTERGEM
               Gérard PAULUS
               Willy DE ROOVERE

               Čekija (3 vietos)

               Miroslav ŠEDINA
               Zdeněk HUBÁČEK
               Vladimír HLAVINKA

               Danija (2 vietos) (3)

               Mads LUNDE

               Vokietija (6 vietos)

               Walter SANDTNER
               Thomas LEHLE
               Joachim OHNEMUS
               Kurt SCHREIBER
               Klaus TÄGDER
               Gerhard HOTTENROTT

               Estija (1 vieta)

               Merle LUST

               Graikija (3 vietos)

               Theodore MATIKAS
               Ioannis G. KOLLAS
               Nicolas KATSAROS

               Ispanija (5 vietos)

               Rafael MARQUEZ OSORIO
               José Manuel REDONDO
               Eduardo GONZALEZ
               Germán GARCIA-CALDERON
               Luis A. RICO URIOS

               Prancūzija (6 vietos)

               Thierry ARNOLD
               Louis-François DURRET
               Marie-Claire GUYADER
               Caroline JORANT
               Jeanne MARCUCCI
               Jean-Luc SALANAVE

               Airija (1 vieta)

               Thomas Patrick SHERIDAN

               Italija (6 vietos)

               Paolo VENDITTI
               Raffaele DI SAPIA
               Giancarlo BOLOGNINI
               Angelo PAPA
               Roberto RANIERI
               Giuseppe SEDDA

               Kipras (1 vieta)

               Panicos DEMETRIADES

               Latvija (1 vieta)

               Andrejs SALMIŅŠ

               Lietuva (1 vieta)

               Donaldas JASULAITIS

               Vengrija (3 vietos)

               Attila NAGY
               Ákos PETŐ
               Ágnes SZÉL

               Nyderlandai (3 vietos)

               Jan WIEMAN
               Klaas JOSEPH
               Marlies HOEDEMAKERS

               Austrija (2 vietos) (3)

               Johann-Klaus HOHENBERG

               Lenkija (5 vietos)

               Stefan CHWASZCZEWSKI
               Katarzyna HINCZ
               Jacek Tadeusz KANIEWSKI
               Grzegorz KRZYSZTOSZEK
               Wladyslaw SIKORA

               Portugalija (3 vietos) (3)

               António RAMALHO
               Luís José RODRIGUES DA COSTA

               Slovėnija (1 vieta)

               Ivo NOVAK

               Slovakija (2 vietos)

               Michal DURANKO
               Eduard ĎURČEK

               Suomija (2 vietos)

               Ilkka MIKKOLA
               Riku Eino Juhani HUTTUNEN

               Švedija (3 vietos)

               Sven NORDLÖF
               Ali ETEMAD
               Sven-Olov ERICSON

               Jungtinė Karalystė (6 vietos) (3)

               Mark ELLIOTT
               John LUKE
               Simon MILLS
               Dorothy SEED
               Mike TRAVIS

      (1)  OL 27, 1958 12 6, p. 534/58. Įstatai su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 95/1/EB/Euratomas/EAPB, (OL L 1, 1995 1 1, p. 1).

      (2)  OL C 232, 2003 9 27, p. 1. OL C 98, 2005 4 22, p. 1.

      (3)  Viena vieta šiuo metu lieka laisva.


title: 2006/476/EB: 2006 m. birželio 12 d.  Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis Sprendimo 1999/70/EB nuostatas, susijusias su  Banque de France  išorės auditoriais

text:
11.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 188/7

      TARYBOS SPRENDIMAS

   2006 m. birželio 12 d.
   iš dalies keičiantis Sprendimo 1999/70/EB nuostatas, susijusias su Banque de France išorės auditoriais
   (2006/476/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Protokolą dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statuto, pridėtą prie Europos bendrijos steigimo sutarties, ypač į jo 27.1 straipsnį,
   atsižvelgdama į 1999 m. sausio 25 d. Tarybos sprendimą dėl nacionalinių centrinių bankų išorės auditorių (1),
   atsižvelgdama į 2006 m. balandžio 13 d. Europos centrinio banko (toliau – ECB) rekomendaciją ECB/2006/5 Europos Sąjungos Tarybai dėl Banque de France išorės auditorių (2),
   kadangi:

               (1)

               Pagal Protokolo dėl Europos centrinių bankų sistemos ir ECB statuto 27.1 straipsnį ECB ir Eurosistemos nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą turi atlikti nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja ECB valdančioji taryba ir tvirtina Europos Sąjungos Taryba.

               (2)

               Pagal Prancūzijos pinigų ir finansų kodekso L.142-6 straipsnį Banque de France bendroji taryba skiria du įstatymu numatytus auditorius, kuriems patikėta atlikti Banque de France sąskaitų auditą. Pagal Prancūzijos komercinio kodekso L.823-1 straipsnį, pakaitinis auditorius skiriamas pakeisti pareigas atliekančius auditorius atsisakymo, nepasiekiamumo, atsistatydinimo ar mirties atveju.

               (3)

               Dabartinių Banque de France išorės auditorių įgaliojimai pasibaigs po 2005 finansinių metų audito. Todėl turi būti paskirti išorės auditoriai nuo 2006 finansinių metų.

               (4)

                  Banque de France, vadovaudamasis savo viešųjų pirkimų taisyklėmis, išrinko Deloitte & Associés ir Mazars & Guerard savo išorės auditoriais, o KPMG S.A. – savo pakaitiniu auditoriumi 2006–2011 finansiniams metams, ir ECB mano, kad išrinkti auditoriai atitinka būtinus skyrimo reikalavimus.

               (5)

               ECB mano, kad Banque de France išrinkti išorės auditoriai atitinka būtinus skyrimo reikalavimus, ir todėl ECB valdančioji taryba rekomendavo, kad Deloitte & Associés ir Mazars & Guerard kartu būtų paskirti išorės auditoriais, o KPMG S.A. būtų paskirtas pakaitiniu auditoriumi 2006–2011 finansiniams metams.

               (6)

               Reikėtų vadovautis ECB valdančiosios tarybos rekomendacija ir atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimą 1999/70/EB,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Sprendimo 1999/70/EB 1 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:

      „4.   Deloitte & Associés ir Mazars & Guerard kartu patvirtinami Banque de France išorės auditoriais 2006–2011 finansiniams metams.
      KPMG S.A. patvirtinamas Banque de France pakaitiniu auditoriumi 2006–2011 finansiniams metams.“.

   2 straipsnis
   Apie šį sprendimą pranešama Europos centriniam bankui.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Liuksemburge, 2006 m. birželio 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         U. PLASSNIK

      (1)  OL L 22, 1999 1 29, p. 69. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/212/EB (OL L 79, 2006 3 16, p. 25).

      (2)  OL C 98, 2006 4 26, p. 25.


title: 2014/953/ES: 2014 m. gruodžio 4 d. Tarybos sprendimas dėl Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimo, pagal kurį Šveicarijos Konfederacija tampa Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos, kuria papildoma programa „Horizontas 2020“ , asocijuotąja šalimi ir kuriuo reglamentuojamas Šveicarijos Konfederacijos dalyvavimas Branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės vykdomoje ITER veikloje, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

text:
30.12.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 370/1

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. gruodžio 4 d.
   dėl Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimo, pagal kurį Šveicarijos Konfederacija tampa Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos, kuria papildoma programa „Horizontas 2020“, asocijuotąja šalimi ir kuriuo reglamentuojamas Šveicarijos Konfederacijos dalyvavimas Branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės vykdomoje ITER veikloje, pasirašymo Europos Sąjungos vardu ir laikino taikymo

      (2014/953/ES)

   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 186 straipsnį kartu su 218 straipsnio 5 dalimi,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2013 m. lapkričio 15 d. Taryba įgaliojo Komisiją Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos vardu pradėti derybas su Šveicarijos Konfederacija siekiant sudaryti visaapimantį Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo, pagal kurį Šveicarijos Konfederacija taptų Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ (2014–2020 m.) ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos, kuria papildoma programa „Horizontas 2020“ (2014–2018 m.), asocijuotąja šalimi, ir kuriuo būtų reglamentuojamas Šveicarijos dalyvavimas Branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės vykdomoje ITER veikloje 2014–2020 m. laikotarpiu;

               (2)

               tos derybos buvo sėkmingai užbaigtos ir Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimas, pagal kurį Šveicarijos Konfederacija tampa Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos, kuria papildoma programa „Horizontas 2020“, asocijuotąja šalimi ir kuriuo reglamentuojamas Šveicarijos Konfederacijos dalyvavimas Branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės vykdomoje ITER veikloje (toliau – Susitarimas) turėtų būti pasirašytas bei taikomas laikinai, kol bus užbaigtos jo sudarymo procedūros;

               (3)

               Susitarimo sudarymui taikoma atskira procedūra tais klausimais, kurie patenka į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties taikymo sritį;

               (4)

               siekiant, kad Šveicarijos juridiniams subjektams būtų taikomos tokios pačios sąlygos kaip ir vienos iš asocijuotųjų šalių subjektams, vykdant veiksmus pagal programą „Horizontas 2020“, kurie turi būti užbaigti 2014 m. paskutinį ketvirtį, visų pirma konkursus pagal konkretų tikslą „Pažangos skleidimas ir dalyvių skaičiaus didinimas“, Susitarimas turėtų būti taikomas laikinai nuo 2014 m. rugsėjo 15 d.,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Šiuo sprendimu įgaliojama Sąjungos vardu pasirašyti Europos Sąjungos bei Europos atominės energijos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos mokslinio ir technologinio bendradarbiavimo susitarimą, pagal kurį Šveicarijos Konfederacija tampa Bendrosios mokslinių tyrimų ir inovacijų programos „Horizontas 2020“ ir Europos atominės energijos bendrijos mokslinių tyrimų ir mokymo programos, kuria papildoma programa „Horizontas 2020“, asocijuotąja šalimi ir kuriuo reglamentuojamas Šveicarijos Konfederacijos dalyvavimas Branduolių sintezės energetikos vystymo bendrosios įmonės vykdomoje ITER veikloje, su sąlyga, kad minėtas susitarimas bus sudarytas.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Susitarimą Sąjungos vardu.
   3 straipsnis
   Pagal Susitarimo 15 straipsnį Susitarimas laikinai taikomas nuo 2014 m. rugsėjo 15 d., kol bus užbaigtos jo sudarymo procedūros.
   4 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 4 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. GOZI


title: 2001 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 106 dėl žemės ūkio transporto priemonių ir jų priekabų pneumatinių padangų patvirtinimo

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

32001D0508

Oficialusis leidinys L 183 , 06/07/2001 p. 0036 - 0036

		Tarybos sprendimas2001 m. birželio 26 d.dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 106 dėl žemės ūkio transporto priemonių ir jų priekabų pneumatinių padangų patvirtinimo(2001/508/EB)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 1997 m. lapkričio 27 d. Tarybos sprendimą 97/836/EB dėl Europos bendrijos prisijungimo prie Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos susitarimo dėl vienodų techninių nurodymų ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti sumontuotos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, priėmimo ir pagal šiuos nurodymus išduotų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų [1] ("Pataisytas 1958 m. susitarimas"), ypač į jo 3 straipsnio 3 dalį ir 4 straipsnio 2 dalies antrąją įtrauką,atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą [2],atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą [3],kadangi:(1) Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 106 dėl žemės ūkio transporto priemonių ir jų priekabų pneumatinių padangų patvirtinimo standartinių reikalavimų tikslas – panaikinti technines prekybos motorinėmis transporto priemonėmis kliūtis tarp Susitariančiųjų Šalių padangų atžvilgiu ir užtikrinti aukštą saugos ir aplinkos apsaugos lygį,(2) Apie Reglamentą Nr. 106 buvo pranešta Susitariančiosioms Šalims ir jis įsigaliojo visose Susitariančiosiose Šalyse, kurios nepranešė prieštaravimo iki datos arba datų, nustatytų prie Pataisyto 1958 m. susitarimo pridėtame reglamente.(3) Reglamentą Nr. 106 reikėtų įtraukti į Bendrijos žemės ir miškų ūkio traktorių patvirtinimo sistemą ir pridėti prie Bendrijoje galiojančių teisės aktų,NUSPRENDĖ:Vienintelis straipsnisEuropos bendrija prisijungia prie Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Reglamento Nr. 106 dėl žemės ūkio transporto priemonių ir jų priekabų pneumatinių padangų patvirtinimo.Reglamento tekstas pridedamas prie šio sprendimo [4].Priimta Liuksemburge, 2001 m. birželio 26 d.Tarybos varduPirmininkasT. Östros[1] OL L 346, 1997 12 17, p. 78.[2] OL C 274 E, 2000 9 26, p. 34.[3] 2001 m. gegužės 15 d. duotas pritarimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame leidinyje).[4] Šis reglamentas bus paskelbtas vėlesniame Oficialiajame leidinyje.--------------------------------------------------


title: 2016 m. kovo 22 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/455, kuriuo suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl tarptautinės teisiškai privalomos priemonės, grindžiamos Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose teksto projekto elementų

text:
30.3.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 79/32

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/455
   2016 m. kovo 22 d.
   kuriuo suteikiami įgaliojimai Europos Sąjungos vardu pradėti derybas dėl tarptautinės teisiškai privalomos priemonės, grindžiamos Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose teksto projekto elementų
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį kartu su 218 straipsnio 3 ir 4 dalimis,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   kadangi:

               (1)

               1998 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimu 98/392/EB (1) Sąjunga oficialiai sudarė Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją (toliau – UNCLOS) tais klausimais, kuriuos reglamentuoja UNCLOS ir kurių atžvilgiu valstybės narės perdavė kompetenciją Sąjungai; Sąjunga šiuo metu yra vienintelė tarptautinė organizacija, kuri yra tos konvencijos šalis, kaip apibrėžta UNCLOS 305 straipsnio 1 dalies f punkte ir IX priedo 1 straipsnyje;

               (2)

               Sąjunga, kaip UNCLOS šalis, ir jos valstybės narės, dalyvavo Jungtinių Tautų ad hoc neribotos sudėties neoficialioje darbo grupėje (toliau – darbo grupė) klausimams, susijusiems su jūrų biologinės įvairovės išsaugojimu ir tausiu jos naudojimu nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose, nagrinėti. Paskutiniame darbo grupės posėdyje buvo rekomenduota parengti tarptautinę teisiškai privalomą priemonę, grindžiamą UNCLOS, dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose (toliau – priemonė);

               (3)

               atsižvelgdama į 2015 m. sausio 23 d. darbo grupės priimtas rekomendacijas, 2015 m. birželio 19 d. JT Generalinė Asamblėja priėmė Rezoliuciją 69/292, kuria, prieš surengiant tarpvyriausybinę konferenciją, įsteigiamas parengiamasis komitetas, kuriame gali dalyvauti visos JT valstybės narės, specializuotųjų agentūrų nariai ir UNCLOS šalys, kad JT Generalinei Asamblėjai pateiktų esminių rekomendacijų dėl priemonės projekto elementų. Parengiamasis komitetas darbą pradės 2016 m. ir iki 2017 m. pabaigos Asamblėjai pateiks savo veiklos pažangos ataskaitą, o Asamblėja priims sprendimą dėl tarpvyriausybinės konferencijos, skirtos parengiamojo komiteto rekomendacijoms dėl elementų apsvarstyti ir tarptautinės teisiškai privalomos priemonės, grindžiamos UNCLOS, tekstui parengti, sušaukimo ir pradžios datos;

               (4)

               Sąjunga ir jos valstybės narės yra UNCLOS šalys, todėl ji kartu su valstybėmis narėmis turėtų dalyvauti derybose dėl priemonės projekto, kurį turi parengti parengiamasis komitetas, elementų. Sąjungos teisė dalyvauti šio komiteto posėdyje yra nustatyta Rezoliucijos 69/292 1 dalies j punkte;

               (5)

               po šio sprendimo pradėti derybas ir jame išdėstytų derybinių nurodymų vėliau gali būti priimtas kitas sprendimas ir derybiniai nurodymai dėl dalyvavimo bet kurioje tarpvyriausybinėje konferencijoje;

               (6)

               derybų klausimai gali priklausyti tiek Sąjungos, tiek valstybių narių kompetencijos sritims,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Komisijai suteikiami įgaliojimai Sąjungos vardu derėtis dėl Sąjungos kompetencijai priklausančių klausimų, kurių atžvilgiu Sąjunga yra priėmusi taisykles, dėl tarptautinės teisiškai privalomos priemonės, grindžiamos Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencija, dėl jūrų biologinės įvairovės išsaugojimo ir tausaus jos naudojimo nacionalinei jurisdikcijai nepriklausančiuose rajonuose teksto projekto elementų JT parengiamojo komiteto, įsteigto pagal JT Generalinės Asamblėjos rezoliuciją 69/292, posėdžiuose.
   2 straipsnis
   Komisija derybas veda Sąjungos vardu Sąjungos kompetencijai priklausančiais klausimais, kurių atžvilgiu Sąjunga yra priėmusi taisykles, vadovaudamasi šio sprendimo priedėlyje išdėstytais derybiniais nurodymais. Derybiniai nurodymai negali būti aiškinami kaip darantys poveikį atitinkamoms Sąjungos ir valstybių narių kompetencijos sritims.
   3 straipsnis
   Komisija derybas veda konsultuodamasi su šiuo sprendimu įsteigtu specialiu komitetu. Specialus komitetas yra Jūrų teisės darbo grupė (COMAR).
   4 straipsnis
   Kai derybų dalykas priklauso tiek Sąjungos, tiek jos valstybių narių kompetencijai, Komisija ir valstybės narės turėtų glaudžiai bendradarbiauti derybų proceso metu siekdamos užtikrinti vienybę atstovaujant Sąjungai ir jos valstybėms narėms tarptautiniu mastu.
   5 straipsnis
   Šis sprendimas skirtas Komisijai.

      Priimta Briuselyje 2016 m. kovo 22 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         A.G. KOENDERS

      (1)  1998 m. kovo 23 d. Tarybos sprendimas 98/392/EB dėl Europos bendrijos 1982 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos ir 1994 m. liepos 28 d. Susitarimo, susijusio su jos XI dalies įgyvendinimu, patvirtinimo (OL L 179, 1998 6 23, p. 1).


title: 2015 m. sausio 29 d. Tarybos sprendimas (BUSP) 2015/143, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje

text:
2015 1 30

                  LT

                  Europos Sąjungos oficialusis leidinys

                  L 24/16

         TARYBOS SPRENDIMAS (BUSP) 2015/143
         2015 m. sausio 29 d.
         kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje
         EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
         atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
         atsižvelgdama į 2014 m. kovo 5 d. Tarybos sprendimą 2014/119/BUSP dėl ribojamųjų priemonių, taikytinų tam tikriems asmenims, subjektams ir įstaigoms atsižvelgiant į padėtį Ukrainoje (1),
         kadangi:

                     (1)

                     2014 m. kovo 5 d. Taryba priėmė Sprendimą 2014/119/BUSP;

                     (2)

                     turėtų būti išaiškinti įtraukimo į sąrašą kriterijai, kuriais remiantis įšaldomas asmenų, atsakingų už Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimą, lėšos;

                     (3)

                     todėl Sprendimas 2014/119/BUSP turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,

               PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

            1 straipsnis
            Sprendimo 2014/119/BUSP 1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:

                  „1.   Įšaldomos visos priede išvardytiems asmenims, pripažintiems atsakingais už Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimą, asmenims, atsakingiems už žmogaus teisių pažeidimus Ukrainoje, ir su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar įstaigoms priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
                  Šio sprendimo tikslais, asmenys, pripažinti atsakingais už Ukrainos valstybės lėšų pasisavinimą – tai, be kita ko, asmenys, kurių atžvilgiu Ukrainos valdžios institucijos atlieka tyrimą:

                              a)

                              dėl Ukrainos viešųjų lėšų ar turto pasisavinimo arba dėl bendrininkavimo atliekant tokius veiksmus; arba

                              b)

                              dėl valstybės pareigūno piktnaudžiavimo tarnyba siekiant gauti nepagrįstos naudos sau arba siekiant suteikti nepagrįstos naudos trečiajam asmeniui, taip padarant žalą Ukrainos viešosioms lėšoms ar turtui, arba dėl bendrininkavimo atliekant tokius veiksmus.“

            .

            2 straipsnis
            Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

            Priimta Briuselyje 2015 m. sausio 29 d.

                  Tarybos vardu

                  Pirmininkė

               F. MOGHERINI

            (1)  OL L 66, 2014 3 6, p. 26.


title: 2016 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2016/1233, kuriuo skiriami Regionų komiteto Kipro Respublikos pasiūlytas narys ir Kipro Respublikos pasiūlytas pakaitinis narys

text:
28.7.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 202/41

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2016/1233
   2016 m. liepos 26 d.
   kuriuo skiriami Regionų komiteto Kipro Respublikos pasiūlytas narys ir Kipro Respublikos pasiūlytas pakaitinis narys
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 305 straipsnį,
   atsižvelgdama į Kipro Vyriausybės pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2015 m. sausio 26 d., 2015 m. vasario 5 d. ir 2015 m. birželio 23 d. Taryba priėmė sprendimus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) ir (ES) 2015/994 (3), kuriais skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d.;

               (2)

               pasibaigus Georgios GEORGIOU kadencijai tapo laisva Regionų komiteto nario vieta;

               (3)

               Kyriakos CHATZITTOFIS paskyrus Regionų komiteto nariu tapo laisva pakaitinio nario vieta,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Likusiam dabartinės kadencijos laikui iki 2020 m. sausio 25 d. į Regionų komitetą skiriami:

               a)

               nariu:

                           —

                           Kyriakos CHATZITTOFIS, Mayor of Agios Athanasios,

                     ir

               b)

               pakaitiniu nariu:

                           —

                           Stavros YEROLATSITES, Municipal Councilor, Strovolos Municipality.

         2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2016 m. liepos 26 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         M. LAJČÁK

      (1)  2015 m. sausio 26 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/116, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 20, 2015 1 27, p. 42).

      (2)  2015 m. vasario 5 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/190, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 31, 2015 2 7, p. 25).

      (3)  2015 m. birželio 23 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/994, kuriuo skiriami Regionų komiteto nariai ir pakaitiniai nariai laikotarpiui nuo 2015 m. sausio 26 d. iki 2020 m. sausio 25 d. (OL L 159, 2015 6 25, p. 70).


title: 2008/604/EB: 2008 m. liepos 22 d. Komisijos sprendimas dėl ekspertų grupės dėl prekybos žmonėmis narių paskyrimo

text:
23.7.2008

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 194/12

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2008 m. liepos 22 d.
   dėl ekspertų grupės dėl prekybos žmonėmis narių paskyrimo
   (2008/604/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2007 m. spalio 17 d. Komisijos sprendimą 2007/675/EB, kuriuo įsteigiama ekspertų grupė dėl prekybos žmonėmis (1), ypač į jo 3 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               Ekspertų grupę turėtų sudaryti 21 narys.

               (2)

               Grupės nariais turėtų būti skiriami specialistai, turintys specialiųjų žinių ir patirties kovos su prekyba žmonėmis srityje, įskaitant darbuotojų išnaudojimo aspektą.

               (3)

               Komisija valstybių narių siūlymu turėtų paskirti iki 11 narių, priklausančių valstybių narių administracijoms.

               (4)

               Iš paraiškas pateikusių asmenų Komisija turėtų paskirti iki 5 narių, priklausančių Europos lygmeniu veikiančioms tarpvyriausybinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms, iki 4 narių, priklausančių Europos lygmeniu veikiantiems socialiniams partneriams ir darbdavių organizacijoms, ir iki 2 narių iš asmenų, turinčių patirties, kurią įgijo atlikdami akademinius mokslinius tyrimus.

               (5)

               2008 m. sausio 19 d. Komisija paskelbė kvietimą teikti paraiškas, kad sudarytų kandidatų į ekspertų grupę sąrašą (2).

               (6)

               Komisija atliko gautų paraiškų atrankos procedūrą. Vertindama paraiškas Komisija atsižvelgė į kvietime teikti paraiškas nustatytus kriterijus, ypač į jo 2 punktą.

               (7)

               Rekomenduojama į ekspertų grupę įtraukti keturis papildomus narius, priklausančius Europos lygmeniu veikiančioms tarpvyriausybinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms, siekiant kompensuoti mažą Europos lygmeniu veikiančių socialinių partnerių ir darbdavių organizacijų paraiškų skaičių ir užtikrinant proporcingą atstovavimą visoms teminėms ir geografinėms sritims sudaryti 21 nario grupę, kaip iš pradžių buvo numatyta.

               (8)

               Vieną grupės narį paskyrė Europolas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sprendimas 2007/675/EB iš dalies keičiamas taip:
   3 straipsnio 2 dalies b punktas pakeičiamas taip:

               „b)

               Europos lygmeniu veikiančioms tarpvyriausybinėms, tarptautinėms ir nevyriausybinėms organizacijoms, turinčioms tinkamai dokumentais patvirtintų specialiųjų žinių ir patirties prekybos žmonėmis srityje (iki 9 narių)“.

         2 straipsnis
   Komisija skiria šiuos ekspertų grupės dėl prekybos žmonėmis narius:

               1.

               Nariai skiriami pagal Komisijos sprendimo 2007/675/EB 3 straipsnio 2 dalies a punktą:

                           Jan AUSTAD

                           Sandi ČURIN

                           Rita THEODOROU SUPERMAN

                           Luís GOUVEIA

                           Jelena KAMINSKA

                           Glynn RANKIN

                           Bärbel Heide UHL

                           Floris VAN DIJK

                           Kajsa WAHLBERG

               2.

               Nariai skiriami pagal šiuo sprendimu iš dalies pakeisto Komisijos sprendimo 2007/675/EB 3 straipsnio 2 dalies b punktą:

                           Antonia BALKANSKA LAVINE

                           Stana BUCHOWSKA

                           Marco BUFO

                           Muireann O BRIAIN

                           Martijn PLUIM

                           Evelyn PROBST

                           Klara SKRIVANKOVA

                           Patsy SÖRENSEN

                           Liliana SORRENTINO

               3.

               Nariai skiriami pagal Komisijos sprendimo 2007/675/EB 3 straipsnio, 2 dalies, e punktą:

                           Ryszard PIOTROWICZ

                           Georgina VAZ CABRAL

         3 straipsnis
   Komisija atsižvelgia į tai, kad Europolas paskyrė Steve HARVEY ekspertų grupės dėl prekybos žmonėmis nariu pagal Komisijos sprendimo 2007/675/EB 3 straipsnio 2 dalies d punktą ir į 3 straipsnio 3 dalį.
   4 straipsnis
   Ekspertų grupės nariai paskiriami kaip individualūs asmenys trejų metų laikotarpiui, kuris gali būti atnaujintas.
   5 straipsnis
   Paraiškas pateikę kandidatai, kurie yra laikomi tinkamais tapti ekspertų grupės nariais, bet nebuvo paskirti, jų sutikimu, po atrankos procedūros yra įtraukiami į rezervo sąrašą.
   6 straipsnis
   Paskirtų narių vardai ir pavardės skelbiami Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
   7 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną nuo jo priėmimo.

      Priimta Briuselyje, 2008 m. liepos 22 d.

            Komisijos vardu

         Jacques BARROT

            Pirmininko pavaduotojas

      (1)  OL L 277, 2007 10 20, p. 29.

      (2)  OL C 14, 2008 1 19, p. 27.


title: 2013/554/ES: 2013 m. balandžio 17 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
16.11.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 308/161

      EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS

   2013 m. balandžio 17 d.
   dėl Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2013/554/ES)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),

               —

               atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7–0041/2013),

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 713/2009, įsteigiantį Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (4), ypač į jo 24 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, nurodytoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0068/2013),

               1.

               patvirtina Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros direktoriui, kad Agentūros 2011 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas toliau pateikiamoje rezoliucijoje;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama jo dalis, Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai bei Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 1.

      (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

      (4)  OL L 211, 2009 8 14, p. 1.

      (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         EUROPOS PARLAMENTO REZOLIUCIJA

      2013 m. balandžio 17 d.
      su pastabomis, sudarančiomis neatskiriamą sprendimo dėl Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo dalį
      EUROPOS PARLAMENTAS,

                  —

                  atsižvelgdamas į Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų galutines metines ataskaitas,

                  —

                  atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros 2011 finansinių metų galutinių metinių ataskaitų kartu su Agentūros atsakymais (1),

                  —

                  atsižvelgdamas į Tarybos 2013 m. vasario 12 d. rekomendaciją (05753/2013 – C7–0041/2013),

                  —

                  atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 319 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (2), ypač į jo 185 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (3), ypač į jo 208 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 713/2009, įsteigiantį Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūrą (4), ypač į jo 24 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į 2002 m. lapkričio 19 d. Komisijos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 2343/2002 dėl finansinio pagrindų reglamento, skirto įstaigoms, nurodytoms Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento 185 straipsnyje (5), ypač į jo 94 straipsnį,

                  —

                  atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 77 straipsnį ir VI priedą,

                  —

                  atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą (A7–0068/2013),

                  A.

                  kadangi Audito Rūmai pranešė, kad jiems pateiktas pagrįstas patikinimas, jog Europos Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (toliau – Agentūra) 2011 finansinių metų metinės ataskaitos yra patikimos ir pagal jas atliktos finansinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos;

                  B.

                  kadangi 2011 m. vasario 1 d. Agentūra persikėlė iš Briuselio į savo būstinę Liublianoje (Slovėnija), oficialiai savo veiklą pradėjo 2011 m. kovo 3 d., o finansinį savarankiškumą pasiekė 2011 m. kovo 8 d.;

                  C.

                  kadangi bendras Agentūros 2011 m. biudžetas siekė 4 792 345 EUR; kadangi Sąjungos įnašas į Agentūros 2011 m. biudžetą buvo 4 362 607,98 EUR (6);

         Biudžeto ir finansų valdymas

                  1.

                  primena, kad pradinis Sąjungos įnašas 2011 m. buvo 4 362 607,98 EUR; atkreipia dėmesį, kad tai buvo pirmieji Agentūros finansinio savarankiškumo metai;

                  2.

                  remdamasis metinėmis ataskaitomis pažymi, kad pradinis Agentūros 2011 m. biudžetas siekė 5 119 000 EUR (įskaitant 119 000 EUR, t. y. Europos laisvosios prekybos asociacijos įnašą);

                  3.

                  remdamasis metinėmis ataskaitomis nustato, kad skirta 67 % asignavimų, o mokėjimai sudarė 74 % visų valdomų asignavimų;

         Perkelti asignavimai

                  4.

                  susirūpinęs atkreipia dėmesį į Audito Rūmų pastabą, kad aukštas nepanaudotų asignavimų ir perkėlimų lygis ir žemas mokėjimų lygis rodo, jog esama biudžeto planavimo ir įgyvendinimo trūkumų, be to, tai neatitinka biudžeto metinio periodiškumo principo;

                  5.

                  priima Agentūros paaiškinimą, kad per pirmuosius veiklos metus ji turėjo samdyti daugelį savo darbuotojų, todėl pavėluotai paskelbė informaciją apie laisvas vietas, o tai turėjo didelę įtaką Agentūros biudžeto vykdymui ir viešųjų pirkimų poreikio nustatymui, dėl to viešųjų pirkimų procedūros daugiausia buvo vykdomos metų pabaigoje, o tai atitinkamai lėmė aukšto lygio perkėlimus siekiant įvykdyti pasirašytus teisinius ir biudžetinius įsipareigojimus;

                  6.

                  atkreipia dėmesį į Agentūros pareiškimą, kad dabar ji gali daug sėkmingiau įgyvendinti pavestas užduotis ir įvykdyti atitinkamą biudžetą, reikalauja, kad ji toliau nagrinėtų šį klausimą ir šiuo klausimu pateiktų biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai ataskaitą;

         Neteisėti mokėjimai

                  7.

                  susirūpinęs pažymi, kad 2011 m. Agentūra išmokėjo deleguotiems ekspertams, kurie buvo valstybės, kurioje yra Agentūra, piliečiai, 10 839 EUR dienpinigių ir kad šie mokėjimai neatitinka Agentūros administracinės valdybos priimtų Nacionalinių ekspertų delegavimo taisyklių, pagal kurias tokias išmokas numatoma skirti tik laikinai priimtiems darbuotojams, kurie nėra valstybės narės, kurioje jie įdarbinti, piliečiai;

                  8.

                  pažymi, kad Agentūra tokiais atvejais jau nebemoka išmokų; vis dėlto, atsižvelgdamas į neteisėtą tokių mokėjimų pobūdį, prašo Agentūros toliau spręsti šį klausimą, nagrinėti galimybes susigrąžinti neteisėtai išmokėtus dienpinigius ir šiuo klausimu pateikti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai ataskaitą;

         Įdarbinimo procedūros

                  9.

                  atkreipia dėmesį į Audito Rūmų pastabą, kad esama galimybių padaryti įdarbinimo procedūras skaidresnes; prašo Agentūros toliau spręsti šį klausimą ir pranešti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai apie veiksmus, kurių imtasi; mano, kad dėl kai kurių Tarnybos nuostatų normų Agentūrai gali tekti didelė administracinė našta; todėl ragina Komisiją pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį sudaryti sąlygas supaprastinti tam tikras agentūroms taikytinas normas;

                  10.

                  atkreipia dėmesį į tai, kad nors pastaruoju metu nuolatinių darbuotojų atrankos yra baigtos, tačiau nepavyksta užsitikrinti pakankamų pajėgumų iš deleguotų nacionalinių ekspertų; išlieka tam tikrų abejonių dėl dalies darbuotojų techninės kompetencijos, kas gali lemti Agentūros veiklos neužtikrintumą; prašo Agentūros imtis veiksmų sprendžiant šiuos klausimus ir pranešti biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai apie veiksmus, kurių imtasi;

                  11.

                  ragina Agentūrą gerinti jos ir nacionalinių reguliuotojų bendradarbiavimą, ypač užtikrinant efektyvesnius organizacinio darbo principus, ir nustatyti nuolatinę susitikimų organizavimo vietą, kas leistų Agentūrai bei nacionaliniams reguliuotojams sutaupyti nemažai lėšų bei išspręsti iškylančius susisiekimo ir ribotų išteklių klausimus;

                  12.

                  pažymi, kad kitos su sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo susijusios pastabos, kurios yra horizontaliojo pobūdžio, pateikiamos 2013 m. balandžio 17 d. rezoliucijoje (7) dėl agentūrų veiklos, finansų valdymo ir kontrolės.

         (1)  OL C 388, 2012 12 15, p. 1.

         (2)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

         (3)  OL L 298, 2012 10 26, p. 1.

         (4)  OL L 211, 2009 8 14, p. 1.

         (5)  OL L 357, 2002 12 31, p. 72.

         (6)  Energetikos reguliavimo institucijų bendradarbiavimo agentūros (ACER) 2011 m. metinė veiklos ataskaita, p. 85–91.

         (7)  Priimti tekstai, P7_TA(2013)0134 (žr. šio Oficialiojo leidinio p. 374).


title: 2006/464/EB: 2006 m. birželio 27 d.  Komisijos sprendimas, dėl laikinų neatidėliotinų priemonių siekiant išvengti  Dryocosmus kuriphilus  Yasumatsu įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje  (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 2881)

text:
5.7.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 183/29

         KOMISIJOS SPRENDIMAS
   2006 m. birželio 27 d.
   dėl laikinų neatidėliotinų priemonių siekiant išvengti Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje
   (pranešta dokumentu Nr. C(2006) 2881)
   (2006/464/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 16 straipsnio 3 dalies trečią sakinį,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Direktyvą 2000/29/EB jei, valstybės narės nuomone, kyla pavojus, kad į jos teritoriją gali būti įvežtas ir gali joje išplisti šios direktyvos I arba II priede nenurodytas kenksmingas organizmas, ji gali laikinai imtis papildomų priemonių nuo gresiančio pavojaus apsisaugoti.

               (2)

               Kinijoje, Korėjoje, Japonijoje, JAV ir ribotoje Bendrijos teritorijoje atsiradus Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu, Prancūzija 2005 m. kovo 14 d. pranešė kitoms valstybėms narėms ir Komisijai, kad 2005 m. vasario 16 d. ji ėmėsi oficialių priemonių savo teritorijai nuo šio organizmo įvežimo grėsmės apsaugoti.

               (3)

               2005 m. birželio 29 d. Slovėnija valstybėms narėms ir Komisijai pranešė, kad dėl to paties organizmo išplitimo jos teritorijoje 2005 m. birželio 24 d. ji ėmėsi papildomų priemonių, siekdama užkirsti kelią tolesniam šio organizmo įvežimui ir išplitimui jos teritorijoje.

               (4)

                  Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu nėra nurodytas Direktyvos 2000/29/EB I ar II prieduose. Tačiau kenkėjų keliamo pavojaus įvertinimo ataskaitoje, paremtoje ribotais turimais moksliniais duomenimis, nurodoma, kad tai gali būti vienas žalingiausių kaštainių (Castanea Mill.) kenkėjų. Jie galėtų stipriai sumažinti kaštainių produkciją ir kokybę, be to yra įrodymų, kad dėl šių kenkėjų medžiai gali žūti. Kaštainiai dažniausiai auginami prastose kalvų žemėse arba kalnuose. Kenkėjams išplitus, jų padaryta žala galėtų sustabdyti žmonėms vartoti skirtų kaštainių produkcijos gamybą tose teritorijose ir sąlygoti ekonominės ir aplinkos padėties pablogėjimą.

               (5)

               Todėl yra būtina imtis laikinųjų priemonių, siekiant užkirsti kelią minėto organizmo įvežimui į Bendriją ir išplitimui joje.

               (6)

               Šiame sprendime numatytos priemonės turėtų būti taikomos apsaugai nuo minėto organizmo įvežimo ir išplitimo, Castanea augalų auginimui ir vežimui Bendrijos viduje, organizmo kontrolei ir minėto kenkėjo buvimo ar ilgalaikio jo išnykimo stebėjimui valstybėse narėse.

               (7)

               Būtina, kad šios priemonės 2006, 2007 ir 2008 m. būtų nuolat vertinamos, visų pirma remiantis valstybių narių pateikta informacija. Galimybė imtis tolesnių priemonių bus apsvarstyta atsižvelgiant į šių vertinimų rezultatus.

               (8)

               Jei reikia, valstybės narės turi pritaikyti savo teisės aktus, kad jie atitiktų šio sprendimo reikalavimus.

               (9)

               Šių priemonių taikymo rezultatus reikėtų peržiūrėti iki 2008 m. vasario 1 d.

               (10)

               Šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Apibrėžtis
   Šiame sprendime „augalai“ – tai sodinimui skirti Castanea Mill. genties augalai arba jų dalys, išskyrus vaisius ir sėklas.
   2 straipsnis
   Apsaugos nuo Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu priemonės
   Draudžiama į Bendriją įvežti ir leisti joje išplisti Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu (toliau – organizmas).
   3 straipsnis
   Augalų importas
   Augalai gali būti įvežami į Bendriją tik jei:

               a)

               juos įvežant laikomasi I priedo 1 punkte numatytų priemonių reikalavimų; ir

               b)

               įvežant į Bendriją yra patikrinama, ar jie nėra užsikrėtę organizmu, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB 13a straipsnio 1 dalyje, ir jis neaptinkamas.

         4 straipsnis
   Augalų vežimas Bendrijoje
   Nepažeidžiant 5 straipsnio 3 dalies a punkto ir II priedo II dalies, Bendrijos kilmės arba į Bendriją pagal šio sprendimo 3 straipsnį importuojami augalai gali būti vežami iš jų produkcijos gamybos vietos Bendrijoje ir, jei reikia, sodo ir daržo prekių centrų, jei jie atitinka I priedo 2 punkte nustatytas sąlygas.
   5 straipsnis
   Tikrinimas ir pranešimai
   1.   Valstybės narės atlieka oficialius metinius tyrimus dėl organizmo buvimo arba užsikrėtimo organizmu įrodymų jų teritorijose.
   Nepažeidžiant Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 2 dalies nuostatų, apie šių tikrinimų rezultatus pranešama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms iki kiekvienų metų gruodžio 31 d.
   2.   Apie bet kokį įtariamą ar patvirtintą augalų užsikrėtimą organizmu nedelsiant pranešama atsakingoms oficialioms įstaigoms.

               3.

                           a)

                           Valstybės narės gali reikalauti, kad įvežant augalus ar juos vežant jų teritorijoje būtų taikoma atsekamumo sistema, kuri gali apimti vežimo deklaraciją, kurią už vežimą atsakingas asmuo turi pateikti atsakingoms oficialioms įstaigoms.

                           b)

                           Valstybės narės gali reikalauti, kad už augalų sodinimą atsakingi asmenys atsakingoms oficialioms įstaigoms pateiktų sodinimo deklaraciją.

         6 straipsnis
   Demarkuotų zonų nustatymas
   Kai 5 straipsnio 1 dalyje nurodytų tyrimų rezultatais arba 5 straipsnio 2 dalyje nurodytu pranešimu patvirtinamas organizmo buvimas teritorijoje arba užsikrėtimas organizmu įrodomas kitais būdais, valstybės narės nustato demarkuotas zonas ir imasi II priedo I ir II dalyje numatytų oficialių priemonių.
   7 straipsnis
   Atitiktis
   Valstybės narės, jei reikia, iš dalies pakeičia priemones, kurias jos priėmė, siekdamos apsisaugoti nuo organizmo įvežimo ir išplitimo, kad šios priemonės atitiktų šio sprendimo reikalavimus bei nedelsiant apie jas informuoja Komisiją.
   8 straipsnis
   Persvarstymas
   Šis sprendimas persvarstomas ne vėliau kaip iki 2008 m. vasario 1 d.
   9 straipsnis
   Adresatai
   Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. birželio 27 d.

            Komisijos vardu

         Markos KYPRIANOU

            Komisijos narys

      (1)  OL L 169, 2000 7 10, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2006/35/EB (OL L 88, 2006 3 25, p. 9).

      I PRIEDAS
      ŠIO SPRENDIMO 3 IR 4 STRAIPSNIUOSE NURODYTOS PRIEMONĖS
      1)   Priemonės (sertifikatai)
      Nepažeidžiant šio sprendimo 5 straipsnio 3 dalies a punkto ir Direktyvos 2000/29/EB III priedo A dalies 2 punkto ir IV priedo A dalies I skirsnio 11.1, 11.2, 33, 36.1, 39 ir 40 punktų reikalavimų, prie trečiųjų šalių kilmės augalų pridedamas sertifikatas, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB 13 straipsnio 1 dalyje, kurio skiltyje „Papildoma deklaracija“ nurodoma:

                  a)

                  kad augalai visą laiką buvo auginami produkcijos gamybos vietose šalyse, kuriose organizmas nėra aptinkamas; arba

                  b)

                  kad augalai visą laiką buvo auginami produkcijos gamybos vietose, kuriose, kaip nustatė kilmės šalies nacionalinės augalų apsaugos tarnyba pagal atitinkamus tarptautinius fitosanitarijos priemonių standartus, nėra kenkėjų, o skiltyje „kilmės vieta“ nurodomas vietos, kurioje nėra kenkėjų, pavadinimas.

            2)   Vežimo sąlygos
      Nepažeidžiant šio sprendimo 5 straipsnio 3 dalies a punkto, II priedo II dalies ir Direktyvos 2000/29/EB IV priedo A dalies II skirsnio 7 punkto bei V priedo A dalies, I skirsnio 2.1 punkto reikalavimų, visi Bendrijos kilmės arba į Bendriją pagal šio sprendimo 3 straipsnį importuojami augalai gali būti išvežami iš jų produkcijos gamybos vietos valstybėje narėje ir, jei reikia, sodo ir daržo prekių centrų, jei prie jų pridedamas pagal Komisijos direktyvos 92/105/EEB (1) nuostatas parengtas ir išduotas augalo pasas, ir:

                  a)

                  šios produkcijos gamybos vietos kilmės augalai visą laiką arba nuo jų įvežimo į Bendriją buvo auginami produkcijos gamybos vietoje valstybėje narėje, kurioje organizmas nėra aptinkamas; arba

                  b)

                  augalai visą laiką arba nuo jų įvežimo į Bendriją buvo auginami produkcijos gamybos vietoje, kurioje, kaip nustatė atitinkamos valstybės narės nacionalinės augalų apsaugos tarnyba pagal atitinkamus tarptautinius fitosanitarijos priemonių standartus, nėra kenkėjų.

         (1)  OL L 4, 1993 1 8, p. 22. Direktyva su pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/17/EB (OL L 57, 2005 3 3, p. 23).

      II PRIEDAS
      ŠIO SPRENDIMO 6 STRAIPSNYJE NURODYTOS PRIEMONĖS
      I.   Demarkuotų zonų nustatymas

                  1.

                  6 straipsnyje nurodytas demarkuotas zonas sudaro šios dalys:

                              a)

                              užkrėsta zona, kurioje buvo aptiktas organizmas ir kuri apima visus organizmo sukeltus simptomus turinčius augalus ir, jei reikia, visus tos pačios partijos tuo pat metu pasodintus augalus;

                              b)

                              židinys su ne siauresne kaip 5 km juosta aplink užkrėstą zoną; ir

                              c)

                              buferinė zona su ne siauresne kaip 10 km juosta aplink židinį.

                        Jei kelios buferinės zonos liečiasi arba geografiškai yra arti viena kitos, nustatoma platesnė demarkuota zona, apimanti atitinkamas demarkuotas zonas ir teritorijas tarp jų.

                  2.

                  Nustatant tikslias 1 dalyje nurodytų zonų ribas, atsižvelgiama į pagrįstus mokslinius principus, organizmo biologinius ypatumus, užkrato išplitimo lygį, metų laiką ir į konkretų augalų išsidėstymą atitinkamoje valstybėje narėje.

                  3.

                  Jei organizmas aptinkamas už užkrėstos zonos ribų, demarkuotos zonos ribos atitinkamai pakeičiamos.

                  4.

                  Jei, remiantis 5.1 straipsnyje nurodytais metiniais tyrimais, kurioje nors demarkuotoje zonoje organizmas neaptinkamas trejus metus iš eilės, šios zonos panaikinamos ir tolesnės šio priedo II dalyje nustatytos priemonės yra nebereikalingos.

                  5.

                  Valstybės narės nedelsdamos kitoms valstybėms narėms ir Komisijai praneša apie 1 dalyje nurodytas zonas, pateikdamos tinkamo mastelio žemėlapius, ir nurodo kokių priemonių jos ėmėsi organizmui sunaikinti arba jo plitimui sulaikyti.

            II.   Priemonės, kurių imamasi demarkuotose zonose
      6 straipsnyje nurodytos oficialios priemonės, kurių reikia imtis demarkuotose zonose, apima mažiausiai:

                  —

                  draudimą vežti augalus demarkuotose zonose arba iš jų

                  —

                  tais atvejais, kai buvo patvirtintas organizmo buvimas ant augalų jų produkcijos gamybos vietoje, tinkamas priemones kenksmingam organizmui sunaikinti ir apimančias mažiausiai užkrėstų augalų, augalų su organizmo sukeltais simptomais ir, jei reikia, visų tos pačios partijos tuo pat metu pasodintų augalų sunaikinimą ir organizmo buvimo stebėjimą, vykdant tinkamus patikrinimus visų pirma laikotarpiu, kai galimas organizmo sukeltų galų atsiradimas.


title: 2011 m. kovo 2 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 57/11/COL, kuriuo aštuoniasdešimt antrąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės taisyklės valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių apie valstybės pagalbos taisyklių taikymą nuo 2011 m. sausio 1 d. bankams skirtoms paramos priemonėms dėl finansų krizės

text:
15.12.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 332/20

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS
   Nr. 57/11/COL
   2011 m. kovo 2 d.
   kuriuo aštuoniasdešimt antrąjį kartą iš dalies keičiamos procedūrinės ir esminės taisyklės valstybės pagalbos srityje, įtraukiant naują skyrių apie valstybės pagalbos taisyklių taikymą nuo 2011 m. sausio 1 d. bankams skirtoms paramos priemonėms dėl finansų krizės
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (toliau – institucija),
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 61 straipsnį,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (toliau – Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimas), ypač į jo 24 straipsnį ir 5 straipsnio 2 dalies b punktą,
   KADANGI pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį institucija įgyvendina EEE susitarimo nuostatas dėl valstybės pagalbos,
   KADANGI pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame susitarime arba Priežiūros institucijos ir Teismo susitarime arba jei institucija mano tai esant reikalinga,
   KADANGI 2010 m. gruodžio 1 d. Europos Komisija priėmė Komunikatą dėl valstybės pagalbos taisyklių taikymo nuo 2011 m. sausio 1 d. bankams skirtoms paramos priemonėms dėl finansų krizės (1),
   KADANGI šis komunikatas taip pat svarbus Europos ekonominei erdvei,
   KADANGI pagal EEE susitarimo 1 straipsnyje nustatytą vientisumo tikslą reikia užtikrinti, kad EEE valstybės pagalbos taisyklės būtų vienodai taikomos visoje Europos ekonominėje erdvėje,
   KADANGI pagal EEE susitarimo XV priedo 11 psl. esančio skyriaus „BENDROSIOS NUOSTATOS“ II punktą institucija, pasikonsultavusi su Komisija, turi priimti aktus, atitinkančius Europos Komisijos priimtus aktus,
   PASIKONSULTAVUSI su Europos Komisija,
   PASIKONSULTAVUSI su ELPA valstybėmis šiuo klausimu 2011 m. vasario 10 d. raštais,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos įtraukiant naują skyrių apie valstybės pagalbos taisyklių taikymą nuo 2011 m. sausio 1 d. bankams skirtoms pagalbos priemonėms dėl finansų krizės.
   Naujasis skyrius pateikiamas šio sprendimo priede.
   2 straipsnis
   Šio sprendimo tekstas autentiškas tik anglų kalba.

      Priimta Briuselyje 2011 m. kovo 2 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

         Per SANDERUD

            Pirmininkas

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Kolegijos narė

      (1)  OL C 329, 2010 12 7, p. 7.

      PRIEDAS

         VALSTYBĖS PAGALBOS TAISYKLIŲ TAIKYMAS NUO 2011 M. SAUSIO 1 D. BANKAMS SKIRTOMS PARAMOS PRIEMONĖMS DĖL FINANSŲ KRIZĖS

      1.   Įvadas

                  1.

                  Nuo pasaulinės finansų ir ekonomikos krizės pradžios 2008 m. rudenį ELPA priežiūros institucija (toliau – institucija) priėmė keturis gairių rinkinius (1), kuriuose pateiktos išsamios gairės dėl valstybės paramos finansų įstaigoms (2) suderinamumo su Europos ekonominės erdvės susitarimo (toliau – EEE susitarimas) 61 straipsnio 3 dalies b punkto reikalavimais kriterijų. Minėtų gairių skyriai susiję su valstybės pagalbos taisyklių taikymu finansų įstaigoms skirtoms priemonėms (3) (toliau – Bankų gairės), finansų įstaigų kapitalo atkūrimu esant dabartinei finansų krizei (4) (toliau – Kapitalo atkūrimo gairės), nuvertėjusio turto tvarkymu EEE bankų sektoriuje (5) (toliau – Sumažėjusios vertės turto gairės) ir finansų sektoriaus gyvybingumo atkūrimu ir restruktūrizavimo priemonių vertinimu pagal valstybės pagalbos taisykles dabartinės krizės sąlygomis (6) (toliau – Restruktūrizavimo gairės). Trijuose iš šių keturių gairių – bankų, kapitalo atkūrimo ir sumažėjusios vertės turto – rinkinių išdėstomos būtinos ELPA valstybių teikiamos pagrindinių rūšių pagalbos (garantijų įsipareigojimams, kapitalo atkūrimo ir paramos turtui priemonių) suderinamumo sąlygos, o Restruktūrizavimo gairėse išdėstomos konkrečios restruktūrizavimo (arba gyvybingumo) plano charakteristikos pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą finansų įstaigoms teikiant su krize susijusią valstybės pagalbą.

                  2.

                  Visuose keturiuose gairių skyriuose pabrėžiamas laikinas tokių pagalbos priemonių priimtinumo pobūdis – kiekviename iš jų nurodoma, kad tokios pagalbos priemonės gali būti pateisinamos tik kaip neatidėliotinas atsakas į precedento neturinčią įtampą finansų rinkose ir tik tol, kol yra šios išskirtinės aplinkybės. Restruktūrizavimo gairės taikomos restruktūrizavimo pagalbai, apie kurią pranešta, iki 2010 m. gruodžio 31 d., o kitų gairių galiojimo pabaigos termino nėra.

                  3.

                  Šiose gairėse nustatomi laikino su krize susijusios pagalbos bankams nuo 2011 m. sausio 1 d. priimtinumo kriterijai.

            2.   Tolesnis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punkto taikymas ir Restruktūrizavimo gairių galiojimo pratęsimas

                  4.

                  Institucijos gairės dėl su krize susijusios pagalbos bankams ir visi atskiri sprendimai dėl pagalbos priemonių bei schemų, kurioms taikomos tos gairės, priimti remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punkto teisiniu pagrindu, pagal kurį pagalba išimtinai leidžiama kurios nors ELPA valstybės ekonomikos dideliems sutrikimams atitaisyti. Pačiame krizės įkarštyje didelio sutrikimo sąlyga, be abejonės, buvo tenkinama visoje EEE, nes finansų rinkose kilo ypač didelė įtampa, o vėliau smarkiai smuko realioji ekonomika.

                  5.

                  Nuo 2010 m. pradžios ekonomika atsigavo lėtai, bet greičiau, nei tikėtasi metų pradžioje. Nors EEE valstybėse ekonomika atsigauna vis dar silpnai ir nevienodai, kai kuriose iš jų ekonomika pradėjo po truputį (o kai kuriose ir sparčiau) augti. Be to, nepaisant tam tikrų spragų, apskritai padėtis bankų sektoriuje geresnė nei prieš metus. Dėl to ELPA valstybių ekonomikos sutrikimai nėra tokie akivaizdūs kaip ankstyvaisiais krizės etapais. Nors institucija žino apie šiuos pokyčius, dėl šiose gairėse nurodomų priežasčių mano, kad reikalavimai valstybės pagalbai, patvirtinti pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą, tenkinami, nes neseniai vėl kilo įtampa finansų rinkose ir atsirado didesnio neigiamo šalutinio poveikio rizika.

                  6.

                  Pakartotinis įtampos atsiradimas valstybės garantuotų skolų rinkose aiškiai rodo besitęsiantį finansų rinkų nepastovumą. Didelis EEE finansų sektoriaus susietumas ir tarpusavio priklausomybė rinkose sukėlė rūpestį, kad įtampa gali išplisti. Kadangi finansų rinkos itin nepastovios, o ekonomikos perspektyvos neaiškios, ELPA valstybėms reikėtų palikti galimybę apsaugos tikslu naudotis su krize susijusiomis paramos priemonėmis, teikiamomis remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktu.

                  7.

                  Todėl Bankų, Kapitalo atkūrimo ir Sumažėjusios vertės turto gairės, kuriose pateikiamos rekomendacijos dėl su krize susijusios pagalbos (visų pirma valstybės garantijų, kapitalo atkūrimo ir paramos turtui priemonių pavidalo) bankams suderinamumo kriterijų pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą, turi galioti ir po 2010 m. gruodžio 31 d. Po šios datos taip pat turi būti taikomos ir Restruktūrizavimo gairės, kuriose pagal šias paramos priemones nustatytos tolesnės priemonės. Todėl Restruktūrizavimo gairės – vienintelis iš keturių gairių rinkinių, kuriam nustatytas 2010 m. gruodžio 31 d. terminas, turėtų galioti toliau ir būti taikomos restruktūrizavimo pagalbai, apie kurią pranešama, iki 2011 m. gruodžio 31 d.

                  8.

                  Vis dėlto šios gairės turi būti pritaikytos, siekiant pasirengti pereiti į padėtį po krizės. Kartu turės būti parengtos naujos, nuolatinės valstybės pagalbos taisyklės, taikomos bankų sanavimui ir restruktūrizavimui įprastinėmis rinkos sąlygomis, kurios, jei leis rinkos sąlygos, turėtų pradėti galioti nuo 2012 m. sausio 1 d. Ar būtina finansų sektoriui toliau taikyti krizės nulemtą išskirtinę valstybės pagalbą, reikia vertinti atsižvelgiant į šį tikslą. Siekiant šio tikslo turi būti nustatyti tokios pagalbos suderinamumo reikalavimai, kuriais būtų sudarytos sąlygos kuo geriau pasirengti naujai EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu grindžiamai bankų sanavimo ir restruktūrizavimo sistemai.

            3.   Pagalbos nutraukimo skatinimas

                  9.

                  Tai, kad toliau galima naudotis pagalbos priemonėmis pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą atsižvelgiant į išskirtines rinkos sąlygas, neturėtų sulaikyti laikinų išskirtinių paramos priemonių bankams nutraukimo proceso. 2009 m. gruodžio 2 d. susitikimo metu Ekonomikos ir finansų reikalų taryba padarė išvadą, kad reikia parengti paramos priemonių nutraukimo strategiją, kuri turėtų būti skaidri ir ES valstybių narių deramai koordinuojama, siekiant išvengti neigiamo šalutinio poveikio, kartu atsižvelgiant į skirtingas ES valstybių narių sąlygas (7). Išvadose taip pat nurodoma, kad iš principo įvairių formų pagalbos bankams palaipsnio nutraukimo procesas turėtų prasidėti panaikinant valstybės garantijų schemas, skatinant patikimus bankus pasitraukti, o kitus bankus – spręsti savo problemas.

                  10.

                  Tolesnėse dalyse institucija nustatys laipsniško kapitalo atkūrimo ir sumažėjusios vertės turto priemonių nutraukimo etapus.

            3.1.   Griežtesnės valstybės garantijų suderinamumo pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą sąlygos

                  11.

                  Nuo 2011 m. sausio 1 d. institucija taikys griežtesnes valstybės garantijų suderinamumo pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktą sąlygas: įves padidintą garantijos mokestį ir gyvybingumo plano reikalavimą pagalbos gavėjams, kurie kreipiasi dėl naujų garantijų ir viršija tam tikrą visų negrąžintų įsipareigojimų, kuriems suteikta garantija, tiek absoliučiais dydžiais, tiek skaičiuojant nuo visų įsipareigojimų, ribą (8). Atsižvelgiant į dabartinę padėtį rinkoje, šios sąlygos šiuo metu atrodo būtinos. Todėl remiantis šiomis 2011 m. sausio 1 d. įvestomis sąlygomis, valstybės garantijų schemos gali būti leidžiamos iki 2011 m. birželio 30 d.. Institucija valstybės garantijų atitikimo sąlygas, taikytinas po 2011 m. birželio 30 d., persvarstys 2011 m. pirmąjį pusmetį.

            3.1.1.   Kainų nustatymo sąlygos

                  12.

                  Valstybės garantijoms gauti taikomas mokestis, kuris nustatomas pagal ECB rekomendacijas. Obligacijų, kurių išpirkimo terminas didesnis nei vieni metai, atveju mokestį sudaro fiksuoto dydžio 50 bazinių punktų rinkliava, prie kurios pridedama kiekvieno banko penkių metų trukmės pirmaeilės skolos kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių medianinė norma laikotarpiu nuo 2007 m. sausio 1 d. iki 2008 m. rugpjūčio 31 d. (9)

                  13.

                  Dabartinio kainų nustatymo modelio kredito rizikos elementas pagrįstas laikotarpio, kuris baigėsi prieš 2008 m. prasidedant ūmiausiam krizės etapui, duomenimis. Įvairių bankų kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių normų skirtumai šiuo metu yra gerokai didesni negu prieš krizę ir tikriausiai tokie ir liks. Iki šiol manyta, kad būtina bankams suteikti daugiau galimybių gauti išorės finansavimą ir taip apsaugoti finansų stabilumą. Tačiau neatsižvelgiama į pokyčius finansų rinkoje, įvykusius per du metus nuo 2008 m. rugpjūčio 31 d., įskaitant bankų kreditingumo pokyčius. Taigi, nors galimybės gauti finansavimą rinkoje apskritai pagerėjo, bankai, kurių reitingai buvo sumažinti, tebesinaudoja prieš krizę turėtų kredito reitingu ir numanomu kreditingumu. Dėl to padidėja konkurencijos iškraipymo tikimybė. Iš turimų įrodymų matyti, kad žemą reitingą turintys bankai iš garantijų gauna daug daugiau naudos negu aukštesnį reitingą turintys bankai, nes įprastomis sąlygomis dėl savo žemo reitingo jiems būtų tekę mokėti didesnę rinkos kainą.

                  14.

                  Kad konkurencija nebūtų iškraipoma, valstybės paramos kaina turėtų būti labiau suderinta su dabartinėmis rinkos sąlygomis, kad būtų geriau atsižvelgta į dabartinį atskirų bankų kreditingumą. De facto tam reikia, kad būtų padidintas pagalbą gaunančių įstaigų mokėtinas garantijos mokestis.

                  15.

                  ELPA valstybėms taikant vienodą požiūrį, būtų skatinamas laipsniškas garantijų schemų taikymo nutraukimas ir kartu išlaikytas tam tikras lankstumas, kad būtų galima atsižvelgti į skirtingą ELPA valstybių ir jų bankų padėtį. Institucija mano, kad šiuo tikslu, atsižvelgiant į pagalbą gaunančio banko kreditingumą, reikia minimaliai padidinti garantijų mokestį. Diferencijavimą pagrindžiant kreditingumu, silpnesniems bankams siunčiamas aiškesnis kainos signalas, sudaroma galimybė garantijų kainą geriau suderinti su pagalbą gaunančios įstaigos rizikos profiliu, taip mažinant konkurencijos tarp įstaigų iškraipymą ir padedant apsaugoti vienodas bankų veiklos sąlygas bendrojoje rinkoje.

                  16.

                  Taigi tam, kad garantijų schemos (10) galiojimo pratęsimas po 2011 m. sausio 1 d. būtų patvirtintas, valstybės garantijos (11) mokestis turėtų būti didesnis nei pagal 2008 m. spalio mėn. ECB rekomenduotą kainų nustatymo formulę nustatomas mokestis bent

                              —

                              20 bazinių punktų, kai bankų reitingas yra A+ arba A (12),

                              —

                              30 bazinių punktų, kai bankų reitingas yra A- (13), ir

                              —

                              40 bazinių punktų, kai bankų reitingas prastesnis nei A-. Reitingo neturintys bankai priskiriami prie BBB reitingą turinčių bankų kategorijos (14).

                  17.

                  Nustatydamos garantijos mokesčio priemokas, ELPA valstybės turėtų galimybę neapsiriboti šiais minimaliais reikalavimais. Siekdama ELPA valstybėms suteikti papildomo lankstumo derinant sąlygas su jų finansų sektoriuose vyraujančiomis konkrečiomis aplinkybėmis, institucija leistų taikyti kitokį mokesčio padidinimo apskaičiavimo modelį, jeigu gali būti tvirtai įrodyta, kad taikant šią formulę atitinkamiems bankams taikomas mokestis padidėja bent minėtu minimaliu dydžiu (15).

            3.1.2.   Nuo valstybės skolų garantijų tebepriklausomų bankų gyvybingumo apžvalga

                  18.

                  Dabartinėmis rinkos sąlygomis, norint pasinaudoti galimybe gauti rinkoje likvidžių lėšų didelių kliūčių – tokių, kaip ūmesniu krizės laikotarpiu, – bankams nebekyla. Todėl yra pagrindo naudojimuisi valstybės garantijomis keliamas sąlygas diferencijuoti pagal tai, kiek bankai tomis garantijomis remiasi. Nors ribotą naudojimąsi būtų galima leisti nereikalaujant atlikti papildomo tikrinimo, o esant didesniam naudojimuisi, kurį rodo tiek absoliutūs dydžiai, tiek bendros banko įsipareigojimų sumos dalis, kaip būtina garantijų schemų galiojimo pratęsimo derėjimo su EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktu sąlyga turėtų būti keliamas reikalavimas atlikti gyvybingumo apžvalgą. Nuolatinis nesugebėjimas didelę reikiamo finansavimo dalį gauti be valstybės garantijų gali reikšti nepasitikėjimą banko verslo modelio gyvybingumu. Tolesnės didelės banko priklausomybės nuo garantijų schemų, kurios buvo nustatytos dėl precedento neturinčių sunkumų gauti finansavimą, – net ir po to, kai šių išimtinių sunkumų sumažėjo, reikėtų vengti, nes tokiu būdu bankui galbūt leidžiama atidėti būtinus struktūrinius pakeitimus.

                  19.

                  Todėl, institucijos nuomone, po 2011 m. sausio 1 d. pratęstose garantijų schemose reikėtų numatyti ribą, susijusią su neįvykdytų garantuotų banko įsipareigojimų santykiu su visais banko įsipareigojimais ir su absoliučia garantuotų įsipareigojimų suma, kurią viršijus būtų reikalaujama pateikti gyvybingumo apžvalgą. Jeigu bankas prašo suteikti valstybės garantijų pagal schemą, apimančią naujus skolos vertybinius popierius, kurie bus išleisti nuo 2011 m. sausio 1 d., ar anksčiau išleistus skolos vertybinius popierius, kurių išpirkimo terminas nuo minėtos datos bus pratęstas, ir dėl šių skolos vertybinių popierių visa neįvykdytų garantuotų įsipareigojimų suma tebebus didesnė nei ši riba abiejų jos elementų atžvilgiu (absoliučiojo ir santykinio dydžio) (16) ar ją viršys, iš atitinkamos ELPA valstybės bus reikalaujama per tris mėnesius nuo garantijų suteikimo institucijai pateikti apžvalgą, įrodančią ilgalaikį banko gyvybingumą.

                  20.

                  Šis mechanizmas netaikomas bankams, kurie jau restruktūrizuojami ar įpareigoti pateikti restruktūrizavimo planą arba kurių gyvybingumą nagrinėjamu laikotarpiu jau pradėta apžvelgti. Tokiais atvejais, apžvelgiant restruktūrizavimą (gyvybingumą), reikės atsižvelgti ir į papildomos valstybės pagalbos skyrimą (17).

                  21.

                  Nustatyta riba – 5 % neįvykdytų garantuotų įsipareigojimų nuo visų įsipareigojimų ir bendra 500 mln. EUR garantuotos skolos suma. Ši kritinė riba, kurią viršijus taikomas gyvybingumo apžvalgos reikalavimas, nustatyta remiantis lyginamąja analize, iš kurios matyti, kad absoliučios daugumos bankų, kurie naudojasi garantijomis ir kuriems restruktūrizavimo įpareigojimai šiuo metu netaikomi (ir netgi didelės dalies bankų, kuriems tokie įpareigojimai taikomi), atitinkami rodikliai tebėra gerokai žemesni už šį lygį. Dėl mažos, bet reikšmingos bankų, kurie šią ribą viršija, grupės yra pagrindo išnagrinėti, ar didelė priklausomybė nuo finansavimo garantijų rodo būdingesnį jų verslo modelių silpnumą. Kritinės ribos funkcija patikimus bankus skatina imtis skubių priemonių ir sugrįžti prie finansavimo daugiausia arba išimtinai neiškreiptomis rinkos sąlygomis. Atliekant kruopščią visų bankų gyvybingumo apžvalgą bus arba patvirtintas jų ilgalaikis gyvybingumas, arba iš abejonių dėl jų ilgalaikio gyvybingumo bus matyti didesnio restruktūrizavimo būtinybė.

                  22.

                  Kalbant apie gyvybingumo apžvalgos turinį, galima remtis Restruktūrizavimo gairėmis, kuriose nustatyta, kad restruktūrizavimo plane pateikiamos banko padėties analizės siekiant atkurti ilgalaikį gyvybingumą principai pagal analogiją taikomi ir atvejams, kai oficialus įpareigojimas pateikti restruktūrizavimo planą pagalbos gavėjui netaikomas, bet iš jo vis dėlto reikalaujama įrodyti ilgalaikį gyvybingumą. Visų pirma bankas turės įrodyti savo gebėjimo pritraukti finansavimą patikimumą ir prireikus atlikti likvidumo testavimą nepalankiausiomis sąlygomis (18). Gyvybingumo apžvalgoje taip pat turėtų būti atsižvelgta į visus pagalbą gaunančioms finansų įstaigoms (19) arba susijusiai ELPA valstybei (20) būdingus veiksnius ir į padėtį tos valstybės finansų rinkose, kuri daro poveikį gyvybingumo vertinimui ir garantuotų įsipareigojimų santykio su visais įsipareigojimais orientacinei vertei. Paprastai kuo daugiau įstaiga priklauso nuo valstybės garantijų ir kuo daugiau tuo pat metu naudojasi kitokia valstybės pagalba ir (arba) jos kreditingumas menkas (21), tuo akivaizdžiau, kad ilgalaikiam gyvybingumui užtikrinti būtina keisti verslo modelį.

                  23.

                  Mechanizmas, pagal kurį taikomas reikalavimas apžvelgti gyvybingumą, yra ženklas, kad bankai turi rengtis grįžti prie įprastų rinkos mechanizmų be valstybės paramos, finansų sektoriui pamažu atsigaunant nuo krizės, ir paskata atskiroms įstaigoms mažinti priklausomybę nuo valstybės garantijų ar iš viso susilaikyti nuo naudojimosi jomis. Kartu šiuo mechanizmu suteikiama galimybė pakankamai lanksčiai atsižvelgti į skirtingas aplinkybes, kurios gali daryti poveikį įvairių bankų ar nacionalinių finansų rinkų padėčiai, ir į prielaidą, kurios šiuo etapu negalima atmesti, kad finansai taps nestabilūs, nes finansų rinkos atsigauna vis dar silpnai.

            4.   Bankų skirstymo į patikimus ir sunkumų patiriančius siekiant nustatyti, koks bankas turi pateikti restruktūrizavimo planą, panaikinimas

                  24.

                  Krizės pradžioje institucija nepatikimas (sunkumų patiriančias) finansų įstaigas atskyrė nuo iš esmės patikimų finansų įstaigų, t. y. finansų įstaigas, kurios patiria sunkumų dėl struktūrinių vidaus problemų, susijusių, pavyzdžiui, su jų verslo modelio ar investavimo strategijos ypatumais, atskyrė nuo finansų įstaigų, kurių problemos iš esmės susijusios tik su ypatinga padėtimi, susidariusia dėl finansų krizės, o ne su jų verslo modelio patikimumu, neveiksmingumu ar per didele rizika. Skirstymas visų pirma grindžiamas Kapitalo atkūrimo gairėse nustatytais įvairiais rodikliais: kapitalo pakankamumo, dabartinėmis kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių normomis, dabartiniu banko reitingu ir jo perspektyva, taip pat, inter alia, kapitalo atkūrimo santykiniu mastu. Dėl pastarojo rodiklio institucija mano, kad kapitalo atkūrimo ir paramos turtui priemonių pavidalu gauta pagalba, kuri viršija 2 % pagal riziką įvertinto banko turto, yra riba, pagal kurią bankai turėtų būti skirstomi į iš esmės patikimus ir sunkumų patiriančius bankus. Atkuriant sunkumų patiriančio banko kapitalą reikalaujama institucijai pateikti restruktūrizavimo planą, o atkuriant patikimo banko kapitalą – gyvybingumo planą.

                  25.

                  Pirminis šio skirstymo ir įvairių rodiklių, įskaitant 2 % pagal riziką įvertinto banko turto ribą, nustatymo motyvas buvo baiminimasis, kad dėl sumažėjusios vertės turto atsirandančių kapitalo poreikių, didesnių rinkos lūkesčių, susijusių su bankų kapitalo lygiu, ir laikinų sunkumų pritraukti kapitalą rinkoje patikimi bankai mažins skolinimą realiajai ekonomikai, siekdami, kad kreipiantis dėl pagalbos iš valstybės išteklių nereikėtų pateikti restruktūrizavimo plano. Vis dėlto šiuo metu visas bankų sektorius patiria mažiau sunkumų, siekdamas padidinti kapitalą rinkose arba, inter alia, panaudodamas nepaskirstytąjį pelną (22), ir todėl gali patenkinti kapitalo poreikius nesikreipdamas dėl valstybės pagalbos (23). Rinkoje finansų įstaigų pritraukto kapitalo suma 2009 ir 2010 m. gerokai padidėjo – tai rodo, kad finansų įstaigos vėl gali naudotis kapitalo rinkomis ir rengiasi naujiems reguliavimo reikalavimams (24).

                  26.

                  Todėl nebetinka bankus skirstyti į patikimus ir patiriančius sunkumų, siekiant nustatyti, kurie bankai turėtų pradėti su institucija diskusijas dėl restruktūrizavimo. Dėl to iš bankų, kurie 2011 m. vis dar gali kreiptis dėl valstybės pagalbos kapitalui padidinti ar dėl sumažėjusios vertės turto priemonių, turėtų būti reikalaujama institucijai pateikti restruktūrizavimo planą, iš kurio būtų matyti banko pasiryžimas įvykdyti reikiamą restruktūrizavimą ir nedelsiant atkurti gyvybingumą. Taigi, nuo 2011 m. sausio 1 d. iš kiekvieno pagalbos gavėjo, kuriam taikoma nauja kapitalo atkūrimo ar sumažėjusios vertės turto priemonė, bus reikalaujama pateikti restruktūrizavimo planą (25).

                  27.

                  Spręsdama dėl bankų restruktūrizavimo poreikių institucija atsižvelgs į konkrečią kiekvienos įstaigos padėtį, kiek restruktūrizavimas reikalingas gyvybingumui be papildomos valstybės paramos atkurti ir į ankstesnę priklausomybę nuo valstybės pagalbos. Paprastai kuo daugiau įstaiga priklausoma nuo valstybės pagalbos, tuo akivaizdžiau, kad būtina įvykdyti išsamų restruktūrizavimą, siekiant užtikrinti ilgalaikį gyvybingumą. Be to, atliekant individualų vertinimą, bus atsižvelgiama į konkrečią padėtį rinkose, o jei vienos ar kelių ELPA valstybių finansų stabilumui pavojų keltų didelis sukrėtimas, restruktūrizavimo sistema būtų taikoma lanksčiai.

                  28.

                  Tai, kad iš bankų, kurie gauna struktūrinę pagalbą (t. y. kuriems taikomos kapitalo atkūrimo ir (arba) sumažėjusios vertės turto priemonės), reikalaujama pateikti restruktūrizavimo planą, kartu pripažįstant, kad vien dėl refinansavimo garantijų panaudojimo nebūtų reikalaujama pateikti restruktūrizavimo plano, yra ženklas, kad bankai turi rengtis grįžti prie įprastų rinkos mechanizmų be valstybės paramos, finansų sektoriui pamažu atsigaunant nuo krizės. Tai skatina atskiras įstaigas, kurioms dar reikalinga pagalba, sparčiau restruktūrizuoti. Kartu joms suteikiama galimybė pakankamai lanksčiai atsižvelgti į skirtingas aplinkybes, kurios gali daryti poveikį įvairių bankų ar nacionalinių finansų rinkų padėčiai. Taip pat galima daryti prielaidą, kurios šiuo etapu negalima atmesti, kad finansai taps nestabilūs, nes finansų rinkos atsigauna vis dar silpnai.

            5.   Taikymo trukmė ir bendros perspektyvos

                  29.

                  EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies b punktas ir Restruktūrizavimo gairės bus toliau taikomi nuo 2011 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. (26) Šį pratęsimą pagal pasikeitusias sąlygas taip pat reikėtų vertinti atsižvelgiant į laipsnišką perėjimą prie pastovesnių valstybės pagalbos gairių bankams sanuoti ir restruktūrizuoti remiantis EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktu, kurios, jei leis rinkos sąlygos, turėtų įsigalioti 2012 m. sausio 1 d.

         (1)  EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių ir Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, institucijos priimtos ir 1994 m. sausio 19 d. paskelbtos OL L 231, 1994 9 3, p. 1, ir EEE priede Nr. 32, 1994 9 3, p. 1. Paskutinį kartą gairės iš dalies pakeistos 2008 m. gruodžio 17 d. (toliau – valstybės pagalbos gairės). Atnaujinta valstybės pagalbos gairių versija skelbiama Institucijos interneto svetainėje http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

         (2)  Kad skaitytojui būtų patogiau, finansų įstaigos šiame dokumente vadinamos tiesiog bankais.

         (3)  2009 m. sausio 29 d. sprendimas 28/09/COL.

         (4)  2009 m. sausio 29 d. sprendimas 28/09/COL.

         (5)  2009 m. balandžio 22 d. sprendimas 191/09/COL.

         (6)  2009 m. lapkričio 25 d. sprendimas 472/09/COL.

         (7)  Europos Vadovų Taryba šias išvadas patvirtino 2009 m. gruodžio 11 d. susitikime. Europos Parlamentas 2010 m. kovo 9 d. rezoliucijoje dėl 2008 m. konkurencijos politikos ataskaitos
      (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=EN&reference=P7-TA-2010-0050) tvirtino, kad valstybės parama finansų įstaigoms neturėtų būti nepagrįstai pratęsiama ir kad kuo greičiau turėtų būti parengtos pasitraukimo strategijos.

         (8)  Kartu su lankstumo sąlyga, pagal kurią leidžiama iš naujo įvertinti padėtį ir tinkamas priemones didelio naujo finansų rinkų visoje EEE arba vienoje ar keliose ELPA valstybėse sukrėtimo atveju.

         (9)  Žr. http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

         (10)  Kai individualiai pranešama apie valstybės garantijų suteikimą ne pagal schemą, garantijos mokesčio paprastai bus reikalaujama laikantis tokių pat nuostatų. Jeigu pagalbos gavėjui taikomi restruktūrizavimo įpareigojimai ir, atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes, gali būti pagrįsta nustatyti mažesnį mokestį, bendrai vertinant restruktūrizavimą ir priemones, kurių reikia konkurencijos iškraipymui kuo labiau sumažinti, į šį nuokrypį reikės atsižvelgti.

         (11)  Tai apima garantijas, taikomas vienų metų ar mažesnės trukmės įsipareigojimams.

         (12)  Arba A1 ir A2, atsižvelgiant į taikomą reitingų sistemą.

         (13)  Arba A3, atsižvelgiant į taikomą reitingų sistemą.

         (14)  Jeigu įvairių reitingų agentūrų vertinimai skiriasi, mokesčio padidėjimui apskaičiuoti turėtų būti taikomas aukštesnis reitingas. Nustatant garantijos mokestį taikomas reitingas, galiojęs tą dieną, kurią konkrečioms pagalbos gavėjo išleidžiamoms obligacijoms suteikiama garantija.

         (15)  Pavyzdžiui, 2008 m. spalio mėn. ECB rekomendacijose nustatyto kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių atskaitos laikotarpio atnaujinta versija, pagal kurią A+ ir A reitingą turintiems bankams taikomas mokestis aiškiai padidėja bent 20 bazinių punktų, A- reitingą turintiems bankams – bent 30 bazinių punktų, o žemesnį nei A- reitingą turintiems bankams – bent 40 bazinių punktų.

         (16)  Vertinimas bus atliekamas, ELPA valstybei gavus prašymą patvirtinti garantijas naujų skolos vertybinių popierių išleidimui ar anksčiau išleistų skolos vertybinių popierių išpirkimo termino pratęsimui nuo 2011 m. sausio 1 d. ir apims skolos vertybinių popierių, kuriems bus taikomos prašomos garantijos, sumą bei visus neįvykdytus garantuotus įsipareigojimus visų nagrinėjamo laikotarpio įsipareigojimų (balanso) atžvilgiu. Dėl neįvykdytų įsipareigojimų, kurie viršija ribą dėl naujų skolos vertybinių popierių platinimo ar anksčiau išleistų skolos vertybinių popierių išpirkimo termino pratęsimo iki 2011 m. sausio 1 d., reikalavimas pateikti gyvybingumo apžvalgą netaikomas, išskyrus atvejus, kai bankas nusprendžia išleisti naujus skolos vertybinius popierius, toliau vykdydamas įsipareigojimus, kurių garantijos suma tebeviršija ribą.

         (17)  Pavyzdžiui, tais atvejais, kai banko gyvybingumo apžvalga jau atliekama – dėl kapitalo atkūrimo ir viršytos garantijoms nustatytos ribos, atliekant apžvalgą taip pat turi būti įvertinta, kodėl bankas ir toliau remiasi valstybės garantijomis, atliktas likvidumo testavimas ir išnagrinėta, ar numatoma papildomai naudotis valstybės garantijomis, o jei taip, tai kiek.

         (18)  Restruktūrizavimo gairių 8 dalis ir 2 skirsnis, taip pat susiję Kapitalo atkūrimo gairių 40 dalies ir Sumažėjusios vertės turto gairių V priedo skirsniai.

         (19)  Įskaitant, pavyzdžiui, didesnį garantuotos skolos santykį, kurį lemia konkrečios pastangos palaikyti skolinimą realiajai ekonomikai ar jį didinti siekiant paisyti viešųjų interesų ir esant atitinkamos ELPA valstybės paramai, jeigu toks elgesys dera su bendrąja rinka.

         (20)  Tinkamai atsižvelgiant į ELPA valstybės makroekonomikos padėtį apskritai ir konkrečiai į tuos elementus, kaip antai valstybės nemokumo riziką, kurie daro tiesioginį poveikį toje ELPA valstybėje esančių bankų galimybėms gauti finansavimą.

         (21)  Tai rodo pagalbos gavėjo reitingas ar kredito įsipareigojimų neįvykdymo apsikeitimo sandorių norma.

         (22)  Siekdami padidinti kapitalo apsaugą, bankai nusprendė parduoti nestrateginės reikšmės turtą, kaip antai pramonės įmonių akcijas, arba sutelkti dėmesį į konkrečius geografinius sektorius. Šiuo klausimu žr. 2010 m. rugsėjo mėn. Europos Centrinio Banko dokumentą „ES bankų sektoriaus stabilumas“.

         (23)  Europos Centrinio Banko teigimu, 2009 m. visose ES valstybėse narėse gerokai padidėjo bendras bankų mokumo santykis. Be to, kaip rodo atrinktų didelių Europos Sąjungos bankų duomenys, 2010 m. pirmąjį pusmetį kapitalo pakankamumo rodikliai toliau gerėjo – prie to prisidėjo padidėjęs nepaskirstytasis pelnas, tolesnis privataus kapitalo didinimas ir valstybės kapitalo injekcijos į kai kuriuos bankus. Žr. 2010 m. rugsėjo mėn. Europos Centrinio Banko dokumentą „ES bankų sektoriaus stabilumas“.

         (24)  Bazelio bankininkystės priežiūros komitetas parengė būsimą reguliavimo pagrindą (vadinamąjį Bazelio III susitarimą), kuriame nustatomi naujų kapitalo taisyklių, kurios ilgainiui turėtų sudaryti sąlygas bankams tenkinti naujus kapitalo poreikius, įgyvendinimo etapai. Šiuo atžvilgiu įdomu pažymėti, kad, pirma, dauguma didžiausių Europos Sąjungos bankų per pastaruosius porą metų sustiprino savo kapitalo apsaugą, kad geriau sugebėtų prisiimti nuostolius, ir, antra, kiti Europos Sąjungos bankai turėtų turėti pakankamai laiko (iki 2019 m.) kapitalo apsaugai, panaudojant, inter alia, nepaskirstytąjį pelną, užtikrinti. Taip pat reikėtų pažymėti, kad pagal naujajame reguliavimo pagrinde numatytą laikinąją tvarką nustatytas tęstinumo laikotarpis iki 2018 m. sausio 1 d. viešojo sektoriaus kapitalo injekcijoms. Be to, Bazelio komiteto atliktas kiekybinis poveikio vertinimas, patvirtintas Komisijos skaičiavimais, rodo gana nedidelį poveikį bankų skolinimui. Todėl nauji kapitalo reikalavimai neturėtų daryti poveikio šiose gairėse išdėstytam pasiūlymui.

         (25)  Tai bus taikoma visoms kapitalo atkūrimo ar sumažėjusios vertės turto priemonėms, neatsižvelgiant į tai, ar jos sukurtos kaip atskiros priemonės, ar teikiamos pagal schemą.

         (26)  Dabartinės ar naujos paramos bankams schemos (neatsižvelgiant į jose numatytas paramos priemones: garantijas, kapitalo atkūrimą, likvidumą, paramą turtui ir kt.) bus pratęstos (patvirtintos) tik šešiems mėnesiams, kad prireikus 2011 m. viduryje būtų galima atlikti kitus pakeitimus.


title: 2012/549/ES, Euratomas: 2012 m. gegužės 10 d. Europos Parlamento sprendimas dėl Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo

text:
17.10.2012

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 286/90

         EUROPOS PARLAMENTO SPRENDIMAS
   2012 m. gegužės 10 d.
   dėl Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros 2010 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo
   (2012/549/ES, Euratomas)
   EUROPOS PARLAMENTAS,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrąjį biudžetą (1),

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos 2010 finansinių metų metines ataskaitas (COM(2011) 473 – C7-0256/2011) (2),

               —

               atsižvelgdamas į Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros 2010 finansinių metų metines ataskaitas,

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos ataskaitą dėl tolesnių veiksmų, susijusių su 2009 finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimu (COM(2011) 736), ir į Komisijos tarnybų darbo dokumentus, pridėtus prie tos ataskaitos (SEC(2011) 1350 ir SEC(2011) 1351),

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos metinę 2010 m. atlikto vidaus audito ataskaitą biudžeto įvykdymą tvirtinančiai institucijai (COM(2011) 643) ir į Komisijos tarnybų darbo dokumentą, pridėtą prie tos ataskaitos (SEC(2011) 1189),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų ataskaitą dėl Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros 2010 finansinių metų metinių finansinių ataskaitų su Įstaigos atsakymu (3),

               —

               atsižvelgdamas į Audito Rūmų pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnį pateiktą 2010 finansinių metų sąskaitų patikimumo ir pagal jas atliktų operacijų teisėtumo ir tvarkingumo patikinimo pareiškimą (4),

               —

               atsižvelgdamas į 2012 m. vasario 21 d. Tarybos rekomendaciją dėl patvirtinimo, kad vykdomosios įstaigos įvykdė 2010 finansinių metų biudžetą (06084/2012 – C7-0052/2012), ir atkreipdamas dėmesį į tai, kad pirmą kartą Jungtinė Karalystė, Nyderlandai ir Švedija nerekomendavo patvirtinti biudžeto įvykdymo,

               —

               atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 317, 318 ir 319 straipsnius ir į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 106a straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (5), ypač į jo 55, 145, 146 ir 147 straipsnius,

               —

               atsižvelgdamas į 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003, nustatantį vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (6), ypač į jo 14 straipsnio 3 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į 2004 m. rugsėjo 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1653/2004, nustatantį vykdomųjų agentūrų standartinį finansinį reglamentą, taikant Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003, nustatantį vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (7), ypač į jo 66 straipsnio pirmą ir antrą pastraipas,

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos 2004 m. gruodžio 15 d. sprendimą 2004/858/EB, kuriuo, taikant Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003, įsteigiama vykdomoji įstaiga „Visuomenės sveikatos programos vykdomoji įstaiga“, atsakinga už Bendrijos veiksmų visuomenės sveikatos srityje valdymą (8),

               —

               atsižvelgdamas į Komisijos 2008 m. birželio 20 d. sprendimą 2008/544/EB, iš dalies keičiantį Sprendimą Nr. 2004/858/EB siekiant Visuomenės sveikatos programos vykdomąją įstaigą pakeisti Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomąja agentūra (9),

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 76 straipsnį ir VI priedą,

               —

               atsižvelgdamas į Biudžeto kontrolės komiteto pranešimą ir kitų suinteresuotų komitetų nuomones (A7-0098/2012),

               A.

               kadangi pagal Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 1 dalies nuostatas Komisija vykdo biudžetą ir vadovauja programoms, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 317 straipsnyje, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, prisiimdama atsakomybę ir atsižvelgdama į patikimo finansų valdymo principą;

               1.

               patvirtina Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros direktoriui, kad Įstaigos 2010 finansinių metų biudžetas įvykdytas;

               2.

               išdėsto savo pastabas rezoliucijoje, kuri yra neatskiriama jo sprendimų dėl Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, III skirsnis – Komisija ir vykdomosios įstaigos, dalis;

               3.

               paveda Pirmininkui perduoti šį sprendimą kartu su jo sprendimu dėl Europos Sąjungos 2010 finansinių metų bendrojo biudžeto įvykdymo patvirtinimo, III skirsnis – Komisija, ir rezoliuciją, kuri yra neatskiriama šių sprendimų dalis, Sveikatos ir vartotojų reikalų vykdomosios agentūros direktoriui, Tarybai, Komisijai, Europos Sąjungos Teisingumo Teismui ir Audito Rūmams ir pasirūpinti, kad jie būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (L serijoje).

            Pirmininkas

         Martin SCHULZ

            Generalinis sekretorius

         Klaus WELLE

      (1)  OL L 64, 2010 3 12.

      (2)  OL C 332, 2011 11 14, p. 1.

      (3)  OL C 366, 2011 12 15, p. 93.

      (4)  OL C 332, 2011 11 14, p. 134.

      (5)  OL L 248, 2002 9 16, p. 1.

      (6)  OL L 11, 2003 1 16, p. 1.

      (7)  OL L 297, 2004 9 22, p. 6.

      (8)  OL L 369, 2004 12 16, p. 73.

      (9)  OL L 173, 2008 7 3, p. 27.