title: 2017 m. spalio 9 d. Tarybos sprendimas (ES) 2017/1842 dėl Tarybos atvirųjų duomenų politikos ir Tarybos dokumentų pakartotinio naudojimo

text:
12.10.2017

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 262/1

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/1842
   2017 m. spalio 9 d.
   dėl Tarybos atvirųjų duomenų politikos ir Tarybos dokumentų pakartotinio naudojimo
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 240 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               naujos informacinės ir ryšių technologijos sudarė beprecedentes sąlygas kaupti ir sieti informaciją iš įvairių šaltinių. Tendencija pereiti prie informacinės ir žinių visuomenės turi įtakos visų Sąjungos piliečių gyvenimui, nes jiems sudaromos sąlygos naudotis naujais prieigos prie žinių ir jų įgijimo būdais;

               (2)

               viešojo sektoriaus informacija yra svarbus privačiojo sektoriaus žinių ir inovacijų šaltinis, padedantis kurti geresnes skaitmenines paslaugas piliečiams ir bendrovėms visoje Europoje;

               (3)

               Taryba ir kitos ES institucijos renka, rengia ir platina įvairią informaciją, susijusią su Sąjungos politikos ir veiklos sritimis. ES institucijos turi dokumentų, kuriuos būtų galima pakartotinai naudoti skaitmeniniuose produktuose bei paslaugose ir kurie galėtų tapti tiek piliečiams, tiek bendrovėms naudingu turinio šaltiniu;

               (4)

               Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/98/EB (1) nustatomos viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo valstybėse narėse būtiniausios taisyklės, ir valstybės narės raginamos siekti daugiau, nei reikalaujama pagal tas būtiniausias taisykles, ir laikytis atvirųjų duomenų politikos;

               (5)

               Priėmus Komisijos sprendimą 2011/833/ES (2), Europos Komisija 2012 m. įsteigė Europos Sąjungos atvirųjų duomenų portalą (toliau – ES ADP), kuris, planuojama, bus vieno langelio principu grindžiamas prieigos prie Sąjungos institucijų ir kitų įstaigų duomenų vieta;

               (6)

               2013 m. birželio mėn. Sąjunga patvirtino Didžiojo aštuoneto priimtą Atvirųjų duomenų chartiją ir įsipareigojo įgyvendinti kelis su atviraisiais duomenimis susijusius veiksmus, nurodytus Didžiojo aštuoneto kolektyvinių veiksmų plane pagal tą chartiją;

               (7)

               2013 m. spalio 24 ir 25 d. išvadose Europos Vadovų Taryba nurodė, kad atvirieji duomenys yra „neišnaudotas išteklius, suteikiantis plačias galimybes plėtoti stipresnę ir labiau tarpusavyje sujungtą visuomenę, kuri geriau tenkintų piliečių poreikius“ bei paragino aktyviai skatinti „viešojo sektoriaus informacijos pakartotinį naudojimą“;

               (8)

               2015 m. kovo 2 d. išvadose Taryba pabrėžė, kad visapusiškas ir veiksmingas priemonių ir paslaugų, kaip antai atvirieji duomenys, panaudojimas gali skatinti didesnį produktyvumą bei geresnes paslaugas, todėl tam turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos. Be to, 2015 m. kovo 29 d. išvadose Taryba paragino kurti duomenų atžvilgiu palankią aplinką Sąjungoje, skatinančią valdžios sektoriaus duomenų sąveikumą, naudojimą ir pakartotinį naudojimą mokslinių tyrimų ir inovacijų tikslais, tuo pat metu užtikrinant reikiamą duomenų apsaugą;

               (9)

               ES ADP šiuo metu yra labai daug duomenų rinkinių ir saitų į valstybių narių atvirųjų duomenų portalus. Taryba ES ADP dalyvauja nuo 2015 m., naudodama šiuos tris duomenų rinkinius: Tarybos viešojo registro metaduomenis, visuomenės prašymų susipažinti su Tarybos dokumentais metaduomenis ir balsavimų Taryboje dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų duomenis;

               (10)

               iki šiol Taryba ES ADP veikloje dalyvavo vykdydama bandomuosius projektus. Kadangi tie bandomieji projektai buvo sėkmingi, siekiant pasinaudoti iki šiol įgyta patirtimi, ją išplėsti ir sudaryti galimybes Tarybai nustatyti jos dokumentų skelbimo ir pakartotinio naudojimo sąlygas, turėtų būti nustatyta Tarybos dokumentų atvirųjų duomenų politika;

               (11)

               Tarybos dokumentų atvirųjų duomenų politika pagerintų informacijos srautą tarp Tarybos ir plačiosios visuomenės; tai leistų plačiau naudoti informaciją apie Sąjungą ir ją platinti, pagerintų Tarybos atvirumo ir skaidrumo reputaciją, sustiprintų Tarybos kaip viešosios institucijos atskaitomybę;

               (12)

               Tarybos dokumentų atvirųjų duomenų politika turėtų būti skatinama rengti priemones ir taikomąsias programas, kurios padėtų naudotojams ieškoti dokumentų pakartotiniam naudojimui ir juos identifikuoti;

               (13)

               šis sprendimas turėtų būti netaikomas dokumentams, kuriuos leisti pakartotinai naudoti Taryba neturi teisės, atsižvelgiant į trečiųjų šalių intelektinės nuosavybės teises arba prieigos teisių režimus, galiojančius valstybėse narėse;

               (14)

               prieigos prie Tarybos dokumentų teisę ir toliau reglamentuoja Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 (3);

               (15)

               šiuo sprendimu neturėtų būti daroma poveikio taisyklėms dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis, taip pat saugumo taisyklėms dėl ES įslaptintos informacijos apsaugos, ir jis turėtų būti įgyvendinamas bei taikomas laikantis tų taisyklių,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Dalykas ir tikslas
   1.   Šiuo sprendimu nustatoma Tarybos atvirųjų duomenų politika (toliau – atvirųjų duomenų politika): apibrėžiami pakartotinio naudojimo principai, sąlygos bei apribojimai ir Tarybos turimų bei parengtų dokumentų, kaip apibrėžta 2 straipsnio 1 dalyje, pakartotinį naudojimą lengvinančios praktinės priemonės.
   2.   Atvirųjų duomenų politika siekiama šių tikslų:

               a)

               pagerinti informacijos srautą tarp Tarybos ir plačiosios visuomenės ir

               b)

               sudaryti daugiau galimybių plačiai pakartotinai naudoti informaciją.

         2 straipsnis
   Taikymo sritis
   1.   Šis sprendimas taikomas Tarybos turimiems ir parengtiems dokumentams, kuriuos ji yra viešai paskelbusi.
   2.   Šis sprendimas netaikomas Tarybos turimiems ir parengtiems dokumentams, kuriuos leisti pakartotinai naudoti Taryba neturi teisės atsižvelgiant į:

               a)

               trečiųjų šalių intelektinės nuosavybės teises arba

               b)

               valstybėse narės galiojančius prieigos teisių režimus.

         3.   Šiuo sprendimu nedaromas poveikis toliau minimoms taisyklėms, ir jis įgyvendinamas bei taikomas laikantis šių taisyklių:

               a)

               asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis taisyklių, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 (4);

               b)

               taisyklių dėl galimybės visuomenei susipažinti su Tarybos dokumentais, visų pirma Reglamento (EB) Nr. 1049/2001, ir

               c)

               ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių, visų pirma Tarybos sprendimo 2013/488/ES (5).

         3 straipsnis
   Apibrėžtys
   Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
   1)   Dokumentas– tai:

               a)

               bet kuria forma (parašytas ant popieriaus, elektroninėje laikmenoje arba garso, vaizdo ar audiovizualiniame įraše) pateiktas turinys, susijęs su Tarybos institucinės atsakomybės sferai priklausančia politika, veikla ir sprendimais;

               b)

               bet kuri tokio turinio dalis;

         2)   pakartotinis naudojimas– fizinių ar juridinių asmenų naudojimasis dokumentais komercinėms arba nekomercinėms reikmėms, išskyrus pirminę paskirtį, kuriai dokumentas buvo parengtas;
   3)   asmens duomenys– duomenys, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 45/2001 2 straipsnio a punkte;
   4)   atvirasis formatas– rinkmenos formatas, kuris nepriklauso nuo platformos ir yra prieinamas visuomenei be jokių apribojimų, kurie galėtų trukdyti pakartotinai naudoti dokumentus;
   5)   kompiuterio skaitomas formatas– tinkamos struktūros formatas, kad naudojant programinę įrangą būtų galima patikimai nustatyti konstatuojamus faktus ir jų vidaus struktūrą.
   4 straipsnis
   Bendrieji principai
   Tarybos Generalinis sekretoriatas užtikrina, kad dokumentai būtų pateikiami pakartotinai naudoti:

               a)

               visiems;

               b)

               neteikiant individualaus prašymo;

               c)

               nemokamai ir

               d)

               komerciniais ir nekomerciniais tikslais.

         5 straipsnis
   Nediskriminavimas ir išimtinės teisės
   1.   Jokios pakartotinam dokumentų naudojimui taikomos sąlygos negali būti diskriminuojančios panašaus pakartotinio naudojimo atžvilgiu.
   2.   Teisę pakartotinai naudoti dokumentus turi visi potencialūs rinkos dalyviai. Išimtinių teisių nesuteikiama.
   6 straipsnis
   Pakartotinio naudojimo sąlygos
   1.   Dokumentai pateikiami pakartotinai naudoti laikantis šių sąlygų:

               a)

               įpareigojimas, kad pakartotinai dokumentus naudojantis asmuo nurodytų dokumentų šaltinį;

               b)

               įpareigojimas neiškreipti pirminės dokumento prasmės ar to, ką juo norima pasakyti;

               c)

               Tarybos atleidimas nuo atsakomybės už bet kokius su pakartotiniu naudojimu susijusius padarinius.

         2.   Prireikus Tarybos Generalinis sekretoriatas konkretaus tipo dokumentams gali taikyti kitas sąlygas.
   3.   Tarybos Generalinis sekretoriatas imasi reikiamų priemonių, kad visuose atitinkamuose forumuose apsaugotų Tarybos teises, interesus ir viešą įvaizdį.
   7 straipsnis
   Galimi formatai
   1.   Tarybos Generalinis sekretoriatas dokumentus pateikia:

               a)

               Tarybos turimu bet kokiu esamu formatu ar kalba;

               b)

               internetu ir

               c)

               kai įmanoma ir tikslinga, atviraisiais ir kompiuterio skaitomais formatais.

         2.   Tarybos Generalinis sekretoriatas neįpareigojamas:

               a)

               rengti, pritaikyti ar atnaujinti dokumentus;

               b)

               teikti išrašus iš jų, jei tam prireiktų neproporcingai didelių pastangų, o ne paprasto veiksmo;

               c)

               versti į kurias nors kitas oficialiąsias kalbas nei tos, kuriomis dokumentas jau parengtas, arba

               d)

               toliau rengti tam tikrų tipų dokumentus ar išsaugoti dokumentus tam tikru formatu, kad dokumentais būtų galima pakartotinai naudotis.

         8 straipsnis
   Ataskaita
   Tarybos Generalinis sekretoriatas ne vėliau kaip 2022 m. spalio 10 d. pateikia Tarybai šio sprendimo taikymo ataskaitą, kurioje taip pat nurodoma, kokių įgyvendinimo veiksmų Tarybos Generalinis sekretoriatas ėmėsi, kad dokumentais būtų galima pakartotinai naudotis atviraisiais ir kompiuterio skaitomais formatais.
   9 straipsnis
   Įsigaliojimas
   Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

      Priimta Liuksemburge 2017 m. spalio 9 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         S. KIISLER

      (1)  2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo (OL L 345, 2003 12 31, p. 90).

      (2)  2011 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimas 2011/833/ES dėl pakartotinio Komisijos dokumentų naudojimo (OL L 330, 2011 12 14, p. 39).

      (3)  2001 m. gegužės 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais (OL L 145, 2001 5 31, p. 43).

      (4)  2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1).

      (5)  2013 m. rugsėjo 23 d. Tarybos sprendimas 2013/488/ES dėl ES įslaptintos informacijos apsaugai užtikrinti skirtų saugumo taisyklių (OL L 274, 2013 10 15, p. 1).


title: 2014/814/ES: 2014 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo 13 punktą (Nyderlandų paraiška „EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel construction“ )

text:
20.11.2014

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 333/15

         EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
   2014 m. spalio 22 d.
   dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšų mobilizavimo pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo 13 punktą (Nyderlandų paraiška „EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel construction“)

      (2014/814/ES)

   EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1309/2013 dėl Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo (2014–2020 m.), kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1927/2006 (1), ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014–2020 m. daugiametė finansinė programa (2), ypač į jo 12 straipsnį,
   atsižvelgdami į 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (3), ypač į jo 13 punktą,
   atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas (toliau – EGF) įsteigtas teikti paramą atleistiems darbuotojams ir darbo veiklą nutraukusiems savarankiškai dirbantiems asmenims dėl su globalizacija susijusių esminių pasaulio prekybos sistemos struktūrinių pokyčių ir padėti jiems vėl integruotis į darbo rinką;

               (2)

               EGF didžiausia metinė suma neviršija 150 mln. EUR (2011 m. kainomis), kaip nustatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 12 straipsnyje;

               (3)

               2014 m. vasario 20 d. Nyderlandai pateikė paraišką dėl EGF lėšų mobilizavimo, nes iš 89 įmonių, vykdančių NACE 2 red. 41 skyriaus (Pastatų statyba) (4) veiklą gretimuose Gelderlando ir Overeiselio NUTS 2 lygmens regionuose buvo atleista darbuotojų ir ją papildė išsamesne informacija, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 8 straipsnio 3 dalyje. Ši paraiška atitinka EGF finansinės paramos sumai nustatyti taikomus reikalavimus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1309/2013 13 straipsnyje;

               (4)

               todėl iš EGF turėtų būti mobilizuota 1 625 781 EUR suma finansinei paramai pagal Nyderlandų pateiktą paraišką suteikti,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2014 finansinių metų Europos Sąjungos bendrajame biudžete Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo lėšos mobilizuojamos siekiant skirti 1 625 781 EUR įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų sumą.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Strasbūre 2014 m. spalio 22 d.

            Europos Parlamento vardu

            Pirmininkas

         M. SCHULZ

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  OL L 347, 2013 12 20, p. 855.

      (2)  OL L 347, 2013 12 20, p. 884.

      (3)  OL C 373, 2013 12 20, p. 1.

      (4)  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1893/2006, nustatantis statistinį ekonominės veiklos rūšių klasifikatorių NACE 2 red. ir iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3037/90 bei tam tikrus EB reglamentus dėl konkrečių statistikos sričių (OL L 393, 2006 12 30, p. 1).


title: 2005/202/EB: 2005 m. sausio 31 d. Tarybos sprendimas, dėl Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo papildomo protokolo, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo

text:
12.3.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 66/22

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2005 m. sausio 31 d.
   dėl Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo papildomo protokolo, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, sudarymo
   (2005/202/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį, 71 straipsnį, 80 straipsnio 2 dalį, 133 straipsnio 1 ir 5 dalis bei 181 straipsnį, kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmosios pastraipos pirmu ir antru sakiniu bei 300 straipsnio 3 dalies pirmąja pastraipa,
   atsižvelgdama į 2003 m. Stojimo aktą (1), ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
   kadangi:

               (1)

               Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo papildomas protokolas, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą (2), buvo pasirašytas Europos bendrijos ir jos valstybių narių vardu 2004 m. balandžio 29 d.

               (2)

               Šis papildomas protokolas turėtų būti patvirtintas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo papildomas protokolas, siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą, patvirtinamas Europos bendrijos ir jos valstybių narių vardu.
   Papildomo protokolo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas pateikia Papildomo protokolo 5 straipsnyje numatytą pranešimą.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. sausio 31 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. ASSELBORN

      (1)  OL L 236, 2003 9 23, p. 34.

      (2)  Žr. šio Oficialiojo leidinio p. 24.
   Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo
   PAPILDOMAS PROTOKOLAS,
   siekiant atsižvelgti į Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą
   BELGIJOS KARALYSTĖ,
   DANIJOS KARALYSTĖ,
   VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
   GRAIKIJOS RESPUBLIKA,
   ISPANIJOS KARALYSTĖ,
   PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
   AIRIJA,
   ITALIJOS RESPUBLIKA,
   LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,
   NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,
   AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
   PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,
   SUOMIJOS RESPUBLIKA,
   ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,
   JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ,
   toliau – Europos bendrijos valstybės narės,
   EUROPOS BENDRIJA
   toliau – Bendrija,
   MEKSIKOS JUNGTINĖS VALSTIJOS,
   toliau – Meksika,
   ir
   ČEKIJOS RESPUBLIKA,
   ESTIJOS RESPUBLIKA,
   KIPRO RESPUBLIKA,
   LATVIJOS RESPUBLIKA,
   LIETUVOS RESPUBLIKA,
   VENGRIJOS RESPUBLIKA,
   MALTOS RESPUBLIKA,
   LENKIJOS RESPUBLIKA,
   SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
   SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,
   toliau – naujosios valstybės narės,
   KADANGI 1997 m. gruodžio 8 d. Briuselyje buvo pasirašytas ir 2000 m. spalio 1 d. įsigaliojo Bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimas, toliau – Susitarimas;
   KADANGI 2003 m. balandžio 16 d. Atėnuose buvo pasirašyta Sutartis dėl Čekijos Respublikos, Estijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą (toliau – Stojimo sutartis);
   KADANGI pagal Stojimo sutarties 6 straipsnio 2 dalį naujųjų valstybių narių prisijungimas prie Susitarimo įforminamas sudarant Susitarimo protokolą;
   KADANGI Susitarimo 55 straipsnyje teigiama: „Šiame Susitarime „Šalys“ – tai Bendrija ar jos valstybės narės arba Bendrija ir jos valstybės narės, atsižvelgiant į atitinkamas jų kompetencijos sritis, numatytas Europos bendrijos steigimo sutartyje, ir Meksika“;
   KADANGI Susitarimo 56 straipsnyje teigiama: „Šis Susitarimas taikomas teritorijai, kurioje taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis, ir Meksikos Jungtinių Valstijų teritorijai“;
   KADANGI Susitarimo 59 straipsnyje teigiama: „Šis Susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, danų, graikų, ispanų, italų, olandų, portugalų, prancūzų, suomių, švedų ir vokiečių kalbomis; visi šie tekstai yra autentiški“;
   KADANGI, atsižvelgiant į naujųjų valstybių narių įstojimo į Europos Sąjungą dieną, Europos bendrijai gali prireikti taikyti šio Protokolo nuostatas prieš užbaigiant visas jo įsigaliojimui reikalingas vidaus procedūras;
   KADANGI pagal šio Protokolo 5 straipsnio 3 dalį Europos bendrijai ir jos valstybėms narėms būtų galima laikinai taikyti Protokolą prieš užbaigiant jo įsigaliojimui reikalingas vidaus procedūras,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Čekijos Respublika, Estijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Vengrijos Respublika, Maltos Respublika, Lenkijos Respublika, Slovėnijos Respublika ir Slovakijos Respublika tampa Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Meksikos Jungtinių Valstijų ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo Šalimis.
   2 straipsnis
   Per šešis mėnesius nuo šio Protokolo parafavimo Europos bendrija valstybėms narėms ir Meksikai perduoda Susitarimo tekstus čekų, estų, vengrų, latvių, lietuvių, maltiečių, lenkų, slovakų ir slovėnų kalbomis. Įsigaliojus šiam Protokolui, tekstai naujosiomis kalbomis tampa autentiški tomis pačiomis sąlygomis kaip ir Susitarimo tekstai esamomis kalbomis.
   3 straipsnis
   Šis Protokolas yra neatskiriama Ekonominės partnerystės, politinio koordinavimo ir bendradarbiavimo susitarimo dalis.
   4 straipsnis
   Šis Protokolas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų ir vokiečių kalbomis; visi šie tekstai yra autentiški.
   5 straipsnis
   1.   Laikydamosi savo procedūrų, šį Protokolą patvirtina Europos bendrija, Europos Sąjungos Taryba valstybių narių vardu ir Meksikos Jungtinės Valstijos.
   2.   Šis Protokolas įsigalioja pirmąją mėnesio, einančio po tos dienos, kurią Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui reikalingų procedūrų užbaigimą, dieną.
   3.   Nepaisydamos 2 dalies, Šalys susitaria, kad, kol bus užbaigtos Protokolui įsigalioti reikalingos Europos bendrijos ir jos valstybių narių vidaus procedūros, šio Protokolo nuostatas jos taiko ne ilgiau nei 12 mėnesių nuo pirmosios mėnesio, einančio po tos dienos, kurią Europos bendrija ir jos valstybės narės praneša apie tam tikslui reikalingų procedūrų užbaigimą ir Meksika praneša apie šiam Protokolui įsigalioti reikalingų procedūrų užbaigimą, dienos.
   4.   Pranešimas siunčiamas Europos Sąjungos Tarybos generaliniam sekretoriui, kuris yra Susitarimo depozitaras.


title: 2010/757/ES: 2010 m. lapkričio 18 d. Tarybos sprendimas dėl Belgijos miesto paskelbimo 2015 m. Europos kultūros sostine

text:
8.12.2010

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 322/42

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2010 m. lapkričio 18 d.
   dėl Belgijos miesto paskelbimo 2015 m. Europos kultūros sostine
   (2010/757/ES)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 1622/2006/EB, nustatantį Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m. (1), ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos rekomendaciją,
   atsižvelgdama į atrankos grupės 2010 m. vasario mėn. ataskaitas dėl Belgijos miesto skyrimo Europos kultūros sostine,
   kadangi:
   kandidatūra visiškai atitinka Sprendimo Nr. 1622/2006/EB 4 straipsnyje nustatytus kriterijus,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   2015 m. Europos kultūros sostine skiriamas Monsas (Belgija).
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje 2010 m. lapkričio 18 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkė

         F. LAANAN

      (1)  OL L 304, 2006 11 3, p. 1.


title: 2004/828/EB: 2004 m. lapkričio 2 d. Tarybos sprendimas, dėl Europos bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo bei dėl prie jo pridedamo Supratimo memorandumo patvirtinimo ir pasirašymo

text:
4.12.2004

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 359/32

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2004 m. lapkričio 2 d.
   dėl Europos bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, pasirašymo bei dėl prie jo pridedamo Supratimo memorandumo patvirtinimo ir pasirašymo
   (2004/828/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 94 straipsnį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmąja pastraipa,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2001 m. spalio 16 d. Taryba įgaliojo Komisiją derėtis su Andoros Kunigaikštyste dėl susitarimo, skirto užtikrinti, kad ši valstybė priimtų priemones, lygiavertes toms, kurios turi būti taikomos Bendrijoje, užtikrinant veiksmingą palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimą.

               (2)

               Susitarimo tekstas, dėl kurio susitarta derybų metu, atitinka Tarybos priimtus derybų nurodymus. Prie šio teksto pridedamas Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Andoros Kunigaikštystės supratimo memorandumas.

               (3)

               Atsižvelgiant į vėlesnį sprendimo dėl susitarimo sudarymo priėmimą, abu 2004 m. liepos 1 d. parafuoti dokumentai turėtų būti pasirašyti ir Tarybos patvirtintas supratimo memorandumas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Atsižvelgiant į vėlesnį sprendimo dėl Europos bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės susitarimo, numatančio priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB (1) dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo, sudarymo priėmimą, Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenis, įgaliotus Europos bendrijos vardu pasirašyti susitarimą, pridedamą supratimo memorandumą bei Europos bendrijos laiškus, kuriais turi būti pasikeista pagal susitarimo 19 straipsnio 2 dalį ir supratimo memorandumo paskutinę pastraipą.
   Taryba patvirtina supratimo memorandumą.
   Susitarimo ir supratimo memorandumo tekstai pridedami prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. lapkričio 2 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         B. R. BOT

      (1)  OL L 157, 2003 6 26, p. 38.
   SUSITARIMAS
   tarp Europos bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės, numatantis priemones, lygiavertes nustatytoms Direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo
   EUROPOS BENDRIJA
   ir
   ANDOROS KUNIGAIKŠTYSTĖ
   toliau – Susitariančioji Šalis arba Susitariančiosios Šalys,
   Norėdamos nustatyti priemones, lygiavertes nustatytoms 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (toliau – direktyva), bendradarbiaudamos ir kartu atsižvelgdamos į kiekvienos Susitariančiosios Šalies teisėtus interesus, numatydamos, kad kitos trečiosios šalys panašioje padėtyje kaip Andoros Kunigaikštystės padėtis taip pat taikys priemones, lygiavertes direktyvoje nustatytoms priemonėms,
   SUSITARĖ DĖL ŠIŲ NUOSTATŲ:
   1 straipsnis
   Tikslas
   1.   Europos bendrijai ir Andoros Kunigaikštystei bendradarbiaujant tarpusavyje, Andoros Kunigaikštystės teritorijoje įsisteigusiems mokėjimų tarpininkams 7 straipsnyje nustatytomis sąlygomis mokant palūkanas faktiškiesiems savininkams, kurie yra fiziniai asmenys ir Europos bendrijos valstybės narės rezidentai pagal 3 straipsnį, taikomas išskaitymas nuo palūkanų sumos.
   Išskaitymas atliekamas vadovaujantis savanoriško informacijos teikimo priemonėmis pagal 9 straipsnyje numatytas taisykles. Taikant 7 ir 9 straipsnius, pajamas, gautas atlikus išskaitymą, Europos bendrijos valstybės narės ir Andoros Kunigaikštystė pasidalija laikydamosi 8 straipsnyje nustatytų taisyklių.
   Kad šis susitarimas būtų lygiavertis direktyvai, šios priemonės papildomos 12 straipsnyje nustatytomis taisyklėmis dėl keitimosi informacija pateikus prašymą, ir konsultavimosi bei peržiūros procedūra, numatyta 13 straipsnyje.
   2.   Susitariančiosios Šalys imasi reikiamų priemonių, kad būtų užtikrintas šio susitarimo taikymas. Konkrečiai, Andoros Kunigaikštystė imasi reikiamų priemonių, kad jos teritorijoje įsisteigę mokėjimų tarpininkai vykdytų šio susitarimo įgyvendinimui reikalingas užduotis, ir priima aiškias procedūrą ir sankcijas apibrėžiančias nuostatas, nepriklausomai nuo skolinių reikalavimų, dėl kurių atsiranda palūkanos, skolininko įsisteigimo vietos.
   2 straipsnis
   Faktiškojo savininko apibrėžimas
   1.   Šiame susitarime „faktiškasis savininkas“ – bet koks fizinis asmuo, kuriam mokamos palūkanos, arba kuriam palūkanų mokėjimas yra garantuojamas, nebent jis įrodo, kad mokėjimas nebuvo gautas ar garantuotas jo paties naudai, tai yra:

               a)

               jis veikia kaip mokėjimų tarpininkas, kaip apibrėžta 4 straipsnyje, arba

               b)

               jis veikia juridinio asmens, subjekto, kurio pelnas yra apmokestinamas pagal bendrąsias verslo apmokestinimo teisines nuostatas, kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjekto, įsisteigusio Europos bendrijos valstybėje narėje ar Andoros Kunigaikštystėje, vardu, arba

               c)

               jis veikia kito fizinio asmens, kuris yra faktiškasis savininkas, vardu, ir nurodo mokėjimų tarpininkui to faktiškojo savininko tapatybę pagal 3 straipsnio 1 dalį.

         2.   Jei mokėjimų tarpininkas turi informacijos, iš kurios galima spręsti, kad fizinis asmuo, kuriam mokamos palūkanos arba kuriam palūkanų mokėjimas yra garantuojamas, galbūt nėra faktiškasis savininkas, jis imasi pagrįstų žingsnių faktiškojo savininko tapatybei nustatyti pagal 3 straipsnio 1 dalį. Jei mokėjimų tarpininkas negali identifikuoti faktiškojo savininko, jis laikys tą fizinį asmenį faktiškuoju savininku.
   3 straipsnis
   Faktiškųjų savininkų tapatybė ir gyvenamoji vieta
   1.   Mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko tapatybę pagal pavardę, vardą ir adresą, remdamasis Andoros Kunigaikštystėje galiojančiomis nuostatomis pinigų plovimo srityje.
   2.   Mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko gyvenamąją vietą pagal skirtingas taisykles, priklausomai nuo to, kada yra prasidėję mokėjimų tarpininko ir palūkanų gavėjo santykiai. Laikantis toliau nurodytų sąlygų, laikoma, kad gyvenamoji vieta yra šalyje, kurioje faktiškasis savininkas turi nuolatinį adresą:

               a)

               jei sutartiniai santykiai prasidėjo iki 2004 m. sausio 1 d., mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko gyvenamąją vietą pagal Andoros Kunigaikštystėje galiojančias nuostatas pinigų plovimo srityje;

               b)

               jei sutartiniai santykiai prasidėjo arba sandoris įvykdytas be sutartinių santykių, nuo 2004 m. sausio 1 d. mokėjimų tarpininkas nustato faktiškojo savininko gyvenamąją vietą remdamasis adresu, nurodytu pase ar oficialioje asmens tapatybės kortelėje, arba prireikus remdamasis bet kokiu faktiškojo savininko pateiktu tapatybę patvirtinančiu dokumentu ir laikydamasis tokios tvarkos: jei fizinis asmuo pateikia Europos bendrijos valstybėje narėje išduotą oficialų asmens tapatybės dokumentą ir pareiškia esąs trečiosios šalies rezidentas, gyvenamoji vieta nustatoma pagal gyvenamosios vietos pažymą arba leidimą apsigyventi suteikiantį dokumentą, išduotą minėtos trečiosios šalies, kurios rezidentu asmuo teigia esąs, kompetentingos institucijos. Jei tokia pažyma ar leidimas apsigyventi nepateikiamas, laikoma, kad gyvenamoji vieta yra Europos bendrijos valstybėje narėje, išdavusioje oficialų asmens tapatybės dokumentą.

         4 straipsnis
   Mokėjimų tarpininko apibrėžimas
   Šiame susitarime „mokėjimų tarpininkas“ – bet koks Andoros Kunigaikštystėje įsisteigęs ekonominės veiklos vykdytojas, kuris moka palūkanas arba garantuoja palūkanų mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko naudai, nepriklausomai nuo to, ar tas vykdytojas yra skolinio reikalavimo, už kurį gaunamos palūkanos, skolininkas, ar vykdytojas, skolininko arba faktiškojo savininko įpareigotas mokėti palūkanas arba garantuoti palūkanų mokėjimą.
   5 straipsnis
   Kompetentingos institucijos apibrėžimas
   1.   Šiame susitarime Susitariančiųjų Šalių „kompetentingos institucijos“ – tai I priede išvardytos institucijos.
   2.   Kalbant apie trečiąsias šalis, kompetentinga institucija – tai kompetentinga institucija dvišalių ar daugiašalių konvencijų mokesčių srityje tikslais, arba, jei jų nėra, bet kuri kita institucija, kuri yra kompetentinga išduoti gyvenamosios vietos pažymas apmokestinimo tikslais.
   6 straipsnis
   Palūkanų mokėjimo apibrėžimas
   1.   Šiame susitarime „palūkanų mokėjimas“ – tai:

               a)

               sumokėtos arba įskaitytos į sąskaitą palūkanos, susijusios su bet kokios rūšies skoliniais reikalavimais, nesvarbu, ar jos yra užtikrintos įkeitimu ar ne, ir ar jos suteikia teisę dalyvauti skolininko pelne ar ne, ir ypač pajamos iš vyriausybės vertybinių popierių ir pajamos iš obligacijų, įskaitant su jomis susijusias priemokas ir premijas; sankcijos už pavėluotus mokėjimus nelaikomos palūkanų mokėjimais;

               b)

               palūkanos, sukauptos ar kapitalizuotos parduodant, padengiant arba išperkant a punkte minimus skolinius reikalavimus;

               c)

               pajamos, gaunamos iš palūkanų mokėjimų tiesiogiai, arba per direktyvos 4 straipsnio 2 dalyje minimą subjektą, kurias paskirsto:

                           i)

                           kolektyvinio investavimo subjektai, įsisteigę Europos bendrijos valstybėje narėje ar Andoros Kunigaikštystėje;

                           ii)

                           subjektai, turintys teisę į direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje minimą pasirinkimą; ir

                           iii)

                           kolektyvinio investavimo subjektai, įsisteigę už 17 straipsnyje minimos teritorijos ribų;

               d)

               pajamos, gautos pardavus, padengus ar išpirkus akcijas ar investicinius vienetus tokiose įmonėse ir subjektuose, jei jie tiesiogiai ar netiesiogiai, per kitus kolektyvinio investavimo subjektus ar toliau nurodytus subjektus, investuoja daugiau nei 40 % savo turto į skolinius reikalavimus, kaip nurodyta a punkte:

                           i)

                           kolektyvinio investavimo subjektai, įsisteigę Europos bendrijos valstybėje narėje ar Andoros Kunigaikštystėje;

                           ii)

                           subjektai, turintys teisę į direktyvos 4 straipsnio 3 dalyje minimą pasirinkimą;

                           iii)

                           kolektyvinio investavimo subjektai, įsisteigę už 17 straipsnyje minimos teritorijos ribų.

         Tačiau Andoros Kunigaikštystė turi teisę įtraukti d punkte minimas pajamas į palūkanų mokėjimo sąvoką tik tuo atveju, jei tokios pajamos atitinka pajamas, tiesiogiai ar netiesiogiai gautas iš palūkanų mokėjimų, kaip apibrėžta a ir b punktuose.
   2.   Dėl 1 dalies c ir d punktų, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie santykinį pajamų, gautų iš palūkanų mokėjimų, dydį, palūkanų mokėjimu laikoma visa pajamų suma.
   3.   Dėl 1 dalies d punkto, jei mokėjimų tarpininkas neturi informacijos apie procentinį turto, investuoto į skolinius reikalavimus arba į akcijas ar investicinius vienetus kaip apibrėžta toje dalyje, dydį, laikoma, kad tas procentinis dydis yra didesnis nei 40 %. Jei jis negali nustatyti faktiškojo savininko gautų pajamų sumos, laikoma, kad pajamos atitinka akcijų arba investicinių vienetų pardavimo, padengimo ar išpirkimo įplaukas.
   4.   Dėl 1 dalies b ir d punktų, Andoros Kunigaikštystė turi teisę reikalauti, kad mokėjimų tarpininkai jos teritorijoje apskaičiuotų metams palūkanas per tam tikrą laikotarpį, kuris negali būti ilgesnis nei vieneri metai, ir taikytų tokias apskaičiuotas metams palūkanas kaip palūkanų mokėjimą, net jei per tą laikotarpį pardavimas, padengimas ar išpirkimas nevyko.
   5.   Pajamos, gautos iš įmonių ar subjektų, kurie yra investavę į skolinius reikalavimus, kaip apibrėžta 1 dalies a punkte, ne daugiau kaip 15 % savo turto, nelaikomos 1 dalies c ir d punktuose apibrėžtu palūkanų mokėjimu.
   6.   1 dalies d punkte ir 3 dalyje minimas procentinis dydis nuo 2011 m. sausio 1 d. bus 25 %.
   7.   1 dalies d punkte ir 5 dalyje minimi procentiniai dydžiai nustatomi atsižvelgiant į investicinę politiką, nustatytą tų įmonių ar subjektų fondo taisyklėse arba steigimo dokumentuose, o jei tokių taisyklių nėra – remiantis tų įmonių ar subjektų faktine turto sudėtimi.
   7 straipsnis
   Išskaitymas
   1.   Jei faktiškasis savininkas gyvena Europos bendrijos valstybėje narėje, Andoros Kunigaikštystė taiko 15 % dydžio išskaitymą pirmus trejus susitarimo taikymo metus, 20 % vėlesnius trejus metus ir 35 % vėliau.
   2.   Mokėjimų tarpininkas išskaitymą atlieka taip:

               a)

               jei palūkanos mokamos kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies a punkte: nuo sumokėtų ar įskaitytų į sąskaitą palūkanų sumos;

               b)

               jei palūkanos mokamos kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies b arba d punktuose: nuo palūkanų ar pajamų, minimų tuose punktuose, sumos arba taikant lygiaverčio poveikio rinkliavą, kurią moka gavėjas nuo visos pardavimo, padengimo ar išpirkimo pajamų sumos;

               c)

               jei palūkanos mokamos kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies c punkte: nuo tame punkte minimų pajamų sumos;

               d)

               jei Andoros Kunigaikštystė įgyvendina 6 straipsnio 4 dalyje numatytą pasirinkimo galimybę: nuo apskaičiuotų metams palūkanų sumos.

         3.   Taikant 2 dalies a ir b punktus, išskaitoma proporcingai už laikotarpį, kurį faktiškasis savininkas turėjo skolinį reikalavimą. Jei remdamasis turima informacija mokėjimų tarpininkas negali nustatyti šio laikotarpio, jis laiko, kad faktiškasis savininkas turėjo skolinį reikalavimą visą jo egzistavimo laikotarpį, nebent pastarasis pateikia jo įgijimo datos įrodymą.
   4.   Nuo palūkanų imami kiti nei šiame susitarime numatyti mokesčiai atimami iš išskaitymo, apskaičiuoto iš to paties palūkanų mokėjimo pagal 1–3 dalis.
   5.   Atsižvelgiant į 10 straipsnio nuostatas, tai, kad Andoros Kunigaikštystėje įsisteigęs mokėjimų tarpininkas atlieka išskaitymą, nekliudo faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais Europos bendrijos valstybei narei apmokestinti pajamų pagal jos nacionalinę teisę.
   Jei mokesčių mokėtojas praneša, kad Andoros Kunigaikštystėje įsisteigęs mokėjimų tarpininkas sumokėjo palūkanų mokesčius Europos bendrijos valstybės narės, kurioje jis gyvena, mokesčių institucijoms, palūkanų apmokestinimo tarifas yra toks pat kaip ir tos valstybės narės viduje taikomas tarifas.
   8 straipsnis
   Pajamų pasidalijimas
   1.   Andoros Kunigaikštystė pasilieka 25 % pajamų, gautų atlikus 7 straipsnyje minimą išskaitymą, o 75 % pajamų perveda faktiškojo savininko gyvenamosios vietos Europos bendrijos valstybei narei.
   2.   Tokie pervedimai atliekami už kiekvienus kalendorinius metus vienu mokėjimu kiekvienai valstybei narei ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo kalendorinių metų, per kuriuos buvo atliekami išskaitymai, pabaigos.
   Andoros Kunigaikštystė imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų tinkamą pajamų pasidalijimo sistemos veikimą.
   9 straipsnis
   Savanoriškas informacijos teikimas
   1.   Andoros Kunigaikštystė nustato procedūrą, kuri užtikrina, kad 7 straipsnyje minimas išskaitymas neatliekamas, jei faktiškasis savininkas pateikia savo mokėjimų tarpininkui pažymą, jo vardu pagal šio straipsnio 2 dalį išduotą jo gyvenamosios vietos valstybės narės kompetentingos institucijos.
   2.   Prašant faktiškajam savininkui, gyvenamosios vietos valstybės narės kompetentinga institucija išduoda pažymą, kurioje nurodoma:

               a)

               faktiškojo savininko vardas, pavardė, adresas ir mokesčių identifikacinis numeris arba, jei tokio nėra, gimimo data ir vieta;

               b)

               mokėjimų tarpininko pavadinimas ir adresas;

               c)

               faktiškojo savininko sąskaitos numeris arba, jei jo nėra, garantijos identifikacija.

         Tokia pažyma galioja ne ilgiau kaip trejus metus. Ji išduodama visiems prašantiems faktiškiesiems savininkams per du mėnesius nuo prašymo pateikimo.
   10 straipsnis
   Dvigubo apmokestinimo panaikinimas
   1.   Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybė narė užtikrina, kad būtų išvengta bet kokio dvigubo apmokestinimo, galinčio atsirasti dėl 7 straipsnyje minimo išskaitymo, remiantis šio straipsnio 2 ir 3 dalimis.
   2.   Jei nuo faktiškojo savininko gautų palūkanų 7 straipsnyje minimas išskaitymas buvo atliktas Andoros Kunigaikštystėje, faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais Europos bendrijos valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę suteikia jam mokesčio kreditą, lygų išskaitytai sumai. Jei ši suma yra didesnė nei mokesčio suma, kurią reikia sumokėti pagal jos nacionalinę teisę nuo visos palūkanų, nuo kurių atliekamas išskaitymas, sumos, gyvenamosios vietos mokesčių tikslais valstybė narė grąžina viršijančią mokesčio sumą faktiškajam savininkui.
   3.   Jei, be 7 straipsnyje nurodyto išskaitymo, nuo faktiškojo savininko gautų palūkanų buvo išskaičiuotas bet koks kitas mokestis ir gyvenamosios vietos mokesčių tikslais Europos bendrijos valstybė narė suteikia mokesčio kreditą tokiam mokesčiui pagal savo nacionalinę teisę arba dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis, toks mokestis kredituojamas prieš taikant 2 dalyje aprašytą procedūrą.
   4.   Faktiškojo savininko gyvenamosios vietos mokesčių tikslais Europos bendrijos valstybė narė gali pakeisti 2 ir 3 dalyse nurodytą mokesčio kredito mechanizmą 7 straipsnyje minimo išskaitymo grąžinimu.
   11 straipsnis
   Apyvartiniai skolos vertybiniai popieriai
   1.   Nuo šio susitarimo taikymo dienos, kol Andoros Kunigaikštystė ims 7 straipsnyje minimą išskaitymą ir kol bent viena Europos bendrijos valstybė narė taikys panašų mokestį, bet ne vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d., vidaus ir tarptautinės obligacijos bei kiti apyvartiniai skolos vertybiniai popieriai, kurie pirmą kartą buvo išleisti iki 2001 m. kovo 1 d. arba kuriems pirminiai emisijos prospektai buvo iki tos datos patvirtinti kompetentingų institucijų, kaip apibrėžta Tarybos direktyvoje 80/390/EEB, atsakingų institucijų Andoros Kunigaikštystėje, arba atsakingų institucijų trečiosiose šalyse, nelaikomi skoliniais reikalavimais, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies a punkte, su sąlyga, kad tolesnių tokių apyvartinių skolos vertybinių popierių emisijų nebuvo atlikta nuo 2002 m. kovo 1 d.
   2.   Tačiau tol, kol bent viena iš Europos bendrijos valstybių narių taiko panašias nuostatas, šio straipsnio nuostatos po 2010 m. gruodžio 31 d. ir toliau taikomos šiems apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

               —

               kuriuose yra bendros sumos ir išankstinio išpirkimo sąlygos, ir

               —

               jei 4 straipsnyje apibrėžtas mokėjimų tarpininkas yra įsisteigęs Andoros Kunigaikštystėje, ir

               —

               kai mokėjimų tarpininkas tiesiogiai moka palūkanas arba garantuoja palūkanų mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko, Europos bendrijos valstybės narės rezidento, naudai.

         Jei ir kai visos Europos bendrijos valstybės narės nebetaiko panašių nuostatų, šio straipsnio nuostatos toliau taikomos tik šiems apyvartiniams skolos vertybiniams popieriams:

               —

               kuriuose yra bendros sumos ir išankstinio išpirkimo sąlygos, ir

               —

               jei emitento mokėjimų tarpininkas yra įsisteigęs Andoros Kunigaikštystėje, ir

               —

               kai mokėjimų tarpininkas tiesiogiai moka palūkanas arba garantuoja palūkanų mokėjimą tiesioginei faktiškojo savininko, Europos bendrijos valstybės narės rezidento, naudai.

         Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama pirmiau minėtų apyvartinių skolos vertybinių popierių, išleidžiamų Vyriausybės arba susijusio subjekto, veikiančio kaip valdžios institucija arba kurio vaidmuo yra pripažintas tarptautine sutartimi, emisija, visa tokių vertybinių popierių emisija, kurią sudaro pirminė ir bet kokios vėlesnės emisijos, laikoma skoliniu reikalavimu, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies a punkte.
   Jei 2002 m. kovo 1 d. arba vėliau atliekama pirmiau minėtų apyvartinių skolos vertybinių popierių, išleidžiamų bet kokio kito emitento, kuriam netaikoma pirmesnė pastraipa, emisija, tokia emisija laikoma skoliniu reikalavimu, kaip apibrėžta 6 straipsnio 1 dalies a punkte.
   3.   Šis straipsnis nekliudo Europos bendrijos valstybėms narėms ir Andoros Kunigaikštystei apmokestinti pajamų, gautų iš 1 dalyje nurodytų apyvartinių skolos vertybinių popierių, pagal savo nacionalinę teisę.
   12 straipsnis
   Keitimasis informacija pagal prašymą
   1.   Kompetentingos Andoros Kunigaikštystės ir Europos bendrijos valstybių narių institucijos keičiasi informacija, susijusia su šiame susitarime numatytais mokesčiais ir veikla, kurie pagal prašomosios valstybės teisės aktus laikomi sukčiavimu mokesčių srityje ar lygiaverčiu pažeidimu. „Lygiavertis pažeidimas“ – tai pažeidimas, savo sunkumu prilygstantis veiklai, kuri pagal prašomosios valstybės teisės aktus laikoma sukčiavimu mokesčių srityje.
   Kol Andoros Kunigaikštystė savo teisės aktuose dar nenumatė sukčiavimo mokesčių srityje sąvokos, ji, kai veikia kaip prašomoji valstybė, pirmosios pastraipos tikslais sukčiavimui mokesčių srityje prilygina veiklą, kuri, panaudojus apgaulę, pažeidžia prašančiosios valstybės mokesčių interesus ir pagal Andoros Kunigaikštystės įstatymus laikoma nusikaltimu dėl sukčiavimo.
   Atsakydama į tinkamai pagrįstą prašymą valstybė, kurios prašoma suteikti informaciją, pateikia duomenis apie pirmiau šiame straipsnyje minėtus klausimus, dėl kurių prašančiojoje valstybėje pradėtas ar gali būti pradėtas baudžiamasis ar ne baudžiamasis tyrimas.
   2.   Nustatydama, ar atsakant į prašymą galima teikti informaciją, prašomoji valstybė taiko pagal prašančiosios valstybės teisės aktus taikytiną senatį, o ne senaties taisykles, taikytinas pagal jos pačios teisę.
   3.   Prašomoji valstybė suteikia informaciją prašančiajai valstybei, kai ši turi pagrįstą pagrindą įtarti, kad veikla yra sukčiavimas mokesčių srityje ar lygiavertis pažeidimas. Kai informaciją suteikti prašoma Andoros Kunigaikštystės, šios šalies teisminė institucija per du mėnesius turi nuspręsti, ar prašymas yra priimtinas pagal šiame straipsnyje nustatytas prašymo pagrįstumo sąlygas.
   4.   Prašančioji valstybė gali pagrįsti įtarimą dėl pažeidimo buvimo:

               a)

               patvirtintais ar nepatvirtintais dokumentais, įskaitant, bet neapsiribojant, verslo apskaitos dokumentus, buhalterines knygas arba su banko sąskaitomis susijusius dokumentus;

               b)

               mokesčių mokėtojo liudijimu;

               c)

               iš informatoriaus ar trečio asmens gauta informacija, kuri buvo nepriklausomai patvirtinta ar kitais atžvilgiais atrodo patikima; arba

               d)

               netiesioginiais įrodymais.

         5.   Visa tokiu būdu gauta informacija yra konfidenciali ir gali būti atskleista tik Susitariančiosios Šalies kompetentingoms institucijoms ar asmenims, kurie turi žinoti apie 1 straipsnyje minimų taupymo pajamų apmokestinimą arba dėl to, kad vykdo mokesčių išskaitymą ir nustato su tuo susijusias atitinkamai 7 ir 8 straipsniuose minimas pajamas, arba pateikia savanorišką 9 straipsnyje minimą pranešimą. Minėti asmenys ar institucijos su šia informacija gali susipažinti posėdžių ar apmokestinimo svarstymo metu.
   Informacija negali būti perduota jokioms kitoms institucijoms ar asmenims, jei tos šalies, kuri perdavė informaciją, kompetentinga institucija neduoda raštiško ir išankstinio sutikimo.
   6.   Andoros Kunigaikštystė pradeda dvišales derybas su kiekviena to norinčia valstybe nare, siekiant apibrėžti atskiras atvejų, atitinkančių „lygiaverčio pažeidimo“ kriterijus, rūšis pagal atitinkamoje valstybėje taikomą procedūrą.
   13 straipsnis
   Konsultacijos ir peržiūra
   1.   Susitariančiosios Šalys ne rečiau kaip kas treji metai arba vienos iš jų prašymu konsultuojasi, siekdamos išanalizuoti ir, jei jos mano esant reikalinga, pagerinti techninį šio susitarimo veikimą bei įvertinti pasikeitimus tarptautiniame lygmenyje. Konsultacijos įvyksta per vieną mėnesį nuo prašymo pateikimo arba, esant skubiems atvejams, kaip įmanoma greičiau.
   Remdamosi šiuo įvertinimu Susitariančiosios Šalys gali tartis tarpusavyje siekdamos išanalizuoti, ar reikia dalinių susitarimo pakeitimų atsižvelgiant į pasikeitimus tarptautiniame lygmenyje.
   2.   Kai tik Susitariančiosios Šalys įgyja pakankamai patirties vykdydamos susitarimo 7 straipsnio 1 dalį, jos tariasi tarpusavyje siekdamos išanalizuoti, ar reikia dalinių susitarimo pakeitimų atsižvelgiant į pasikeitimus tarptautiniame lygmenyje.
   3.   1 ir 2 dalyse minėtų konsultacijų tikslais Susitariančiosios Šalys informuoja viena kitą apie įvykius, kurie galėtų pakenkti tinkamam šio susitarimo veikimui. Tai taip pat taikoma bet kuriam susijusiam Susitariančiųjų Šalių ir trečiosios valstybės susitarimui.
   4.   Jei tarp Andoros Kunigaikštystės kompetentingų institucijų ir vienos ar kelių Europos bendrijos valstybių narių kompetentingų institucijų, numatytų šio susitarimo 5 straipsnyje, kyla nesutarimas dėl šio susitarimo taikymo ar interpretavimo, šios institucijos stengiasi ginčą išspręsti taikiai. Jos nedelsdamos informuoja Europos Bendrijų Komisiją ir kitų Europos bendrijos valstybių narių kompetentingas institucijas apie konsultacijų rezultatus. Komisija bet kurios kompetentingos institucijos prašymu gali dalyvauti šiose konsultacijose, kai sprendžiami klausimai dėl interpretavimo.
   14 straipsnis
   Taikymas
   1.   Šio susitarimo taikymas priklauso nuo to, ar valstybių narių priklausomos ar asocijuotos teritorijos, minimos Tarybos (Ekonomikos ir finansiniai klausimai) ataskaitoje 2000 m. birželio 19 d. ir 20 d. Santa Maria da Feira posėdžiavusiai Europos Vadovų Tarybai, taip pat Jungtinės Amerikos Valstijos, Monakas, Lichtenšteinas, Šveicarija ir San Marinas priima ir įgyvendina priemones, kurios atitinka direktyvoje arba šiame susitarime numatytas priemones ar yra joms lygiavertės, numatant tuos pačius įgyvendinimo terminus.
   2.   Susitariančiosios Šalys ne vėliau kaip likus šešiems mėnesiams iki 6 dalyje nurodytos datos bendru sutarimu nusprendžia, ar 1 dalyje išdėstyta sąlyga dėl atitinkamų priemonių įsigaliojimo datos trečiosiose šalyse ir atitinkamose priklausomose ar asocijuotose teritorijose yra įgyvendinta. Jei Susitariančiosios Šalys nemano, kad sąlyga yra įgyvendinta, jos bendru sutarimu 6 dalies tikslams nustato naują datą.
   3.   Nepažeisdama savo institucinių nuostatų, Andoros Kunigaikštystė šį susitarimą taiko nuo 6 dalyje nurodytos datos ir praneša apie tai Europos bendrijai.
   4.   Šio susitarimo ar kai kurių jo dalių taikymą Susitariančioji Šalis gali sustabdyti nedelsdama, pranešdama apie tai kitai Susitariančiajai Šaliai, jeigu direktyvą ar atitinkamą jos dalį laikinai arba galutinai būtų nustota taikyti pagal Europos bendrijos teisę, arba jeigu Europos bendrijos valstybė narė sustabdytų jos įgyvendinimo priemonių taikymą.
   5.   Kiekviena Susitariančioji Šalis pranešdama kitai Susitariančiajai Šaliai taip pat gali sustabdyti šio susitarimo taikymą, jeigu viena iš penkių minėtų trečiųjų šalių (Jungtinės Amerikos Valstijos, Monakas, Lichtenšteinas, Šveicarija ir San Marinas) arba viena iš Europos bendrijos valstybių narių priklausomų ar asocijuotų teritorijų, minimų 1 dalyje, nustotų taikyti priemones, kurios atitinka direktyvoje numatytas priemones ar yra joms lygiavertės. Taikymas sustabdomas ne anksčiau kaip praėjus dviems mėnesiams po pranešimo. Vėl pradėjus taikyti priemones, susitarimas taikomas toliau.
   6.   Susitariančiosios Šalys priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2005 m. liepos 1d., įgyvendina šį susitarimą.
   15 straipsnis
   Pasirašymas, įsigaliojimas ir denonsavimas
   1.   Šį susitarimą Susitariančiosios Šalys ratifikuoja arba patvirtina pagal savo vidaus procedūras. Susitariančiosios Šalys praneša viena kitai apie šių procedūrų užbaigimą. Susitarimas įsigalioja antro mėnesio po to, kai gaunamas paskutinis pranešimas, pirmą dieną.
   2.   Kiekviena Susitariančioji Šalis gali denonsuoti šį susitarimą pranešdama kitai Susitariančiajai Šaliai. Tokiu atveju susitarimas nustoja galioti po dvylikos mėnesių nuo minėto pranešimo gavimo.
   16 straipsnis
   Prašymai ir galutinė išskaita
   1.   Dalinis ar visiškas šio susitarimo denonsavimas ar sustabdymas neturi poveikio fizinių asmenų pateiktiems prašymams.
   2.   Tokiu atveju Andoros Kunigaikštystė iki šio susitarimo taikymo pabaigos nustato galutinę išskaitą ir Europos bendrijos valstybėms narėms atlieka galutinį mokėjimą.
   17 straipsnis
   Teritorinė taikymo sritis
   Šis susitarimas taikomas teritorijoms, kurioms taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis, pagal toje Sutartyje nustatytas sąlygas, ir Andoros Kunigaikštystės teritorijai.
   18 straipsnis
   Priedai
   1.   Du priedai yra neatskiriama susitarimo dalis.
   2.   I priede pateikiamas kompetentingų institucijų sąrašas gali būti iš dalies keičiamas pateikiant pranešimą kitai Susitariančiajai Šaliai: Andoros Kunigaikštystei pranešant apie minėto priedo a punkte nurodytą instituciją, o Europos bendrijai – apie kitas institucijas.
   II priede pateikiamų susijusių subjektų sąrašas bendru susitarimu gali būti iš dalies pakeistas.
   19 straipsnis
   Kalbos
   1.   Šis susitarimas sudarytas dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir katalonų kalbomis, visi tekstai yra autentiški.
   2.   Teksto maltiečių kalba autentiškumą Susitariančiosios Šalys patvirtina pasikeisdamos laiškais. Jis yra autentiškas kaip ir tekstai 1 dalyje nurodytomis kalbomis.
   TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti asmenys pasirašė šį susitarimą.

      Hecho en Bruselas, el quince de noviembre del dos mil cuatro.
      V Bruselu dne patnáctého listopadu dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den femtende november to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am fünfzehnten November zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta novembrikuu viieteistkümnendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα πέντε Νοεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the fifteenth day of November in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le quinze novembre deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì quindici novembre duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada piecpadsmitajā novembrī.
      Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų lapkričio penkioliktą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év november havának tizenötödik napján.
      Magħmul fi Brussel fil-ħmistax il-jum ta' Novembru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de vijftiende november tweeduizendvier.
      Sporządzono w Brukseli w dniu piętnastego października roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Bruxelas, em quinze de Novembro de dois mil e quatro.
      V Bruseli pätnásteho novembra dvetisícštyri.
      V Bruslju, petnajstega novembra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä viidentenätoista päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den femtonde november tjugohundrafyra.
      Fet a Brussel les el dia quinze de novembre de l'any dos mil quatre.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar
         Per la Comunitat Europea

         Pel Principat d’Andorra

   I PRIEDAS
   SUSITARIANČIŲJŲ ŠALIŲ KOMPETENTINGŲ INSTITUCIJŲ SĄRAŠAS
   Susitariančiųjų Šalių kompetentingos institucijos šio susitarimo tikslams yra šios:

               a)

               Andoros Kunigaikštystei: El Ministre eucarregat de les Finances arba įgaliotas atstovas; tačiau, taikant 3 straipsnį, kompetentinga institucija yra el Ministre eucarregat de l'Interior arba įgaliotas atstovas;

               b)

               Belgijos Karalystei: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances arba įgaliotas atstovas;

               c)

               Čekijos Respublikai: Ministr financí arba įgaliotas atstovas;

               d)

               Danijos Karalystei: Skatteministeren arba įgaliotas atstovas;

               e)

               Vokietijos Federacinei Respublikai: Der Bundesminister der Finanzen arba įgaliotas atstovas;

               f)

               Estijos Respublikai: Rahandusminister arba įgaliotas atstovas;

               g)

               Graikijos Respublikai: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών arba įgaliotas atstovas;

               h)

               Ispanijos Karalystei: El Ministro de Economía y Hacienda arba įgaliotas atstovas;

               i)

               Prancūzijos Respublikai: Le Ministre chargé du budget arba įgaliotas atstovas;

               j)

               Airijai: The Revenue Commissioners arba jų įgaliotas atstovas;

               k)

               Italijos Respublikai: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali arba įgaliotas atstovas;

               l)

               Kipro Respublikai: Υπουργός Οικονομικών arba įgaliotas atstovas;

               m)

               Latvijos Respublikai: Finansų ministras arba įgaliotas atstovas;

               n)

               Lietuvos Respublikai: Finanšu ministrys arba įgaliotas atstovas;

               o)

               Didžiajai Liuksemburgo Hercogystei: Le Ministre des Finances arba įgaliotas atstovas; tačiau taikant 12 straipsnį kompetentinga institucija yra le Procureur Général d’Etat luxembourgeois;

               p)

               Vengrijos Respublikai: A pénzügyminiszter arba įgaliotas atstovas;

               q)

               Maltos Respublikai: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi arba įgaliotas atstovas;

               r)

               Nyderlandų Karalystei: De Minister van Financiën arba įgaliotas atstovas;

               s)

               Austrijos Respublikai: Der Bundesminister für Finanzen arba įgaliotas atstovas;

               t)

               Lenkijos Respublikai: Minister Finansów arba įgaliotas atstovas;

               u)

               Portugalijos Respublikai: O Ministro das Finanças arba įgaliotas atstovas;

               v)

               Slovėnijos Respublikai: Minister za financií arba įgaliotas atstovas;

               w)

               Slovakijos Respublikai: Minister financií arba įgaliotas atstovas;

               x)

               Suomijos Respublikai: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet arba įgaliotas atstovas;

               y)

               Švedijos Respublikai: Chefen för Finansdepartementet arba įgaliotas atstovas;

               z)

               Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei ir Europos teritorijoms, su kuriomis Jungtinė Karalystė palaiko išorės santykius: the Commissioners of Inland Revenue arba įgaliotas atstovas ir kompetentinga Gibraltaro institucija, kurią Jungtinė Karalystė paskiria remdamasi priimtais potvarkiais dėl kompetentingų Gibraltaro institucijų, vykdydama ES, EB ir su tuo susijusių sutarčių instrumentus, apie kuriuos valstybėms narėms ir Europos Sąjungos institucijoms buvo pranešta 2000 m. balandžio 19 d. ir kurie taikomi šiam susitarimui; pranešimo kopiją Europos Sąjungos Tarybos Generalinis Sekretoriatas nusiunčia Andoros Kunigaikštystei.

         II PRIEDAS
   SUSIJUSIŲ SUBJEKTŲ SĄRAŠAS
   Šio susitarimo 11 straipsnio tikslais tokie subjektai yra laikomi „susijusiais subjektais, veikiančiais kaip valstybės institucija arba kurių vaidmenį pripažįsta tarptautinė sutartis“:
   SUBJEKTAI EUROPOS SĄJUNGOJE:

               Belgija

                           —

                           Région flamande/Vlaams Gewest (Flamandijos regionas)

                           —

                           Région wallonne (Valonijos regionas)

                           —

                           Région bruxelloise/Brussels Gewest (Briuselio regionas)

                           —

                           Communauté française (Prancūzų bendrija)

                           —

                           Communauté flamande/Vlaamse Gemeenschap (Flamandų bendrija)

                           —

                           Communauté germanophone/Deutschsprachige Gemeinschaft (Vokiškai kalbančiųjų bendrija)

               Ispanija

                           —

                           Xunta de Galicia (Galicijos regioninė vykdomoji valdžia)

                           —

                           Junta de Andalucía (Andalūzijos regioninė vykdomoji valdžia)

                           —

                           Junta de Extremadura (Ekstremadūros regioninė vykdomoji valdžia)

                           —

                           Junta de Castilla- La Mancha (Kastilijos - La Mančos regioninė vykdomoji valdžia)

                           —

                           Junta de Castilla- León (Kastilijos - Leono regioninė vykdomoji valdžia)

                           —

                           Gobierno Foral de Navarra (Navaros regioninė Vyriausybė)

                           —

                           Govern de les Illes Balears (Balearų salų Vyriausybė)

                           —

                           Generalitat de Catalunya (Katalonijos autonominė Vyriausybė)

                           —

                           Generalitat de Valencia (Valensijos autonominė Vyriausybė)

                           —

                           Diputación General de Aragón (Aragono regioninė taryba)

                           —

                           Gobierno de las Islas Canarias (Kanarų salų Vyriausybė)

                           —

                           Gobierno de Murcia (Mursijos Vyriausybė)

                           —

                           Gobierno de Madrid (Madrido Vyriausybė)

                           —

                           Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (Baskų krašto autonominės bendrijos Vyriausybė)

                           —

                           Diputación Foral de Guipúzcoa (Guipúzcoa regioninė taryba)

                           —

                           Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Biskajos regioninė taryba)

                           —

                           Diputación Foral de Alava (Alavos regioninė taryba)

                           —

                           Ayuntamiento de Madrid (Madrido miesto taryba)

                           —

                           Ayuntamiento de Barcelona (Barselonos miesto taryba)

                           —

                           Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Kanarijos salos taryba)

                           —

                           Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifės salos taryba)

                           —

                           Instituto de Crédito Oficial (Valstybinė kredito įstaiga)

                           —

                           Instituto Catalán de Finanzas (Katalonijos finansų institucija)

                           —

                           Instituto Valenciano de Finanzas (Valensijos finansų institucija)

               Graikija

                           —

                           Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (Nacionalinė telekomunikacijos organizacija)

                           —

                           Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (Graikijos geležinkeliai)

                           —

                           Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (Valstybinė elektros bendrovė)

               Prancūzija

                           —

                           La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (Socialinės skolos išpirkimo fondas)

                           —

                           L'Agence française de développement (AFD) (Prancūzijos plėtros agentūra)

                           —

                           Réseau Ferré de France (RFF) (Prancūzijos geležinkelių tinklas)

                           —

                           Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (Nacionalinis greitkelių fondas)

                           —

                           Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Paryžiaus ligoninių valstybinė parama)

                           —

                           Charbonnages de France (CDF) (Prancūzijos anglių taryba)

                           —

                           Entreprise minière et chimique (EMC) (Kasybos ir chemijos bendrovė)

               Italija

                           —

                           Regionai

                           —

                           Provincijos

                           —

                           Komunos

                           —

                           Cassa Depositi e Prestiti (Indėlių ir paskolų fondas)

               Latvija

                           —

                           Pašvaldības (vietos savivaldybės)

               Lenkija

                           —

                           gminy (savivaldybės)

                           —

                           powiaty (rajonai)

                           —

                           województwa (vaivadija)

                           —

                           związki gmin (savivaldybių asociacijos)

                           —

                           związki powiatów (rajonų asociacijos)

                           —

                           związki województw (vaivadijų asociacijos)

                           —

                           miasto stołeczne Warszawa (sostinė Varšuva)

                           —

                           Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Žemės ūkio restruktūrizavimo ir modernizavimo agentūra)

                           —

                           Agencja Nieruchomości Rolnych (Žemės ūkio valdų agentūra)

               Portugalija

                           —

                           Região Autónoma da Madeira (Maderos autonominis regionas)

                           —

                           Região Autónoma dos Açores (Azorų autonominis regionas)

                           —

                           Communes (Savivaldybės)

               Slovakija

                           —

                           mestá a obce (savivaldybės)

                           —

                           Železnice Slovenskej republiky (Slovakijos geležinkelių bendrovė)

                           —

                           Štátny fond cestného hospodárstva (Nacionalinis greitkelių fondas)

                           —

                           Slovenské elektrárne (Slovakijos elektrinės)

                           —

                           Vodohospodárska výstavba (Subalansuoto naudojimosi vandeniu bendrovė)

         TARPTAUTINIAI SUBJEKTAI:

               —

               Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas

               —

               Europos investicijų bankas

               —

               Azijos plėtros bankas

               —

               Afrikos plėtros bankas

               —

               Pasaulio bankas/TRPB/TVF

               —

               Tarptautinė finansų korporacija

               —

               Amerikos plėtros bankas

               —

               Europos Tarybos socialinės plėtros fondas

               —

               EURATOMAS

               —

               Europos bendrija

               —

               Andų plėtros korporacija

               —

               Eurofima

               —

               Europos anglių ir plieno bendrija

               —

               Šiaurės šalių investicijų bankas

               —

               Karibų plėtros bankas

         11 straipsnio nuostatos nepažeidžia jokių tarptautinių įsipareigojimų, kuriuos Susitariančiosios Šalys galėjo prisiimti dėl pirmiau išvardytų tarptautinių subjektų.
   SUBJEKTAI TREČIOSIOSE ŠALYSE:
   Subjektai, kurie atitinka šiuos kriterijus:

               1)

               subjektas aiškiai laikomas valdžios subjektu pagal nacionalinius kriterijus;

               2)

               toks valdžios subjektas yra ne rinkos gamintojas, administruojantis ir finansuojantis veiklų grupę, pirmiausia teikiantis ne rinkos prekes ir paslaugas, skirtas bendrijos labui, ir veiksmingai kontroliuojamas valdžios sektoriaus;

               3)

               toks valdžios subjektas yra stambus ir reguliarus skolos emitentas;

               4)

               suinteresuota valstybė gali garantuoti, kad toks valdžios subjektas nevykdys išankstinio išpirkimo bendros sumos straipsnių atveju.

         SUPRATIMO MEMORANDUMAS
   tarp Europos bendrijos, Belgijos Karalystės, Čekijos Respublikos, Danijos Karalystės, Vokietijos Federacinės Respublikos, Estijos Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Airijos, Italijos Respublikos, Kipro Respublikos, Latvijos Respublikos, Lietuvos Respublikos, Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės, Vengrijos Respublikos, Maltos Respublikos, Nyderlandų Karalystės, Austrijos Respublikos, Lenkijos Respublikos, Portugalijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos, Slovakijos Respublikos, Suomijos Respublikos, Švedijos Karalystės, Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės ir Andoros Kunigaikštystės
   EUROPOS BENDRIJA,
   BELGIJOS KARALYSTĖ,
   ČEKIJOS RESPUBLIKA,
   DANIJOS KARALYSTĖ,
   VOKIETIJOS FEDERACINĖS RESPUBLIKA,
   ESTIJOS RESPUBLIKA,
   GRAIKIJOS RESPUBLIKA,
   ISPANIJOS KARALYSTĖ,
   PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
   AIRIJA,
   ITALIJOS RESPUBLIKA,
   KIPRO RESPUBLIKA,
   LATVIJOS RESPUBLIKA,
   LIETUVOS RESPUBLIKA,
   LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,
   VENGRIJOS RESPUBLIKA,
   MALTOS RESPUBLIKA,
   NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,
   AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
   LENKIJOS RESPUBLIKA,
   PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,
   SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
   SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,
   SUOMIJOS RESPUBLIKA,
   ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,
   JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ
   ir
   ANDOROS KUNIGAIKŠTYSTĖ
   SUSITARĖ:
   Kartu su susitarimu, nustatančiu priemones, lygiavertes nustatytoms Tarybos direktyvoje 2003/48/EB dėl palūkanų, gautų iš taupymo pajamų, apmokestinimo (toliau – direktyva), Europos bendrija, jos valstybės narės ir Andoros Kunigaikštystė pasirašė šį susitarimą papildantį Supratimo memorandumą.

               1.

               Supratimo memorandumą pasirašančios šalys minėtą Europos bendrijos ir Andoros Kunigaikštystės susitarimą ir šį supratimo memorandumą laiko tinkamu susitarimu, apsaugančiu teisėtus šalių interesus. Dėl to jos sąžiningai įgyvendina priemones, dėl kurių buvo sutarta, ir susilaiko nuo bet kokio nepagrįsto vienašalio veiksmo, kuris galėtų pažeisti šį susitarimą. Jei būtų nustatytas esminis skirtumas tarp 2003 m. birželio 3 d. priimtos direktyvos ir šio susitarimo taikymo sričių, ypač taikant susitarimo 4 ir 6 straipsnius, Susitariančiosios Šalys nedelsdamos pradeda konsultacijas pagal susitarimo 13 straipsnio 4 dalį, kad būtų išlaikytas susitarime numatytų priemonių lygiavertis pobūdis.

               2.

               Europos bendrija įsipareigoja minėtoje direktyvoje numatyto pereinamojo laikotarpio metu su kitais svarbiais finansiniais centrais pradėti svarstyti galimybę, kad jie taikytų priemones, lygiavertes direktyvoje numatytoms priemonėms.

               3.

               Taikant minėto susitarimo 12 straipsnį Andoros Kunigaikštystė įsipareigoja pirmaisiais susitarimo taikymo metais savo teisės aktuose numatyti sukčiavimo mokesčių srityje sąvoką, į kurią įeina netikrų, padirbtų ar netikslaus turinio dokumentų ir vertybinių popierių naudojimas siekiant apgauti mokesčių administraciją apmokestinant taupymo pajamas. Supratimo memorandumą pasirašančios šalys pažymi, kad sukčiavimo mokesčių srityje sąvoka apima tik su taupymo pajamų apmokestinimu susijusią sritį pagal susitarimą, ir nedaro įtakos kitomis aplinkybėmis ar kitose srityse vykdomai veiklai ir (arba) priimamiems sprendimams, susijusiems su sukčiavimu mokesčių srityje.

               4.

               Andoros Kunigaikštystė ir kiekviena to norinti Europos bendrijos valstybė narė veda dvišales derybas dėl administracinės keitimosi informacija tvarkos nustatymo.

               5.

               Supratimo memorandumą pasirašančios šalys iškilmingai pareiškia, kad susitarimo dėl taupymo pajamų apmokestinimo pasirašymas ir derybų dėl pinigų susitarimo pradžia yra svarbūs žingsniai stiprinant Kunigaikštystės ir Europos Sąjungos bendradarbiavimą.
               Šiame kontekste, lygia greta su 4 punkte numatytomis dvišalėmis derybomis, Andoros Kunigaikštystė ir kiekviena Europos bendrijos valstybė narė veda konsultacijas dėl kuo platesnio bendradarbiavimo ekonomikos ir mokesčių srityje nustatymo. Konsultacijos vyksta bendradarbiavimo dvasia, atsižvelgiant į Andoros Kunigaikštystės pastangas, įtvirtintas šio susitarimo pasirašymu, derinti savo mokesčių politiką. Šiomis konsultacijomis visų pirma siekiama:

                           —

                           įgyvendinti dvišales ekonominio bendradarbiavimo programas siekiant Andoros ekonomiką integruoti į Europos ekonomiką,

                           —

                           užmegzti dvišalį bendradarbiavimą mokesčių srityje siekiant nustatyti sąlygas, kuriomis galėtų būti panaikinti ar sumažinti išskaitomi mokesčiai, renkami valstybėse narėse nuo už paslaugų teikimą gaunamų pajamų ir nuo finansinių pajamų.

      Priimta Briuselyje, 2004 m. lapkričio 15 d. dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir katalonų kalbomis, visi tekstai yra autentiški.
      Teksto maltiečių kalba autentiškumą pasirašančios šalys patvirtina pasikeisdamos laiškais. Jis yra autentiškas kaip ir tekstai pirmesnėje pastraipoje nurodytomis kalbomis.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Repubblika ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Pel Principat d’Andorra


title: 2015 m. vasario 17 d. Tarybos sprendimas (ES) 2015/284 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo 4 protokolo dėl kilmės taisyklių dalinio pakeitimo (Kroatijos prisijungimas)

text:
21.2.2015

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 50/10

         TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2015/284
   2015 m. vasario 17 d.
   dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl EEE susitarimo 4 protokolo dėl kilmės taisyklių dalinio pakeitimo (Kroatijos prisijungimas)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
   atsižvelgdama į 1994 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2894/94 dėl Europos ekonominės erdvės susitarimo įgyvendinimo tvarkos (1), ypač į jo 1 straipsnio 3 dalį,
   atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               Europos ekonominės erdvės susitarimas (2) (toliau – EEE susitarimas) įsigaliojo 1994 m. sausio 1 d.;

               (2)

               pagal EEE susitarimo 98 straipsnį EEE jungtinis komitetas gali nuspręsti iš dalies pakeisti, be kita ko, EEE susitarimo 4 protokolą (toliau – 4 protokolas);

               (3)

               4 protokole yra išdėstytos nuostatos ir priemonės dėl kilmės taisyklių;

               (4)

               Į EEE susitarimą turi būti įtrauktos tam tikros pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl kilmės taisyklių taikymo pradėjus laikinai taikyti Susitarimą dėl Kroatijos Respublikos dalyvavimo Europos ekonominėje erdvėje ir tris susijusius susitarimus (3);

               (5)

               todėl 4 protokolas turėtų būti iš dalies pakeistas;

               (6)

               todėl Sąjungos pozicija EEE jungtiniame komitete turėtų būti grindžiama pridedamu sprendimo projektu,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Pozicija, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi EEE jungtiniame komitete dėl siūlomo EEE susitarimo 4 protokolo dėl kilmės taisyklių dalinio pakeitimo grindžiama prie šio sprendimo pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta 2015 m. vasario 17 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. REIRS

      (1)  OL L 305, 1994 11 30, p. 6.

      (2)  OL L 1, 1994 1 3, p. 3.

      (3)  OL L 170, 2014 6 11, p. 5.

      PROJEKTAS
      EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. …/2015
      … m. … … d.
      kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo 4 protokolas (Kilmės taisyklės)
      EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
      atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
      kadangi:

                  (1)

                  EEE susitarimo 4 protokole nustatytos kilmės taisyklės;

                  (2)

                  2013 m. liepos 1 d. į Europos Sąjungą įstojo Kroatijos Respublika;

                  (3)

                  sėkmingai užbaigus Europos Sąjungos derybas dėl plėtros, Kroatijos Respublika pateikė prašymą tapti EEE susitarimo šalimi;

                  (4)

                  Susitarimas dėl Kroatijos Respublikos dalyvavimo Europos ekonominėje erdvėje ir trys susiję susitarimai (1) (toliau – EEE susitarimas dėl plėtros) buvo parafuoti 2013 m. gruodžio 20 d.;

                  (5)

                  EEE susitarimas dėl plėtros buvo pasirašytas 2014 m. balandžio 11 d. ir yra laikinai taikomas nuo 2014 m. balandžio 12 d.;

                  (6)

                  į EEE susitarimą turi būti įtrauktos tam tikros pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl kilmės taisyklių taikymo pradėjus laikinai taikyti EEE susitarimą dėl plėtros,

            PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
      1 straipsnis
      EEE susitarimo 4 protokolas iš dalies keičiamas taip, kaip nurodyta šio sprendimo priede.
      2 straipsnis
      Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną, jei EEE jungtiniam komitetui pateikti visi pranešimai pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (2).
      Jis taikomas nuo 2013 m. liepos 1 d.
      3 straipsnis
      Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

         Priimta Briuselyje […]

               EEE jungtinio komiteto vardu

               Pirmininkas

            […]

               EEE jungtinio komiteto

               sekretoriai

            […]

         (1)  OL L 170, 2014 6 11, p. 5.

         (2)  [Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]

         PRIEDAS
         prie EEE jungtinio komiteto sprendimo Nr. […]
         EEE susitarimo 4 protokole po 40 straipsnio įterpiama:

            „41 straipsnis
            Pereinamojo laikotarpio nuostatos dėl Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą
            1.   ELPA valstybės arba Kroatijos Respublikos tinkamai išduoti arba pagal tarp ELPA valstybių ir Kroatijos Respublikos taikomo lengvatinio susitarimo nuostatas parengti kilmės įrodymo dokumentai laikomi EEE lengvatinės kilmės įrodymu, jei:

                        a)

                        kilmės įrodymo ir transporto dokumentai buvo išduoti arba parengti ne vėliau kaip paskutinę dieną prieš Kroatijos Respublikos įstojimą į Europos Sąjungą ir

                        b)

                        kilmės įrodymai pateikti muitinei per keturis mėnesius nuo Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą dienos.

                  Jeigu prekės buvo deklaruotos importui iš ELPA valstybės ar Kroatijos Respublikos į ELPA valstybę ar Kroatijos Respubliką iki Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą pagal tuo metu galiojusius ELPA valstybės ir Kroatijos Respublikos lengvatinius susitarimus, ELPA valstybės arba Kroatijos Respublika taip pat gali priimti pagal šiuos susitarimus atgaline data išduotą kilmės įrodymą, jei jis pateikiamas muitinėms per keturis mėnesius nuo Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą dienos.
            2.   ELPA valstybės ir Kroatijos Respublika turi teisę toliau taikyti leidimus, kuriais buvo suteiktas patvirtintų eksportuotojų statusas pagal ELPA valstybių ir Kroatijos Respublikos susitarimus, jei patvirtinti eksportuotojai taiko šiame protokole nustatytas kilmės taisykles.
            ELPA valstybės ir Kroatijos Respublika ne vėliau kaip per vienerius metus po Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą dienos įvertina poreikį pakeisti minėtus leidimus naujais leidimais, išduotais remiantis šio protokolo nuostatomis.
            3.   ELPA valstybių ir Kroatijos kompetentingos muitinės trejus metus nuo atitinkamo kilmės įrodymo išdavimo ar parengimo priima prašymus atlikti tolesnį pagal 1 ir 2 dalyse minėtus lengvatinio režimo susitarimus išduoto ar parengto kilmės įrodymo patikrinimą ir gali juos surašyti trejus metus po kilmės įrodymo, pateikto šioms įstaigoms kartu su importo deklaracija, priėmimo.
            4.   Susitarimo nuostatos gali būti taikomos iš Kroatijos Respublikos į ELPA valstybes ar iš ELPA valstybių į Kroatijos Respubliką eksportuotoms prekėms, kurios atitinka šio protokolo nuostatas ir kurios Kroatijos Respublikos įstojimo į Europos Sąjungą dieną yra vežamos tranzitu ar laikinai saugomos muitinės sandėliuose ar laisvojoje zonoje kurioje nors iš ELPA valstybių arba Kroatijos Respublikoje.
            5.   Kaip nurodyta 4 dalyje, lengvatinis režimas gali būti suteiktas tokiais atvejais, jeigu importuojančios šalies muitinei per keturis mėnesius nuo Kroatijos įstojimo į Europos Sąjungą dienos pateikiamas eksportuojančios šalies muitinės atgaline data išduotas kilmės įrodymas.“