title: 2006 m. balandžio 19 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimas Nr. 94/06/COL, penkiasdešimt aštuntąjį kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines valstybės pagalbos taisykles

text:
5.2.2009

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 36/62

         ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

   Nr. 94/06/COL
   2006 m. balandžio 19 d.
   penkiasdešimt aštuntąjį kartą iš dalies keičiantis procedūrines ir esmines valstybės pagalbos taisykles
   ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),
   ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,
   ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį, 5 straipsnio 2 dalies b punktą ir 3 protokolo I dalies 1 straipsnį,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 24 straipsnį Institucija įgyvendina su valstybės pagalba susijusias EEE susitarimo nuostatas,
   KADANGI pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 5 straipsnio 2 dalies b punktą Institucija skelbia pranešimus arba gaires dėl EEE susitarime nagrinėjamų klausimų, jei tai aiškiai numatyta tame Susitarime arba Institucijos ir Teismo susitarime, arba jei Institucija mano, kad tai būtina,
   PRISIMINDAMA procedūrines ir esmines valstybės pagalbos taisykles (4), kurias 1994 m. sausio 19 d. priėmė Institucija (5),
   KADANGI pagal EEE susitarimo XV priedo pabaigoje esančio skyriaus „BENDROSIOS NUOSTATOS“ II punktą Institucija, pasikonsultavusi su Europos Komisija, turi priimti teisės aktus, atitinkančius Europos Komisijos priimtus aktus,
   KADANGI Europos Komisija parengė Komisijos rekomendaciją 2003/361/EB dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (6), kuri pakeičia ankstesnę Komisijos rekomendaciją 96/280/EB dėl mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo (7),
   KADANGI ankstesnis Valstybės pagalbos gairių 10 skyrius, į kurį buvo įtraukta Komisijos rekomendacija 96/280/EB, buvo panaikintas 2003 m. lapkričio 5 d. ELPA priežiūros institucijos sprendimu Nr. 198/03/COL (8), nes naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB pateiktas naujas MVĮ apibrėžimas taip pat buvo įtrauktas į naujojo bendrosios išimties reglamento dėl pagalbos MVĮ priedą (9),
   KADANGI MVĮ apibrėžimas yra bendroji orientacinė priemonė Valstybės pagalbos gairėse, kuriose yra keletas nuorodų į MVĮ apibrėžimą, Institucija mano, kad naudinga į Valstybės pagalbos gaires įtraukti naująjį MVĮ apibrėžimą, pateiktą naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB,
   KADANGI naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB esantis labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimas turėtų būti įtrauktas į Valstybės pagalbos gaires kaip naujas 10 skyrius,
   KADANGI kituose Valstybės pagalbos gairių skyriuose daroma nuoroda į ankstesnį mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimą, pateiktą ankstesniame 10 skyriuje, juos reikėtų iš dalies pakeisti, kad būtų daroma nuoroda į naująjį labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimą,
   PRISIMINDAMA, kad Institucija pasikonsultavo su Europos Komisija dėl Komisijos rekomendacijos 2003/361/EB įtraukimo į Valstybės pagalbos gaires,
   PRISIMINDAMA, kad Institucija pasikonsultavo su ELPA valstybėmis šiuo klausimu 2006 m. vasario 7 d. Islandijai, Lichtenšteinui ir Norvegijai skirtuose raštuose,
   PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Institucijos Valstybės pagalbos gairės iš dalies keičiamos įtraukiant naują 10 skyrių dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo. Naujasis 10 skyrius yra pridedamas ir jis yra neatskiriama šio sprendimo dalis. Kiti Valstybės pagalbos gairių skyriai, kuriuose daroma nuoroda į ankstesnį mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimą, pateiktą ankstesniame 10 skyriuje, yra iš dalies keičiami, kad būtų daroma nuoroda į Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB pateiktą naująjį labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimą.
   Naujasis 10 skyrius bus taikomas nuo tada, kai jį priims Institucija.
   2 straipsnis
   ELPA valstybėms pranešama raštu, kartu pridedant šio sprendimo ir Institucijos Valstybės pagalbos gairių naujojo 10 skyriaus kopijas.
   3 straipsnis
   Laikantis EEE susitarimo 27 protokolo d punkto nuostatų, Europos Komisija informuojama išsiunčiant jai šio sprendimo ir Institucijos Valstybės pagalbos gairių naujojo 10 skyriaus kopiją.
   4 straipsnis
   Sprendimas ir jo priedas skelbiami Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. balandžio 19 d.

            ELPA priežiūros institucijos vardu

            Pirmininkas

         Bjørn T. GRYDELAND

            Kolegijos narys

         Kurt JAEGER

      (1)  Toliau – Institucija.

      (2)  Toliau – EEE susitarimas.

      (3)  Toliau – Institucijos ir Teismo susitarimas.

      (4)  Toliau šioje srityje Institucijos priimtų pranešimų rinkinys, gairės ir t. t. – Valstybės pagalbos gairės.

      (5)  Iš pradžių paskelbtas OL L 231, 1994 9 3, p. 1 ir tą pačią dieną EEE priede Nr. 32. Atnaujintos Valstybės pagalbos gairės pateikiamos Institucijos tinklavietėje: www.eftasurv.int

      (6)  OL L 124, 2003 5 20, p. 36.

      (7)  OL L 107, 1996 4 30, p. 4.

      (8)  OL L 120, 2005 5 12, p. 39.

      (9)  2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (OL L 10, 2001 1 13, p. 33) su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 364/2004 (OL L 63, 2004 2 28, p. 22). Abu reglamentai buvo įtraukti į EEE susitarimo XV priedo 1f dalį Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 88/2002 (OL L 266, 2002 10 3, p. 56 ir EEE priedas Nr. 49, 2002 10 3, p. 42) ir Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 131/2004 (OL L 64, 2005 3 10, p. 67 ir EEE priedas Nr. 12, 2005 3 10, p. 49).

      PRIEDAS

         „10.   PAGALBA LABAI MAŽOMS, MAŽOSIOMS IR VIDUTINĖMS ĮMONĖMS (MVĮ)
         10.1.   Įvadas

                     1)

                     Į ankstesnį 10 skyrių įtraukta Komisijos rekomendacija 96/280/EB (1) dėl mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimo. Atsižvelgiant į sunkumus, kurie buvo kilę dėl aiškinimo taikant Komisijos rekomendaciją 96/280/EB, ir vadovaujantis iš įmonių gautomis pastabomis, reikėjo padaryti kelis Komisijos rekomendacijos 96/280/EB pakeitimus. Tačiau siekdama aiškumo Komisija nusprendė pakeisti Komisijos rekomendaciją 96/280/EB nauja Komisijos rekomendacija 2003/361/EB, kurioje pateikiamas naujas labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau – MVĮ) apibrėžimas.

                     2)

                     ELPA priežiūros institucija panaikino ankstesnį 10 skyrių (į kurį įtraukta Komisijos rekomendacija 96/280/EB) 2003 m. lapkričio 5 d. sprendimu Nr. 198/03/COL (2), nes naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB pateiktas naujas MVĮ apibrėžimas taip pat buvo įtrauktas į naujojo bendrosios išimties reglamento dėl pagalbos MVĮ priedą (3).

                     3)

                     Nepaisant to, atsižvelgdama į tai, kad MVĮ apibrėžimas yra bendroji orientacinė priemonė Valstybės pagalbos gairėse, kuriose yra keletas nuorodų į MVĮ apibrėžimą, Institucija mano, kad naudinga į Valstybės pagalbos gaires įtraukti naują MVĮ apibrėžimą, pateiktą naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB. Todėl į dabartinį naująjį 10 skyrių įtrauktas naujas MVĮ apibrėžimas, pateiktas naujojoje Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (4).

                     4)

                     Turi būti aiškiai nurodyta, kad pagal

                                 i)

                                 EB sutarties 48, 81 ir 82 straipsnius, kaip juos aiškina Europos Bendrijų Teisingumo Teismas; ir

                                 ii)

                                 EEE susitarimo 34, 53 ir 54 straipsnius, kaip juos aiškina ELPA Teismas ir Europos Bendrijų Teisingumo Teismas,

                           įmone turėtų būti laikomas bet kuris subjektas, nepriklausomai nuo savo teisinio statuso užsiimantis ekonomine veikla; visų pirma tai subjektai, užsiimantys amatais ir kita veikla individualiai ar kaip šeimos verslu, bei reguliariai ekonominę veiklą vykdančios ūkinės bendrijos ar asociacijos.

                     5)

                     Darbuotojų skaičiaus kriterijus (toliau – darbuotojų skaičiaus kriterijus), be abejo, lieka vienas svarbiausių ir jo reikia laikytis kaip pagrindinio kriterijaus; tačiau būtina papildomai įvesti finansinį kriterijų, norint suvokti realų įmonės mastą ir veiklą bei jos padėtį konkurentų atžvilgiu. Tačiau būtų nepageidautina atsižvelgti į apyvartą, kaip į vienintelį finansinį kriterijų, visų pirma todėl, kad dėl veiklos pobūdžio prekybos ir platinimo sektoriaus įmonių apyvarta yra didesnė nei gamybos sektoriaus. Todėl apyvartos kriterijų reikėtų derinti su balanso sumos kriterijumi, atspindinčiu bendrą verslo gerovę, esant galimybei viršyti bet kurį iš šių dviejų kriterijų.

                     6)

                     Apyvartos viršutinė riba taikoma įmonėms, kurios užsiima labai skirtinga ekonomine veikla. Siekiant pernelyg neapriboti apibrėžimo taikymo naudingumo, tą ribą reikėtų atnaujinti, kad būtų atsižvelgta tiek į kainų, tiek į našumo pokyčius.

                     7)

                     Tiek, kiek tai susiję su balanso sumos viršutine riba, jeigu nėra jokio naujo elemento, galima pagrįstai išlaikyti metodą, kai apyvartos viršutinės ribos yra susietos su koeficientu, kuris pagrįstas statistiniu dviejų kintamųjų santykiu. Remiantis statistine tendencija, reikia labiau padidinti apyvartos viršutinę ribą. Kadangi tendencija skiriasi pagal įmonės dydžio kategoriją, taip pat tikslinga pakoreguoti koeficientą, kad būtų kuo tiksliau atspindėta ekonominė tendencija ir kad labai mažų ir mažųjų įmonių padėtis nebūtų nepalanki, palyginti su vidutinėmis įmonėmis. Labai mažų ir mažųjų įmonių atveju šis koeficientas beveik lygus 1. Todėl, siekiant supaprastinti procedūrą, šių kategorijų atžvilgiu reikia pasirinkti vieną apyvartos viršutinės ribos ir balanso sumos viršutinės ribos vertę.

                     8)

                     Taip pat reikėtų geriau apibrėžti labai mažas įmones – mažų įmonių kategoriją, kuri ypač svarbi plėtojant verslą ir kuriant darbo vietas.

                     9)

                     Norint geriau suvokti realią ekonominę MVĮ padėtį ir pašalinti iš tos kategorijos grupes įmonių, kurių ekonominė galia gali viršyti tikrųjų MVĮ ekonominę galią, reikėtų išskirti įvairias įmonių rūšis pagal tai, ar jos yra savarankiškos, ar turi akcijų paketų, kuriais nesuteikiama kontrolinė padėtis (įmonės partnerės), ir ar jos yra susijusios su kitomis įmonėmis. Ankstesnėje Komisijos rekomendacijoje 96/280/EB nustatyta 25 % akcijų paketo riba, kurios nesiekianti įmonė laikoma savarankiška, išlieka.

                     10)

                     Siekiant skatinti įmonių kūrimąsi, MVĮ nuosavo kapitalo finansavimą ir kaimo bei vietos plėtrą, įmonės gali būti laikomos savarankiškomis, nepaisant to, kad 25 % ar daugiau akcijų priklauso tam tikroms investuotojų kategorijoms, kurie vaidina teigiamą vaidmenį finansuojant ir kuriant verslą. Tačiau sąlygos šiems investuotojams anksčiau nebuvo nustatytos. „Verslo angelų“ (asmenų arba grupių asmenų, užsiimančių įprasta rizikos kapitalo investavimo veikla) atvejį reikia paminėti atskirai, nes – palyginti su kitais rizikos kapitalo investuotojais – jų gebėjimas teikti svarbias konsultacijas naujiems verslininkams yra ypač vertingas. Jų investicijos į nuosavą kapitalą taip pat papildo rizikos kapitalo bendrovių veiklą, nes jie suteikia mažesnes sumas ankstesniame įmonės gyvavimo etape.

                     11)

                     Siekiant supaprastinti procedūras, ypač ELPA valstybėms ir įmonėms, apibrėžiant susijusias įmones, reikėtų pasinaudoti sąlygomis, nustatytomis 1983 m. birželio 13 d. Tarybos direktyvos 83/349/EEB dėl konsoliduotos atskaitomybės 1 straipsnyje (5), su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/65/EB (6), tiek, kiek šios sąlygos tinka šio skyriaus tikslais. Siekiant sustiprinti paskatas investuoti į MVĮ nuosavą kapitalą, buvo pateikta vyraujančios įtakos atitinkamai įmonei nebuvimo prielaida, laikantis 1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyvos 78/660/EEB dėl tam tikrų tipų bendrovių metinių atskaitomybių (7) 5 straipsnio 3 dalies kriterijų su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 2001/65/EB.

                     12)

                     Tinkamais atvejais taip pat reikėtų atsižvelgti į įmonių ryšius, susijusius su fiziniais asmenimis, siekiant užtikrinti, kad tik tos įmonės, kurioms tikrai reikia tų privalumų, kuriuos gauna MVĮ dėl įvairių taisyklių ar priemonių, iš tikrųjų gautų iš jų naudos. Siekiant, kad šios situacijos būtų nagrinėjamos minimaliai, į tokius ryšius atsižvelgiama tik susijusios rinkos arba gretimų rinkų atvejais – prireikus pateikiant nuorodą į Institucijos „atitinkamų rinkų“ apibrėžimą, nurodytą jos sprendimo dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo EEE konkurencijos teisėje I priede (8).

                     13)

                     Siekiant, kad nebūtų savavališkai išskiriami įvairūs ELPA valstybių viešieji subjektai ir atsižvelgiant į teisinio tikrumo poreikį, laikoma, kad būtina patvirtinti, jog įmonė, kurios 25 % ar daugiau kapitalo arba balsavimo teisių kontroliuoja viešoji institucija, nėra MVĮ.

                     14)

                     Siekiant palengvinti administracinę įmonių naštą ir supaprastinti bei paspartinti administracinį bylų, kurioms reikia MVĮ statuso, tvarkymą, tikslinga leisti įmonėms pasinaudoti oficialiais pareiškimais, kad patvirtintų tam tikrus savo požymius.

                     15)

                     Norint pateikti MVĮ apibrėžimą, būtina išsamiai nustatyti darbuotojų sudėtį. Siekiant skatinti profesinio mokymo ir kombinuotų kursų vystymą, apskaičiuojant darbuotojų skaičių, pageidautina neatsižvelgti į gamybinę praktiką atliekančius asmenis ir studentus, su kuriais pasirašyta profesinio mokymo sutartis. Panašiai nereikėtų skaičiuoti motinystės ar tėvystės atostogų laikotarpių.

                     16)

                     Įvairių rūšių įmonės, apibrėžtos pagal jų ryšius su kitomis įmonėmis, atitinka objektyviai skirtingus integravimo laipsnius. Todėl tikslinga taikyti skirtingas procedūras kiekvienai tokių tipų įmonei, apskaičiuojant kiekybinius rodiklius, atspindinčius jų veiklą ir ekonominį pajėgumą.

               10.2.   Labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžimas
         10.2.1.   Įmonė

                     17)

                     Įmonė yra subjektas, užsiimantis ekonomine veikla, nepriklausomai nuo jo teisinio statuso. Į įmonės apibrėžimą įeina visų pirma savarankiškai dirbantys asmenys ir šeimos verslas, kurie susiję amatais ar kita veikla, bei reguliariai ekonominę veiklą vykdančios ūkinės bendrijos ar asociacijos.

               10.2.2.   Darbuotojų skaičius ir finansinės viršutinės ribos, lemiančios įmonių kategorijas

                     18)

                     Į labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių kategoriją įeina įmonės, kuriose dirba mažiau kaip 250 darbuotojų ir kurių metinė apyvarta neviršija 50 mln. EUR, ir (arba) metinio balanso suma neviršija 43 mln. EUR.

                     19)

                     MVĮ kategorijai priskiriama mažoji įmonė apibrėžiama kaip įmonė, kurioje dirba mažiau kaip 50 asmenų ir kurios metinė apyvarta ir (arba) metinio balanso suma neviršija 10 mln. EUR.

                     20)

                     MVĮ kategorijai priskiriama labai maža įmonė apibrėžiama kaip įmonė, kurioje dirba mažiau kaip 10 asmenų ir kurios metinė apyvarta ir (arba) metinio balanso suma neviršija 2 mln. EUR.

               10.2.3.   Įmonių rūšys, į kurias atsižvelgiama apskaičiuojant darbuotojų skaičių ir finansines sumas

                     21)

                     Savarankiška įmonė – tai įmonė, kuri neklasifikuojama kaip įmonė partnerė pagal 22–23 dalis arba kaip susijusi įmonė pagal 24–28 dalis.

                     22)

                     Įmonės partnerės – tai visos įmonės, kurios neklasifikuojamos kaip susijusios įmonės pagal 24–28 dalis ir kurios susijusios tokiais ryšiais: įmonė (tiekėjų įmonė) viena arba kartu su viena ar keliomis susijusiomis įmonėmis, apibrėžtomis 24–28 dalyse, turi 25 % ar daugiau kitos įmonės (vartotojų įmonės) kapitalo arba balsavimo teisių.

                     23)

                     Vis dėlto įmonė gali būti klasifikuojama kaip savarankiška, taigi, neturinti įmonių partnerių, nors ir siekia arba viršija 25 % ribą dėl toliau nurodytų investuotojų su sąlyga, kad tie investuotojai, kaip apibrėžta 24–28 dalyse, nėra atskirai arba kartu susiję su minėta įmone:

                                 a)

                                 viešos investicinės korporacijos, rizikos kapitalo bendrovės, asmenys arba asmenų grupės, nuolat vykdantys rizikos kapitalo investavimo veiklą, investuojantys nuosavą kapitalą į nekotiruojamą verslą („verslo angelai“) su sąlyga, kad tų „verslo angelų“ bendra investicijų suma į tą pačią įmonę yra mažesnė kaip 1 250 000 EUR;

                                 b)

                                 universitetai ar ne pelno siekiantys mokslinių tyrimų centrai;

                                 c)

                                 instituciniai investuotojai, įskaitant regioninės plėtros fondus;

                                 d)

                                 savarankiška vietos valdžia, kurios metinis biudžetas mažesnis kaip 10 mln. EUR ir kuriai priklauso mažiau kaip 5 000 gyventojų.

                     24)

                     Susijusios įmonės – tai įmonės, kurios viena su kita susijusios kuriais nors iš šių ryšių:

                                 a)

                                 viena įmonė turi kitos įmonės akcininkų arba narių balsavimo teisių daugumą;

                                 b)

                                 viena įmonė turi teisę paskirti arba atleisti daugumą kitos įmonės administracijos, valdybos arba priežiūros organų narių;

                                 c)

                                 pagal sutartį, sudarytą su ta įmone, arba vadovaujantis memorandumo arba įmonės įstatų nuostata, vienai įmonei suteikiama teisė daryti kitai įmonei dominuojančią įtaką;

                                 d)

                                 viena įmonė, būdama kitos įmonės akcininke arba nare, viena pati kontroliuoja, vadovaudamasi su tos įmonės kitais akcininkais ar nariais sudaryta sutartimi, kitos įmonės akcininkų arba narių balsavimo teisių daugumą.

                     25)

                     Daroma prielaida, kad dominuojančios įtakos nėra, jei 23 dalyje išvardyti investuotojai patys tiesiogiai ar netiesiogiai nedalyvauja atitinkamos įmonės valdyme, nepažeidžiant jų kaip akcininkų turimų teisių.

                     26)

                     Įmonės, palaikančios kokius nors 24 dalyje išvardytus santykius per vieną ar daugiau kitų įmonių arba kurį nors iš 23 dalyje paminėtų investuotojų, taip pat laikomos susijusiomis įmonėmis.

                     27)

                     Įmonės, palaikančios tokius santykius su fiziniu asmeniu ar bendrai veikiančių fizinių asmenų grupe, taip pat laikomos susijusiomis įmonėmis, jei jos vykdo savo veiklą arba dalį veiklos toje pačioje susijusioje rinkoje arba gretimose rinkose.

                     28)

                     Gretima rinka laikoma produkto ar paslaugos rinka, esanti greta atitinkamos vartotojų ar tiekėjų rinkos.

                     29)

                     Išskyrus 23 dalyje numatytais atvejais, įmonė negali būti laikoma MVĮ, jei 25 % ar daugiau kapitalo arba balsavimo teisių atskirai ar bendrai tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuoja viena ar daugiau viešųjų institucijų.

                     30)

                     Įmonės gali pareikšti turinčios savarankiškos įmonės, įmonės partnerės ar susijusios įmonės statusą, taip pat skelbti duomenis apie 10.2.2 skirsnyje nustatytas viršutines ribas. Tokį pareiškimą galima padaryti net ir tuo atveju, kai kapitalas yra pasiskirstęs taip, kad neįmanoma tiksliai nustatyti, kas jį valdo, ir tuomet įmonė gali gera valia pareikšti, kad ji gali daryti teisėtą prielaidą, jog kita įmonė ar susijusios įmonės bendrai nevaldo 25 % ar daugiau jos kapitalo ar balsavimo teisių. Tokie pareiškimai daromi nepažeidžiant nacionalinių arba EEE taisyklių, kuriose numatyti patikrinimai ar tyrimai.

               10.2.4.   Duomenys, pagal kuriuos apskaičiuojamas darbuotojų skaičius ir finansinės sumos bei nagrinėjamas laikotarpis

                     31)

                     Darbuotojų skaičiui ir finansinėms sumoms apskaičiuoti imami vėliausio susijusio patvirtinto apskaitos laikotarpio duomenys ir apskaičiuojami metams. Į juos atsižvelgiama nuo sąskaitų uždarymo datos. Skaičiuojant metinę apyvartą, iš jos sumos išskaičiuojamas pridėtinės vertės mokestis (PVM) ir kiti netiesioginiai mokesčiai.

                     32)

                     Sąskaitų uždarymo dieną paaiškėjus, kad įmonės metiniai duomenys apie darbuotojų skaičių ar finansinių sumų viršutines ribas viršijo arba nesiekė 10.2.2 skirsnyje nurodytų ribų, šis faktas nenulems vidutinės, mažosios ar labai mažos įmonės statuso netekimo ar įgijimo, jeigu tos viršutinės ribos nebuvo viršytos du apskaitos laikotarpius iš eilės.

                     33)

                     Naujai įsteigtų įmonių, kurių sąskaitos dar nebuvo patvirtintos, taikytini duomenys yra išvedami iš bona fide įverčių, apskaičiuotų per finansinius metus.

               10.2.5.   Darbuotojų skaičius

                     34)

                     Darbuotojų skaičius atitinka metinių darbo vienetų (MDV) skaičių, t. y. visą darbo dieną atitinkamoje įmonėje arba jos vardu per visus nagrinėjamus metus dirbančių darbuotojų skaičių. Ne visus metus išdirbusių asmenų darbas, ne visą darbo dieną, nepriklausomai nuo trukmės, dirbusių asmenų darbas ir sezoninių darbuotojų darbas apskaičiuojamas kaip MDV dalis. Į darbuotojų skaičių įeina:

                                 a)

                                 darbuotojai;

                                 b)

                                 įmonei pavaldžioje įmonėje dirbantys asmenys, kurie laikomi įmonės darbuotojais pagal nacionalinę teisę;

                                 c)

                                 savininkai vadovai;

                                 d)

                                 partneriai, užsiimantys įmonėje nuolatine veikla ir gaunantys iš jos finansinės naudos.

                     35)

                     Gamybinę praktiką atliekantys asmenys ar studentai, besimokantys profesijos pagal gamybinės praktikos ar profesinio mokymo sutartis, į darbuotojų skaičių neįtraukiami. Motinystės ar tėvystės atostogų trukmė neįskaičiuojama.

               10.2.6.   Įmonės duomenų nustatymas

                     36)

                     Savarankiškos įmonės atveju duomenys, įskaitant darbuotojų skaičių, nustatomi išimtinai remiantis tos įmonės sąskaitomis.

                     37)

                     Įmonių partnerių arba susijusių įmonių turinčios įmonės duomenys, įskaitant darbuotojų skaičių, nustatomi pagal įmonės sąskaitas ir kitus įmonės duomenis arba, jei yra, pagal įmonės konsoliduotą finansinę atskaitomybę arba pagal konsoliduotą finansinę atskaitomybę, į kurią įtraukta įmonė per konsolidavimą.

                     38)

                     Prie 37 dalyje nurodytų duomenų pridedami atitinkamos įmonės partnerės – tiekėjų įmonės arba vartotojų įmonės – duomenys. Sumavimas yra proporcingas kapitalo arba balsavimo teisių (pasirenkant didesnį skaičių) procentinei daliai. Skirtingų įmonių atveju imama didesnė procentinė dalis.

                     39)

                     Prie 37 ir 38 dalyse nurodytų duomenų pridedama 100 % įmonės, kuri tiesiogiai arba netiesiogiai susijusi su atitinkama įmone, duomenų, jei tie duomenys dar nėra įtraukti į sąskaitas konsolidavimo metu.

                     40)

                     Taikant 37–39 dalis, atitinkamos įmonės įmonių partnerių duomenys yra gaunami remiantis jų sąskaitų ir kitais duomenimis, jei yra, konsoliduotais. Prie tų duomenų pridedama 100 % įmonių, susijusių su tomis įmonėmis partnerėmis, duomenų, jeigu jų sąskaitų duomenys nebuvo įtraukti konsolidavimo metu.

                     41)

                     Taikant tas pačias 37–39 dalis, su atitinkama įmone susijusių įmonių duomenys yra gaunami remiantis jų sąskaitų ir jų kitais duomenimis, jei yra, konsoliduotais. Prie tų duomenų pro rata pridedami bet kokių tos susijusios įmonės įmonių parnerių – tiekėjų arba vartotojų įmonių – duomenys, jeigu jie, bent jau proporcingai tai daliai, kuri nurodyta 38 dalyje, dar nėra įtraukti į konsoliduotas sąskaitas.

                     42)

                     Jei įmonės konsoliduotose sąskaitose nėra duomenų apie darbuotojų skaičių, šis skaičius apskaičiuojamas proporcingai sudedant įmonių partnerių duomenis ir pridedant įmonių, su kuriomis atitinkama įmonė susijusi, duomenis.

               10.2.7.   Peržiūra

                     43)

                     Remiantis šiame skyriuje pateikto apibrėžimo taikymo apžvalga, kuri bus parengta po atitinkamo Europos Komisijos parengto projekto, ir atsižvelgiant į kiekvieną Direktyvos 83/349/EEB 1 straipsnio dalinį susijusių įmonių apibrėžimo pakeitimą, kaip numatyta toje direktyvoje, Institucija, jei reikės, pritaikys šiame skyriuje pateiktą apibrėžimą, visų pirma apyvartos ir balanso sumos viršutines ribas, siekdama atsižvelgti į patirtį ir ekonominius EEE pokyčius.

               10.3.   Priėmimas

                     44)

                     Naujasis 10 skyrius bus taikomas nuo tada, kai jį priims ELPA priežiūros institucija.“

         (1)  Komisijos rekomendacija 96/280/EB (OL L 107, 1996 4 30, p. 4).

         (2)  2003 m. lapkričio 5 d. Kolegijos sprendimas Nr. 198/03/COL (OL L 120, 2005 5 12, p. 39).

         (3)  2001 m. sausio 12 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 70/2001 dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms (OL L 10, 2001 1 13, p. 33) su pakeitimais, padarytais 2004 m. vasario 25 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 364/2004 (OL L 63, 2004 2 28, p. 22). Abu reglamentai buvo įtraukti į EEE susitarimo XV priedo 1f dalį Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 88/2002 (OL L 266, 2002 10 3, p. 56 ir EEE priedas Nr. 49, 2002 10 3, p. 42) ir Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 131/2004 (OL L 64, 2005 3 10, p. 67 ir EEE priedas Nr. 12, 2005 3 10, p. 49).

         (4)  Komisijos rekomendacija 2003/361/EB dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinio dydžio įmonių (OL L 124, 2003 5 20, p. 36).

         (5)  1983 m. birželio 13 d. Tarybos direktyva 83/349/EEB (OL L 193, 1983 7 18, p. 1), įtraukta į EEE susitarimo XXII priedo 4 skirsnį.

         (6)  Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/65/EB (OL L 283, 2001 10 27, p. 28), įtraukta į EEE susitarimo XXII priedo 4 skirsnį 2003 m. gruodžio 5 d. Jungtinio komiteto sprendimu Nr. 176/2003 (OL L 88, 2004 3 25, p. 53 ir EEE priedas Nr. 15, 2004 3 25, p. 14).

         (7)  1978 m. liepos 25 d. Tarybos direktyva 78/660/EEB (OL L 222, 1978 8 14, p. 11), įtraukta į EEE susitarimo XXII priedo 4 skirsnį.

         (8)  1998 m. kovo 4 d. Kolegijos sprendimas Nr. 46/98/COL (OL L 200, 1998 7 16, p. 46 ir EEE priedas Nr. 52, 1997 12 18, p. 10). Šis sprendimas atitinka Komisijos pranešimą dėl atitinkamos rinkos apibrėžimo Bendrijos konkurencijos teisėje (OL C 372, 1997 12 9, p. 5).


title: 2005/814/EB: 2005 m. lapkričio 18 d. Komisijos sprendimas, kuriuo priimami Bendrijos sprendimai dėl tam tikrų cheminių medžiagų importo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 304/2003 ir iš dalies keičiamas Sprendimas 2000/657/EB   (Tekstas svarbus EEE)

text:
23.11.2005

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 304/46

      KOMISIJOS SPRENDIMAS

   2005 m. lapkričio 18 d.
   kuriuo priimami Bendrijos sprendimai dėl tam tikrų cheminių medžiagų importo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 304/2003 ir iš dalies keičiamas Sprendimas 2000/657/EB
   (Tekstas svarbus EEE)
   (2005/814/EB)
   EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,
   atsižvelgdama į 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 304/2003 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (1), ypač į jo 12 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą,
   pasitarusi su 1967 m. birželio 27 d. Tarybos direktyvos 67/548/EEB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių pavojingų medžiagų klasifikavimą, pakavimą ir ženklinimą etiketėmis, suderinimo (2) 29 straipsniu įsteigtu Komitetu,
   kadangi:

               (1)

               Pagal Reglamentą (EB) Nr. 304/2003 Komisija Bendrijos vardu sprendžia, ar leisti importuoti į Bendriją kiekvieną cheminę medžiagą, kuriai taikoma išankstinio sutikimo (IS) tvarka.

               (2)

               Jungtinių Tautų aplinkos programa (JTAP) ir Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO) buvo paskirtos vykdyti sekretoriato funkcijos taikant IS tvarką, nustatytą Roterdamo konvencijoje dėl sutikimo, apie kurį pranešama iš anksto, (IS) procedūros, taikomos tam tikroms pavojingoms cheminėms medžiagoms ir pesticidams tarptautinėje prekyboje, Bendrijos vardu patvirtintos 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos sprendimu 2003/106/EB (3).

               (3)

               Komisija, veikdama kaip visų paskirtoji institucija, Bendrijos ir valstybių narių vardu turėtų perduoti Konvencijos sekretoriatui sprendimus dėl cheminių medžiagų.

               (4)

               Cheminėms medžiagoms tetraetilšvinui ir tetrametilšvinui išankstinio sutikimo tvarka buvo pradėta taikyti kaip pramoninėms cheminėms medžiagoms. Informacija apie šias chemines medžiagas Komisijai buvo pateikta viename sprendimo orientaciniame dokumente. Abiejų cheminių medžiagų naudojimas Bendrijoje griežtai ribojamas, kadangi 1998 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/70/EB dėl benzino ir dyzelinių degalų (dyzelino) kokybės, iš dalies keičiančia Tarybos direktyvą 93/12/EEB (4), jas uždrausta naudoti benzine kaip antidetonacines medžiagas, išskyrus nedideles išimtis. Todėl reikėtų atitinkamai priimti importo sprendimą.

               (5)

               Cheminei medžiagai parationui, apie kurį Komisijai Sekretoriatas pateikė informaciją sprendimo orientaciniame dokumente, taip pat buvo pradėta taikyti išankstinio sutikimo (IS) tvarka.

               (6)

               Parationas patenka į 1991 m. liepos 15 d. Tarybos direktyvos 91/414/EEB dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (5) taikymo sritį. Remiantis 2001 m. liepos 9 d. Komisijos sprendimu 2001/520/EB dėl parationo neįrašymo į Tarybos direktyvos 91/414/EEB I priedą ir augalų apsaugos produktų, savo sudėtyje turinčių šios veikliosios medžiagos, registracijos panaikinimo (6), parationas nebuvo įtrauktas į Direktyvos 91/414/EEB I priedą, o augalų apsaugos produktų, kurių sudėtyje yra šios medžiagos, leidimai turėjo būti panaikinti iki 2002 m. sausio 8 d. Parationui jau anksčiau buvo taikoma laikinoji IS tvarka, kadangi Konvencijos III priede ir atsakymo formoje, pateiktoje 2000 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimo 2000/657/EB dėl Bendrijos sprendimų dėl tam tikrų cheminių medžiagų importo priėmimo pagal Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 2455/92 dėl tam tikrų pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (7) priede, buvo išvardinti tam tikri labai pavojingi pesticidai, kurių sudėtyje yra parationo. Parationui skirtas įrašas Konvencijos III priede turi būti pakeistas visiems parationo pavidalams skirtu įrašu. Todėl reikėtų priimti naują importo sprendimą.

               (7)

               Todėl reikėtų atitinkamai pakeisti Sprendimą 2000/657/EB,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   1.   Priimamas sprendimas dėl cheminės medžiagos tetraetilšvino importo, išdėstytas importuojančios šalies atsakymo formoje, pateiktoje I priede.
   2.   Priimamas sprendimas dėl cheminės medžiagos tetrametilšvino importo, išdėstytas importuojančios šalies atsakymo formoje, pateiktoje II priede.
   2 straipsnis
   Sprendimo 2000/657/EEB priede nurodytas sprendimas dėl cheminės medžiagos parationo importo pakeičiamas importo sprendimu, išdėstytu importuojančios šalies atsakymo formoje, pateiktoje šio sprendimo III priede.

      Priimta Briuselyje, 2005 m. lapkričio 18 d.

            Komisijos vardu

         Stavros DIMAS

            Komisijos narys

      (1)  OL L 63, 2003 3 6, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 775/2004 (OL L 123, 2004 4 27, p. 27).

      (2)  OL 196, 1967 8 16, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2004/73/EB (OL L 152, 2004 4 30, p. 1).

      (3)  OL L 63, 2003 3 6, p. 27.

      (4)  OL L 350, 1998 12 28, p. 58. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

      (5)  OL L 230, 1991 8 19, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos direktyva 2005/34/EB (OL L 125, 2005 5 18, p. 5).

      (6)  OL L 187, 2001 7 10, p. 47.

      (7)  OL L 275, 2000 10 27, p. 44. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2005/416/EB (OL L 147, 2005 6 10, p. 1).

      I PRIEDAS
      SPRENDIMAI DĖL CHEMINĖS MEDŽIAGOS TETRAETILŠVINO IMPORTO

      II PRIEDAS
      SPRENDIMAI DĖL CHEMINĖS MEDŽIAGOS TETRAMETILŠVINO IMPORTO

      III PRIEDAS
      SPRENDIMAS DĖL CHEMINĖS MEDŽIAGOS PARATIONO IMPORTO


title: 2011 m. liepos 12 d. Tarybos sprendimas dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos apeliacinės tarybos pakaitinio pirmininko skyrimo

text:
15.7.2011

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 209/17

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2011 m. liepos 12 d.
   dėl Bendrijos augalų veislių tarnybos apeliacinės tarybos pakaitinio pirmininko skyrimo
   2011/C 209/09
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
   atsižvelgdama į 1994 m. liepos 27 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (1), ypač į jo 47 straipsnio 1 dalį,
   atsižvelgdama į 2011 m. balandžio 20 d. pateiktą kandidatų, kuriuos Komisija pasiūlė gavusi Bendrijos augalų veislių tarnybos Administracinės tarybos nuomonę, sąrašą,
   kadangi:

               (1)

               2007 m. gruodžio 17 d. Taryba priėmė Sprendimą 2007/858/EB (2) dėl Paul A.C.E. VAN DER KOOIJ skyrimo Bendrijos augalų veislių tarnybos apeliacinės tarybos pirmininku ir Timothy MILLETT skyrimo pakaitiniu pirmininku.

               (2)

               Atsistatydinus Timothy MILLETT, apeliacinės tarybos pakaitinio pirmininko vieta tapo laisva,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Sari Kaarina HAUKKA, gimusi 1966 m. liepos 12 d., skiriama Bendrijos augalų veislių tarnybos apeliacinės tarybos pakaitine pirmininke penkerių metų laikotarpiui.
   Jos kadencija prasideda tą dieną, kurią ji pradeda eiti pareigas. Dėl tokios datos susitariama su Tarnybos pirmininku ir Administracine taryba.
   2 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.

      Priimta Briuselyje 2011 m. liepos 12 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OL L 227, 1994 9 1, p. 1.

      (2)  OL L 337, 2007 12 21, p. 105.


title: 2013/712/BUSP: 2013 m. gruodžio 2 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas Atalanta/3/2013 dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo

text:
5.12.2013

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 324/7

      POLITINIO IR SAUGUMO KOMITETO SPRENDIMAS ATALANTA/3/2013
   2013 m. gruodžio 2 d.
   dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo
   (2013/712/BUSP)
   POLITINIS IR SAUGUMO KOMITETAS,
   atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 38 straipsnį,
   atsižvelgdamas į 2008 m. lapkričio 10 d. Tarybos bendruosius veiksmus 2008/851/BUSP dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (1), ypač į jų 6 straipsnį,
   kadangi:

               (1)

               pagal Bendrųjų veiksmų 2008/851/BUSP 6 straipsnio 1 dalį Taryba Politiniam ir saugumo komitetui (toliau – PSK) suteikė įgaliojimus priimti sprendimus dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo, ES pajėgų vado (toliau – ES pajėgų vadas) skyrimo;

               (2)

               2013 m. liepos 2 d. PSK priėmė Sprendimą Atalanta/2/2013 (2), kuriuo komandoras Peter LENSELINK skiriamas ES pajėgų vadu;

               (3)

               ES operacijos vadas rekomendavo naujuoju ES pajėgų vadu skirti kontradmirolą Hervé BLEJEAN, pakeisiantį komandorą Peter LENSELINK;

               (4)

               ES karinis komitetas pritaria tai rekomendacijai;

               (5)

               todėl Sprendimas Atalanta/2/2013 turėtų būti panaikintas;

               (6)

               pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 5 straipsnį Danija nedalyvauja rengiant ir įgyvendinant su gynyba susijusius Sąjungos sprendimus bei veiksmus. Todėl Danija nedalyvauja priimant šį sprendimą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,

         PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
   1 straipsnis
   Kontradmirolas Hervé BLEJEAN skiriamas Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vadu nuo 2013 m. gruodžio 6 d.
   2 straipsnis
   Sprendimas Atalanta/2/2013 panaikinamas.
   3 straipsnis
   Šis sprendimas įsigalioja 2013 m. gruodžio 6 d.

      Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 2 d.

            Politinio ir saugumo komiteto vardu

            Pirmininkas

         W. STEVENS

      (1)  OL L 301, 2008 11 12, p. 33.

      (2)  2013 m. liepos 2 d. Politinio ir saugumo komiteto sprendimas Atalanta/2/2013 dėl Europos Sąjungos karinės operacijos, skirtos prisidėti prie atgrasymo nuo piratavimo veiksmų ir ginkluotų plėšimų jūroje prie Somalio krantų ir jų prevencijos bei sustabdymo (Atalanta), ES pajėgų vado skyrimo (OL L 187, 2013 7 6, p. 8).


30.8.2016

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               C 316/194

         P8_TA(2015)0059
   Prašymas atšaukti Parlamento nario Theodoroso Zagorakiso (Theodoros Zagorakis) imunitetą
   2015 m. kovo 11 d. Europos Parlamento sprendimas dėl prašymo atšaukti Theodoroso Zagorakiso (Theodoros Zagorakis) imunitetą (2015/2048(IMM))
   (2016/C 316/23)

      Europos Parlamentas,

               —

               atsižvelgdamas į prašymą atšaukti Theodoroso Zagorakiso imunitetą, susijusį su Salonikų vienanariame pirmosios instancijos baudžiamajame teisme nagrinėjama byla Nr. E2010/3844, kurį 2014 m. gruodžio 19 d. pateikė Graikijos Respublikos Aukščiausiojo Teismo prokuroro pavaduotojas ir apie kurį buvo pranešta 2015 m. sausio 28 d. plenariniame posėdyje,

               —

               atsižvelgdamas į tai, kad Theodoros Zagorakis atsisakė teisės būti išklausytam, kaip nurodyta Darbo tvarkos taisyklių 9 straipsnio 5 dalyje,

               —

               atsižvelgdamas į Protokolo (Nr. 7) dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 ir 9 straipsnius bei 1976 m. rugsėjo 20 d. Akto dėl atstovų į Europos Parlamentą rinkimų remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise 6 straipsnio 2 dalį,

               —

               atsižvelgdamas į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo 1964 m. gegužės 12 d., 1986 m. liepos 10 d., 2008 m. spalio 15 ir 21 d., 2010 m. kovo 19 d., 2011 m. rugsėjo 6 d. ir 2013 m. sausio 17 d. sprendimus (1),

               —

               atsižvelgdamas į Graikijos Respublikos Konstitucijos 62 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Darbo tvarkos taisyklių 5 straipsnio 2 dalį, 6 straipsnio 1 dalį ir 9 straipsnį,

               —

               atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą (A8-0044/2015),

               A.

               kadangi Graikijos Respublikos Aukščiausiojo Teismo prokuroro pavaduotojas pateikė prašymą atšaukti Europos Parlamento nario Theodoroso Zagorakiso parlamentinį imunitetą siekiant imtis galimų teisinių veiksmų dėl įtariamos nusikalstamos veikos;

               B.

               kadangi pagal Protokolo (Nr. 7) dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 9 straipsnį Europos Parlamento nariai naudojasi savo valstybės teritorijoje – imunitetais, kurie toje valstybėje yra suteikiami parlamento nariams;

               C.

               kadangi pagal Graikijos Respublikos Konstitucijos 62 straipsnį parlamento nariai savo kadencijos metu negali būti traukiami baudžiamojon atsakomybėn, suimami, kalinami ar kitaip negali būti ribojama jų laisvė, negavus išankstinio parlamento sutikimo;

               D.

               kadangi Theodoros Zagorakis kaltinamas kūno sužalojimu dėl neatsargumo ir tuo, kad nesilaikė saugos darbo vietoje taisyklių;

               E.

               kadangi baudžiamasis persekiojimas susijęs su nelaimingu atsitikimu darbe, kurį 2010 m. gegužės 13 d. futbolo klubo PAOK stadione Salonikuose patyrė šio klubo tarnautojas, ir nukreiptas prieš Theodorosą Zagorakisą kaip klubo pirmininką ir teisinį atstovą;

               F.

               kadangi įtariama nusikalstama veika akivaizdžiai nėra susijusi su Theodoroso Zagorakiso kaip Europos Parlamento nario tarnyba, tačiau ji yra susijusi su jo, kaip futbolo klubo PAOK pirmininko, pareigomis;

               G.

               kadangi baudžiamoji byla nėra susijusi su Europos Parlamento nariui einant pareigas pareikšta nuomone ar balsavimu, kaip numatyta Protokolo (Nr. 7) dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 8 straipsnyje;

               H.

               kadangi nėra pagrindo manyti, kad procesu ketinama pakenkti Parlamento nario veiklai (fumus persecutionis), atsižvelgiant į tai, kad baudžiamasis persekiojimas pradėtas keletą metų prieš tai, kai EP narys pradėjo eiti pareigas;

               1.

               nusprendžia atšaukti Theodoroso Zagorakiso imunitetą;

               2.

               paveda Pirmininkui nedelsiant perduoti šį sprendimą ir atsakingo komiteto pranešimą Graikijos Aukščiausiojo Teismo prokuratūrai.

      (1)  1964 m. gegužės 12 d. Teisingumo Teismo sprendimas Wagner/Fohrmann ir Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; 1986 m. liepos 10 d. Teisingumo Teismo sprendimas Wybot/Faure ir kt., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; 2008 m. spalio 15 d. Bendrojo Teismo sprendimas Mote/Parlamentas, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; 2008 m. spalio 21 d. Teisingumo Teismo sprendimas Marra/De Gregorio ir Clemente, C-200/07 ir C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; 2010 m. kovo 19 d. Bendrojo Teismo sprendimas Gollnisch/Parlamentas, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; 2011 m. rugsėjo 6 d. Teisingumo Teismo sprendimas Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; 2013 m. sausio 17 d. Bendrojo Teismo sprendimas Gollnisch/Parlamentas, T-346/11 ir T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: 2002 m. birželio 25 d. Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų Sprendimas dėl Taryboje posėdžiavusių valstybių narių atstovų Vidaus susitarimo dėl Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Benine) pasirašyto Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių Partnerystės susitarimo Finansinį protokolą, finansavimo ir administravimo laikinojo taikymo ir finansinės paramos teikimo užjūrio šalims bei teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirtoji dalis

text:
Svarbus teisinis pranešimas

|

42002D0579

Oficialusis leidinys L 184 , 13/07/2002 p. 0024 - 0025

		Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų Sprendimas2002 m. birželio 25 d.dėl Taryboje posėdžiavusių valstybių narių atstovų Vidaus susitarimo dėl Bendrijos pagalbos, teikiamos pagal 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Benine) pasirašyto Afrikos, Karibų baseino ir Ramiojo vandenyno šalių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių Partnerystės susitarimo Finansinį protokolą, finansavimo ir administravimo laikinojo taikymo ir finansinės paramos teikimo užjūrio šalims bei teritorijoms, kurioms taikoma EB sutarties ketvirtoji dalis(2002/579/EB)Taryboje posėdžiavę EUROPOS BENDRIJOS valstybių narių Vyriausybių atstovai,Atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį,Atsižvelgdami į AKR ir EB partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (Benine), toliau – AKR ir EB susitarimas,Kadangi:(1) AKR ir EB susitarimas neįsigalios, kol vadovaujantis šio Susitarimo 93 straipsniu nebus įvykdyti visų valstybių narių konstituciniai reikalavimai.(2) AKR ir EB Ambasadorių komitetas vasario 28 d. priėmė Sprendimą, kuriuo buvo priimtos laikinosios priemonės, taikomos iki 2000 m. rugpjūčio 1 d.(3) Pagal Ketvirtosios AKR ir EB konvencijos su pakeitimais, padarytais 1995 m. lapkričio 4 d. Mauricijuje pasirašytu susitarimu, 366 straipsnio 3 dalį AKR ir EB Ministrų Taryba Sprendimu Nr. 1/2000 [1] priėmė laikinąsias priemones, taikomas nuo 2000 m. rugpjūčio 2 d. iki 2002 m. birželio 1 d.(4) AKR ir EB Ministrų Taryba Sprendimu Nr. 1/2002 iš dalies pakeitė pirmiau paminėtą Sprendimą Nr. 1/2000, pratęsdama jo taikymo laikotarpį iki AKR ir EB susitarimo įsigaliojimo.(5) Vadovaudamosi Sprendimo Nr. 1/2000 6 straipsniu valstybės narės ir Bendrija turės imtis kiekvienai jų tinkamų veiksmų įgyvendindamos laikinąsias priemones.(6) Taryboje posėdžiavę valstybių narių Vyriausybių atstovai pasiekė bendrą sutarimą dėl Vidaus susitarimo dėl Bendrijos pagalbos AKR šalims finansavimo ir administravimo, kuris atitinka nuostatas dėl Susitarimo programų rengimo ir įgyvendinimo. Šis Susitarimas neįsigalios, kol kiekviena valstybė narė jo nepatvirtins pagal savo konstitucinius reikalavimus.(7) 2000 m. spalio 3 d. Sprendimu valstybių narių Vyriausybių atstovai nusprendė, kad tam tikros Vidaus susitarimo nuostatos laikinai bus taikomos iki 2002 m. birželio 1 d.(8) Tos pačios Vidaus susitarimo nuostatos turi būti ir toliau laikinai taikomos iki Susitarimo įsigaliojimo,NUSPRENDĖ:1 straipsnisŠios Vidaus susitarimo nuostatos, susijusios su 9-uoju Europos plėtros fondu, ir toliau laikinai taikomos nuo Sprendimo priėmimo datos:1. 14, 15, 16 straipsniai, 19 straipsnio 1, 2, 3 ir 4 dalys, susijusios su programų rengimo proceso įgyvendinimu;2. 21–27 straipsniai, siekiant įgyvendinti programų rengimo procesą;3. 29 ir 30 straipsniai, siekiant pasirengti Investavimo programos vykdymui; ir4. 31 straipsnis, siekiant priimti Finansinį reglamentą.2 straipsnisŠis sprendimas galioja iki Vidaus susitarimo įsigaliojimo.Jis paskelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje.Priimta Liuksemburge, 2002 m. birželio 25 d.PirmininkasJ. Matas I Palou[1] OL L 195, 2000 8 1, p. 46.--------------------------------------------------


title: 2006/425/EB: 2006 m. kovo 27 d.  Tarybos sprendimas, dėl Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo ir laikino taikymo

text:
22.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 169/36

         TARYBOS SPRENDIMAS
   2006 m. kovo 27 d.
   dėl Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymo ir laikino taikymo
   (2006/425/EB)
   EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
   atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 80 straipsnio 2 dalį kartu su 300 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmuoju sakiniu,
   atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,
   kadangi:

               (1)

               2003 m. birželio 5 d. Taryba įgaliojo Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimu.

               (2)

               Komisija Bendrijos vardu vedė derybas dėl susitarimo su Serbija ir Juodkalnija dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų (toliau – Susitarimas), laikydamasi mechanizmų ir nurodymų, numatytų Tarybos sprendimo, įgaliojančio Komisiją pradėti derybas su trečiosiomis šalimis dėl galiojančių dvišalių susitarimų tam tikrų nuostatų pakeitimo Bendrijos susitarimu, priede.

               (3)

               Atsižvelgiant į vėlesnį jo sudarymą, Susitarimas turėtų būti pasirašytas ir laikinai taikomas,

         NUSPRENDĖ:
   1 straipsnis
   Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos susitarimo dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų pasirašymas, atsižvelgiant į Tarybos sprendimą dėl minėto Susitarimo sudarymo.
   Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo.
   2 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas paskirti asmenį (-is), įgaliotą (-us) pasirašyti Susitarimą Bendrijos vardu, atsižvelgiant į tai, kad jis bus sudarytas vėliau.
   3 straipsnis
   Iki Susitarimo įsigaliojimo jis laikinai taikomas nuo pirmojo mėnesio po to, kai Šalys praneša viena kitai apie šiam tikslui skirtų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos.
   4 straipsnis
   Tarybos pirmininkas įgaliojamas pateikti Susitarimo 8 straipsnio 2 dalyje numatytą pranešimą.

      Priimta Briuselyje, 2006 m. kovo 27 d.

            Tarybos vardu

            Pirmininkas

         H. GORBACH

    ---documentbreak---

               22.6.2006

               LT

               Europos Sąjungos oficialusis leidinys

               L 169/37

         Europos bendrijos ir Serbijos ir Juodkalnijos
   SUSITARIMAS
   dėl oro susisiekimo paslaugų tam tikrų aspektų
   EUROPOS BENDRIJA
   ir
   SERBIJA IR JUODKALNIJA
   (toliau – Šalys),
   PAŽYMĖDAMOS, kad kelių Europos bendrijos valstybių narių bei Serbijos ir Juodkalnijos sudarytuose dvišaliuose susitarimuose dėl oro susisiekimo paslaugų yra nuostatų, prieštaraujančių Europos bendrijos teisei,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija turi išskirtinę kompetenciją kelių aspektų, kurie gali būti įtraukti į Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių dvišalius susitarimus dėl oro susisiekimo paslaugų, atžvilgiu,
   PAŽYMĖDAMOS, kad pagal Europos bendrijos teisę Bendrijos oro vežėjai, įsisteigę valstybėje narėje, turi teisę nediskriminuojami naudotis oro maršrutais tarp Europos bendrijos valstybių narių ir trečiųjų šalių,
   ATSIŽVELGDAMOS į Europos bendrijos ir tam tikrų trečiųjų šalių susitarimus, numatančius galimybę tokių trečiųjų šalių nacionaliniams subjektams įgyti nuosavybes teises į oro vežėjų, turinčių pagal Europos bendrijos teisę išduotas licencijas, bendroves,
   PRIPAŽINDAMOS, kad Europos bendrijos valstybių narių bei Serbijos ir Juodkalnijos dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatos, prieštaraujančios Europos bendrijos teisei, turi būti visiškai suderintos su Bendrijos teise, kad būtų sukurtas tvirtas teisinis pagrindas oro susisiekimo paslaugoms tarp Europos bendrijos bei Serbijos ir Juodkalnijos bei užtikrintas tokių oro susisiekimo paslaugų tęstinumas,
   PAŽYMĖDAMOS, kad Europos bendrija, dalyvaudama šiose derybose, nesiekia padidinti oro eismo tarp Europos bendrijos bei Serbijos ir Juodkalnijos masto, daryti poveikį pusiausvyrai tarp Bendrijos oro vežėjų bei Serbijos ir Juodkalnijos oro vežėjų, arba derėtis dėl esamų dvišalių susitarimų dėl oro susisiekimo paslaugų nuostatų, susijusių su skrydžių teisėmis, pakeitimų,
   SUSITARĖ:
   1 straipsnis
   Bendrosios nuostatos
   1.   Šiame Susitarime „valstybės narės“ – Europos bendrijos valstybės narės.
   2.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, nacionalinius subjektus, yra suprantama kaip nuoroda į Europos bendrijos valstybių narių nacionalinius subjektus.
   3.   Kiekviename iš I priede išvardytų susitarimų daroma nuoroda į valstybės narės, kuri yra to susitarimo šalis, oro vežėjus ar aviakompanijas, yra suprantama kaip nuoroda į tos valstybės narės paskirtus oro vežėjus ar aviakompanijas.
   2 straipsnis
   Valstybės narės paskyrimas
   1.   Šio straipsnio 2 ir 3 dalių nuostatos pakeičia atitinkamai II priedo a ir b punktuose išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas dėl atitinkamos valstybės narės oro vežėjo paskyrimo, Serbijos ir Juodkalnijos jam suteiktų įgaliojimų ar leidimų bei, atitinkamai, atsisakymo išduoti įgaliojimus ar leidimus oro vežėjui, jų atšaukimo, laikino galiojimo sustabdymo ar apribojimo.
   2.   Gavusi valstybės narės paskyrimo dokumentą, Serbija ir Juodkalnija kuo greičiau suteikia atitinkamus įgaliojimus ir leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas yra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje ir turi galiojančią licenciją oro susisiekimui vykdyti pagal Europos bendrijos teisę;

               ii)

               už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė vykdo ir užtikrina veiksmingą oro vežėjo veiklos kontrolę, ir paskyrimo dokumente yra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; ir

               iii)

               oro vežėją tiesiogiai arba jo kontrolinį akcijų paketą valdo bei veiksmingai kontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai, ir (arba) III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tokių kitų valstybių nacionaliniai subjektai.

         3.   Serbija ir Juodkalnija gali atsisakyti išduoti, atšaukti, laikinai sustabdyti ar apriboti valstybės narės paskirto oro vežėjo įgaliojimus ar leidimus, jeigu:

               i)

               oro vežėjas nėra įsisteigęs pagal Europos bendrijos steigimo sutartį paskiriančiosios valstybės narės teritorijoje arba neturi galiojančios licencijos oro susisiekimui vykdyti pagal Europos bendrijos teisę;

               ii)

               už vežėjo pažymėjimo išdavimą atsakinga valstybė narė nevykdo ar neužtikrina veiksmingos oro vežėjo veiklos kontrolės, arba paskyrimo dokumente nėra aiškiai nurodyta atitinkama aviacijos institucija; arba

               iii)

               oro vežėjo tiesiogiai arba jo kontrolinio akcijų paketo nevaldo ir veiksmingai nekontroliuoja valstybės narės ir (arba) valstybių narių nacionaliniai subjektai, ir (arba) III priede išvardytos kitos valstybės ir (arba) tokių kitų valstybių nacionaliniai subjektai.

         Naudodamasi šioje dalyje nustatyta savo teise, Serbija ir Juodkalnija nediskriminuoja Bendrijos oro vežėjų dėl jų nacionalinės priklausomybės.
   3 straipsnis
   Teisės vykdyti oro vežėjo veiklos kontrolę
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo c punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.
   2.   Jeigu valstybė narė paskyrė oro vežėją, kurio veiklos kontrolę vykdo ir užtikrina kita valstybė narė, Serbijos ir Juodkalnijos teisės pagal oro vežėją paskyrusios valstybės narės bei Serbijos ir Juodkalnijos susitarimo saugą reglamentuojančias nuostatas taikomos ir tada, kai ta kita valstybė narė priima, įgyvendina ar užtikrina saugos standartus ir išduoda tam oro vežėjui leidimą vykdyti skrydžius.
   4 straipsnis
   Aviacinių degalų apmokestinimas
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo d punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.
   2.   Nepaisant jokių kitų priešingų nuostatų, nė viena II priedo d punkte išvardytų susitarimų nuostata nekliudo valstybei narei ar Serbijai ir Juodkalnijai nediskriminuojant nustatyti mokesčius, rinkliavas, muitus ar mokesčius už degalus, jos teritorijoje tiekiamus naudoti valstybės narės ar Serbijos ir Juodkalnijos paskirto oro vežėjo orlaivyje, kai toks oro vežėjas vykdo skrydžius tarp dviejų atitinkamose Susitariančiųjų Šalių teritorijose esančių punktų.
   5 straipsnis
   Vežimo Europos bendrijoje tarifai
   1.   Šio straipsnio 2 dalies nuostatos papildo II priedo e punkte išvardytų straipsnių atitinkamas nuostatas.
   2.   Tarifams, kuriuos pagal I priede nurodytą susitarimą, kuriame yra II priedo e punkte nurodyta nuostata dėl vežimo vien Europos bendrijos teritorijoje, nustato Serbijos ir Juodkalnijos paskirtas (-i) oro vežėjas (-ai), taikoma Europos bendrijos teisė.
   6 straipsnis
   Susitarimo priedai
   Šio Susitarimo priedai yra neatskiriama jo dalis.
   7 straipsnis
   Peržiūra ar pakeitimas
   Šalys bet kuriuo metu abipusiu susitarimu gali peržiūrėti ar iš dalies pakeisti šį Susitarimą.
   8 straipsnis
   Įsigaliojimas ir laikinas taikymas
   1.   Šis Susitarimas įsigalioja, kai Šalys viena kitai raštu praneša apie šiam Susitarimui įsigalioti būtinų atitinkamų vidaus procedūrų užbaigimą.
   2.   Nepaisydamos 1 dalies, Šalys susitaria laikinai taikyti šį Susitarimą nuo kito mėnesio po to, kai Šalys viena kitai praneša apie šiam tikslui būtinų procedūrų užbaigimą, pirmos dienos.
   3.   Valstybių narių bei Serbijos ir Juodkalnijos susitarimai ir kiti dokumentai, kurie šio Susitarimo pasirašymo dieną dar nėra įsigalioję ir nėra laikinai taikomi, yra išvardyti I priedo b punkte. Šis Susitarimas taikomas visiems šiems susitarimams ir dokumentams, kai jie įsigalioja ar pradedami laikinai taikyti.
   9 straipsnis
   Nutraukimas
   1.   Jeigu I priede nurodytas susitarimas nutraukiamas, tuo pat metu netenka galios visos šio Susitarimo nuostatos, susijusios su atitinkamu I priede nurodytu susitarimu.
   2.   Jeigu nutraukiami visi I priede išvardyti susitarimai, tuo pat metu netenka galios ir šis Susitarimas.

      TAI PATVIRTINDAMI, toliau nurodyti tinkamai įgalioti atstovai pasirašė šį Susitarimą.
      Priimta Zalcburge, du tūkstančiai šeštųjų metų gegužės penktąją dieną dviem egzemplioriais anglų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir serbų kalbomis.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         За Европску Заједниџу

         Por Serbia y Montenegro
         Za Srbsko a Černou Horu
         For Serbien og Montenegro
         Für Serbien und Montenegro
         Serbia ja Montenegro nimel
         Για τη Σερβία και Μαυροβούνιο
         For Serbia and Montenegro
         Pour la Serbie-Monténégro
         Per Serbia e Montenegro
         Serbijas un Melnkalnes vārdā
         Serbijos ir Juodkalnijos vardu
         Szerbia és Montenegró részéről
         Għas-Serbja u Montenegro
         Voor Servië en Montenegro
         W imieniu Serbii i Czarnogóry
         Pela Sérvia e Montenegro
         Za Srbsko a Čiernu Horu
         Za Srbijo in Črno goro
         Serbia ja Montenegron puolesta
         För Serbien och Montenegro
         Зa Cpбиjy и Цpнy Гopy

   I PRIEDAS
   Šio Susitarimo 1 straipsnyje paminėtų susitarimų sąrašas

               a)

               Serbijos ir Juodkalnijos bei Europos bendrijos valstybių narių susitarimai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie yra sudaryti, pasirašyti ir (arba) laikinai taikomi šio Susitarimo pasirašymo dieną:

                           —

                           Austrijos Respublikos ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1953 m. lapkričio 11 d. Vienoje (toliau – 1953 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimas).
                           1994 m. spalio 12 d. Vienoje priimtas Susitarimo memorandumas yra šio susitarimo dalis.

                           —

                           Belgijos Karalystės ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1957 m. rugsėjo 24 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Belgijos susitarimas).

                           —

                           Kipro Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1976 m. vasario 27 d. Nikosijoje (toliau – 1976 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimas).

                           —

                           Čekoslovakijos Respublikos ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1956 m. vasario 28 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Čekijos susitarimas).

                           —

                           Prancūzijos Respublikos ir Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1967 m. kovo 23 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Prancūzijos susitarimas).

                           —

                           Vokietijos Federacinės Respublikos ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1957 m. balandžio 10 d. Bonoje (toliau – 1957 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimas).

                           —

                           Vokietijos Federacinės Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas ir laikinai taikomas pagal 2001 m. gegužės 31 d. protokolą (toliau – 2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimas).

                           —

                           Graikijos Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 2002 m. gegužės 9 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimas).

                           —

                           Vengrijos Liaudies Respublikos ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1956 m. liepos 21 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Vengrijos susitarimas).
                           Iš dalies pakeistas 1964 m. gegužės 30 d. Budapešte priimta nota.
                           Paskutinį kartą pakeistas 1995 m. vasario 9 d. Belgrade pasirašytu Susitarimo memorandumu.

                           —

                           Liuksemburgo Didžiosios Hercogystės ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1960 m. balandžio 9 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Liuksemburgo susitarimas).

                           —

                           Maltos Vyriausybės ir Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1975 m. vasario 5 d. Romoje (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Maltos susitarimas).

                           —

                           Nyderlandų Karalystės ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl reguliaraus oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1957 m. kovo 13 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Nyderlandų susitarimas).

                           —

                           Lenkijos Liaudies Respublikos ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1955 m. lapkričio 14 d. Varšuvoje (toliau – 1955 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimas).

                           —

                           Portugalijos Vyriausybės ir Jugoslavijos Socialistinės Federacinės Respublikos Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, pasirašytas 1976 m. birželio 3 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Portugalijos susitarimas).

                           —

                           Slovakijos Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, pasirašytas 1996 m. spalio 3 d. Bratislavoje (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovakijos susitarimas).

                           —

                           Švedijos Karalystės ir Jugoslavijos Federacinės Liaudies Respublikos susitarimas, pasirašytas 1958 m. balandžio 18 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Švedijos susitarimas).

                           —

                           Jungtinės Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystės Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas 2002 m. gruodžio 17 d. Londone (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimas).

               b)

               Serbijos ir Juodkalnijos bei Europos bendrijos valstybių narių parafuoti ar pasirašyti susitarimai ir kiti dokumentai dėl oro susisiekimo paslaugų, kurie dar neįsigaliojo ir nėra laikinai taikomi šio Susitarimo pasirašymo dieną:

                           —

                           Austrijos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas 2001 m. lapkričio 14 d. Vienoje (toliau – 2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimas).

                           —

                           Kipro Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas 2002 m. birželio 18 d. Nikosijoje (toliau – 2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimas).

                           —

                           Lenkijos Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro transporto, parafuotas 2002 m. gegužės 17 d. Varšuvoje (toliau – 2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimas).

                           —

                           Slovėnijos Respublikos Vyriausybės ir Jugoslavijos Federacinės Respublikos Federacinės Vyriausybės susitarimas dėl oro susisiekimo paslaugų, parafuotas 2001 m. spalio 12 d. Belgrade (toliau – Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimas).

         II PRIEDAS
   Šio Susitarimo I priede išvardytų ir 2–5 straipsniuose paminėtų susitarimų straipsnių sąrašas

               a)

               Valstybės narės paskyrimas:

                           —

                           1953 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Čekijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Prancūzijos susitarimo 3 straipsnio 1 dalis,

                           —

                           1957 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Vengrijos susitarimo priedėlio 1 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Liuksemburgo susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Maltos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           1955 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 2 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovakijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimo 4 straipsnis.

               b)

               Atsisakymas išduoti įgaliojimus ar leidimus, jų atšaukimas, laikinas galiojimo sustabdymas ar apribojimas:

                           —

                           1953 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Belgijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           1976 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Prancūzijos susitarimo 3 straipsnio 3 dalis,

                           —

                           1957 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimo 4 straipsnio 2 dalis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Liuksemburgo susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Maltos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Nyderlandų susitarimo 3 straipsnio 1 dalis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Portugalijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovakijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Švedijos susitarimo 3 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimo 5 straipsnis.

               c)

               Sauga:

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 15 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 15 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimo 9 straipsnis.

               d)

               Aviacinių degalų apmokestinimas:

                           —

                           1953 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Belgijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           1976 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Čekijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Prancūzijos susitarimo 11 straipsnis,

                           —

                           1957 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Vengrijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Liuksemburgo susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Maltos susitarimo 5 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Nyderlandų susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           1955 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Portugalijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovakijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimo 6 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Švedijos susitarimo 8 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimo 11 straipsnis.

               e)

               Vežimo Europos bendrijoje tarifai:

                           —

                           1953 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Austrijos susitarimo 4 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Belgijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           1976 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Kipro susitarimo 17 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Čekijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Prancūzijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           1957 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 14 straipsnis,

                           —

                           2001 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Vokietijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Graikijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Liuksemburgo susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Maltos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Nyderlandų susitarimo 7 straipsnio 2 dalis,

                           —

                           1955 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           2002 m. Serbijos ir Juodkalnijos bei Lenkijos susitarimo 10 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Portugalijos susitarimo 9 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovakijos susitarimo 12 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Slovėnijos susitarimo 13 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Švedijos susitarimo 7 straipsnis,

                           —

                           Serbijos ir Juodkalnijos bei Jungtinės Karalystės susitarimo 14 straipsnis.

         III PRIEDAS
   Kitų šio Susitarimo 2 straipsnyje paminėtų valstybių sąrašas

               a)

               Islandijos Respublika (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               b)

               Lichtenšteino Kunigaikštystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               c)

               Norvegijos Karalystė (pagal Europos ekonominės erdvės susitarimą);

               d)

               Šveicarijos Konfederacija (pagal Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimą dėl oro transporto).