title: Preporuka Vijeća od 5. travnja 2022. o jačanju veza radi djelotvorne europske suradnje u području visokog obrazovanja (Tekst značajan za EGP) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 160/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 5. travnja 2022.
      o jačanju veza radi djelotvorne europske suradnje u području visokog obrazovanja
      (Tekst značajan za EGP)
      (2022/C 160/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 165. i 166.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  1.

                  Dublja i djelotvornija transnacionalna suradnja u sektoru visokog obrazovanja diljem cijele Europe ključna je za podupiranje vrijednosti, identiteta i demokracije Unije, jačanje otpornosti europskog društva i gospodarstva te izgradnju održive budućnosti. Snažna međusobno povezana visoka učilišta važan su instrument za suočavanje s izazovima povezanima sa zelenom i digitalnom tranzicijom, starenjem stanovništva i drugim ključnim socioekonomskim izazovima putem razmjene znanja i zajedničkog stvaranja inovativnih rješenja. Ona također mogu osigurati sposobnost Europe da ojača konkurentnost utemeljenu na tehnologiji.

                  2.

                  Jačanje veza koje visokim učilištima omogućuju da razviju dublju, postojanu i djelotvornu transnacionalnu suradnju na institucijskoj razini važan je instrument za zajedničko jačanje visokih učilišta i pripremanje studenata, polaznika programa cjeloživotnog učenja, istraživača i osoblja za globalnu budućnost. Visoka učilišta širom Europe prilagođavaju se svijetu koji se brzo mijenja, a koji karakteriziraju brze promjene disciplina i okruženja za učenje, primjerice u vezi s usporednom digitalnom i zelenom tranzicijom. To zahtijeva novi način razmišljanja, nove pristupe i nove strukture za interdisciplinarnu i prekograničnu suradnju i mobilnost (pri čemu fizička mobilnost ostaje temeljni format) studenata, osoblja i istraživača. Ta nova stvarnost potaknuta digitalnom tranzicijom obuhvaćat će nov, privlačan raspon obrazovanja te novih formata i mogućnosti transnacionalne suradnje i mobilnosti, uživo i putem interneta, za sve polaznike, uključujući osobe s manje mogućnosti ili osobe iz udaljenih područja, kao što su najudaljenije regije, te će poticati raznolikost među pripadnicima akademske zajednice, istraživačima i profesionalnim osobljem.

                  3.

                  Jača suradnja među raznolikim visokim učilištima, uključujući sveučilišta, istraživačka sveučilišta, sastavnice sveučilišta, veleučilišta, ustanove za više strukovno obrazovanje i osposobljavanje i umjetničke akademije, diljem cijelog EU-a ključno je načelo na kojem se temelje europski prostor obrazovanja i europski istraživački prostor i njihov je svojstveni dio. Dublja transnacionalna suradnja među raznolikim i komplementarnim ustanovama diljem Europe doprinosi ostvarivanju pravednog pristupa visokokvalitetnom i uključivom obrazovanju, osposobljavanju i istraživanju, potiče stvaranje i širenje znanja, olakšava dijeljenje kapaciteta i infrastrukture te doprinosi vitalnosti njihovih regija i zajednica jer pomaže u prevladavanju poteškoća i geografskih nejednakosti. Ujedno može potaknuti uključivanje u istraživačke, inovacijske i industrijske ekosustave. Transnacionalna suradnja jednako tako doprinosi oslobađanju punog potencijala sektora visokog obrazovanja kao promicatelja vještina, kompetencija i znanja, primjerice za usporednu digitalnu i zelenu tranziciju, te doprinosi provedbi europskog stupa socijalnih prava.

                  4.

                  U Komunikaciji Komisije o uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025 (1). poziva se na neometanu i ambicioznu transnacionalnu suradnju, na lakše dodjeljivanje združenih akademskih stupnjeva i na razmatranje izvedivosti pravnog statuta za saveze kao što su „europska sveučilišta”. Rezolucijom Vijeća o strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire (2021.–2030.) (2) potiče se dublja suradnja, udruživanje znanja i resursa te stvaranje više prilika za mobilnost za studente, pripadnike akademske zajednice i istraživače, među ostalim cjelovitom provedbom inicijative Europska sveučilišta i inicijative za uvođenje europske studentske iskaznice. U Zaključcima o inicijativi Europska sveučilišta – Povezivanje visokog obrazovanja, istraživanja, inovacija i društva: otvaranje puta prema novoj dimenziji europskog visokog obrazovanja (3) Vijeće je pozvalo države članice da otklone prepreke na putu prema ostvarenju usklađenijih sustava visokog obrazovanja i da ispitaju izvedivost združenih europskih diploma. U Zaključcima Vijeća naslovljenima „Produbljivanje europskog istraživačkog prostora: osiguravanje privlačnih i održivih istraživačkih karijera i radnih uvjeta za istraživače te ostvarivanje cirkulacije mozgova” (4) Vijeće je pozvalo Komisiju da podupre države članice u osmišljavanju političkih mjera za neometanu i ambicioznu transnacionalnu suradnju među visokim učilištima u Europi, posebno u području akademskih i istraživačkih karijera. U Komunikaciji Komisije o novom EIP-u za istraživanje i inovacije (5) i Paktu za istraživanje i inovacije u Europi (6) poziva se na dublju suradnju i prepoznaje potencijal inicijativa, poput inicijative Europska sveučilišta, za transformaciju visokog obrazovanja. I u Programu vještina za Europu (7) poziva se na otklanjanje prepreka učinkovitoj i dubljoj transnacionalnoj suradnji.

                  5.

                  U priopćenju iz Rima ministara Europskog prostora visokog obrazovanja i Preporuci Vijeća o promicanju automatskog uzajamnog priznavanja kvalifikacija visokog obrazovanja i srednjoškolskog obrazovanja i osposobljavanja te ishoda razdoblja učenja u inozemstvu (8) poziva se na promicanje i olakšavanje transnacionalne suradnje. U Rezoluciji Europskog parlamenta o europskom prostoru obrazovanja: zajednički holistički pristup (9) ističe se potreba za većom suradnjom i poziva na korištenje sinergija između europskog prostora obrazovanja, europskog istraživačkog prostora i europskog prostora visokog obrazovanja.

                  6.

                  U okviru 41 „europskog sveučilišta”, koje podupire program Erasmus+ i dopunjava Obzor 2020. kad je riječ o dimenziji istraživanja i inovacija, i sličnih dugotrajnih modela institucionalizirane suradnje pružaju se korisne pouke usvojene za vrijeme testiranja modela dublje transnacionalne suradnje koji nadilaze postojeće pojedinačne institucijske strategije i ekosustave upravljanja i suradnje. Oni su izvor nadahnuća za širu zajednicu visokog obrazovanja kako bi se potaknule reforme na razini sustava i istodobno omogućila bolja koordinacija europskih politika u području visokog obrazovanja i istraživanja.

                  7.

                  Za potrebe ove Preporuke Vijeća, „europska sveučilišta” jesu sveučilišta koja se financiraju u sklopu programa Erasmus+ uz dopunsku potporu iz programa Obzor kad je riječ o dimenziji istraživanja i inovacija u slučajevima u kojima je to relevantno. Izraz „savezi visokih učilišta” odnosi se na sve druge modele suradnje, kao što su zajednice znanja i inovacija. Cilj je ove Preporuke Vijeća olakšati transnacionalnu suradnju za sva europska visoka učilišta, a ne samo ona koja su podržana u okviru inicijative Europska sveučilišta.

                  8.

                  „Europska sveučilišta” doprinose kvaliteti transnacionalne suradnje međuinstitucijskim strategijama koje kombiniraju učenje i poučavanje, istraživanje, inovacije i prijenos znanja u gospodarstvo i društvo te doprinose promjenama politika i društva.

                  9.

                  Savezi u visokom obrazovanju mogli bi ostvariti korist, na dobrovoljnoj osnovi, od instrumenata institucionalizirane suradnje, poput mogućeg pravnog statusa za saveze visokih učilišta, koji im omogućuju da dijele, prema potrebi, zajedničke financijske, ljudske, digitalne i fizičke resurse i usluge te da vode virtualne međusveučilišne kampuse i interoperabilne platforme za zajedničke digitalne ili kombinirane aktivnosti. U svrhu produbljivanja transnacionalne suradnje u pogledu djelotvorne provedbe usporedne zelene i digitalne tranzicije razvoj interdisciplinarnih modula i združenih diploma na temelju zajednički oblikovanih europskih kriterija, u skladu s instrumentima Bolonjskog procesa, potrebno je dodatno olakšati na nacionalnoj, regionalnoj i institucijskoj razini. Olakšavanjem fleksibilne i uključive mobilnosti i proširenjem primjene inicijative za uvođenje europske studentske iskaznice moglo bi se studentima, pripadnicima akademske zajednice, istraživačima i osoblju pružiti više mogućnosti. Potrebno je dostatno dugoročno postojano financiranje kako bi se izgradili kapaciteti i dosegla željena razina transnacionalne suradnje.

                  10.

                  Za dublju suradnju među visokim učilištima potrebno je riješiti sveobuhvatne izazove. Neometano uspostavljanje, vanjsko osiguravanje kvalitete i akreditiranje združenih transnacionalnih obrazovnih aktivnosti i programa na svim razinama otežano je zbog: razlika u vanjskom osiguravanju kvalitete; nejednake provedbe automatskog uzajamnog priznavanja kvalifikacija i razdoblja studiranja u inozemstvu te povezanih ključnih obveza iz Bolonjskog procesa, uključujući razlike u strukturi studija; razlika u prihvaćanju Europskog pristupa osiguravanju kvalitete združenih studija; razlika u primjeni Europskog sustava prijenosa i prikupljanja bodova (ECTS); te zbog djelomičnog priznavanja virtualnog i kombiniranog učenja. Rješavanjem tih pitanja i osiguravanjem potpune provedbe instrumenata Bolonjskog procesa smanjila bi se administrativna opterećenja, olakšala transnacionalna suradnja i potaknula provedba inovativnih interdisciplinarnih pedagoških metoda diljem različitih zemalja.

                  11.

                  Europska transnacionalna suradnja na institucijskoj razini snažan je instrument za potporu i daljnji razvoj preobrazbe u izvrsna, uključiva, konkurentna, održiva i privlačna visoka učilišta koja ispunjavaju sve svoje misije (obrazovanje, istraživanje, inovacije i pružanje usluga društvu), s koristima u sektoru visokog obrazovanja i izvan njega, radi stvaranja Europe koja se odlikuje znanjem, otpornošću i demokracijom, i u kojima se odražavaju naš europski način života i naše vrijednosti. Transnacionalnu suradnju treba olakšati nizom usklađenih europskih i nacionalnih mjera, djelotvornom provedbom postojećih europskih inicijativa, instrumenata i alata poput inicijative Europska sveučilišta, instrumenata Bolonjskog procesa ili inicijative za uvođenje europske studentske iskaznice, kao i istraživanjem mogućih novih instrumenata. Ti novi instrumenti mogli bi se razviti primjenom postupnog pristupa zajedničkog stvaranja koji visokim učilištima omogućuje jačanje veza i djelotvorniju suradnju preko granica te koji sustavima visokog obrazovanja omogućuje da postanu usklađeniji u korist cjelokupne zajednice visokog obrazovanja, uz stvaranje dodatne vrijednosti u društvu,

            PREPORUČUJE DRŽAVAMA ČLANICAMA
      uz potpuno poštovanje načela supsidijarnosti, institucijske autonomije i akademske slobode, u skladu s nacionalnim okolnostima i u bliskoj suradnji sa svim relevantnim dionicima:

                  1.

                  da pruže mogućnost visokim učilištima da u procesu zajedničkog stvaranja istraže neophodnost, koristi, rizike i izvedivost uspostave instrumenata institucionalizirane suradnje, poput mogućeg pravnog statusa za saveze visokih učilišta, na primjer za „europska sveučilišta”, s ciljem olakšavanja dublje suradnje dijeljenjem ljudskih, tehničkih, podatkovnih, obrazovnih, istraživačkih i inovacijskih kapaciteta, prema potrebi. Omoguće im da eksperimentiraju s različitim mogućnostima dublje suradnje te da na dobrovoljnoj osnovi testiraju postojeće europske instrumente poput Europske grupacije za teritorijalnu suradnju (EGTS) (10) ili Europskog gospodarskog interesnog udruženja (EGIU) (11);

                  2.

                  da, prema potrebi, potaknu visoka učilišta uključena u transnacionalnu suradnju da izvode združene studijske programe i dodjeljuju združene diplome, u skladu s instrumentima Bolonjskog procesa (12), te da im to olakšaju. U tom kontekstu i na temelju rezultata istraživanja kako je utvrđeno u točki 12., ispitaju i olakšaju dodjelu oznake združene europske diplome. Kasnije bi se moglo raditi na mogućoj združenoj diplomi na svim razinama, na temelju zajednički oblikovanih europskih kriterija, koja bi se trebala dodjeljivati na nacionalnoj, regionalnoj ili institucijskoj razini, u skladu s nacionalnim kvalifikacijskim okvirima;

                  3.

                  da visokim učilištima omoguće daljnji razvoj i provedbu, prema potrebi, inovativnih združenih transnacionalnih obrazovnih aktivnosti tako što će im omogućiti i potaknuti ih da testiraju i provedu odgovarajuće pristupe i mjere u vezi s:

                              a)

                              kriterijima za prijem i upis studenata i polaznika programa cjeloživotnog učenja;

                              b)

                              određivanjem jezikâ učenja i poučavanja uz istodobno poštovanje višejezičnosti, prema potrebi;

                              c)

                              udjelom online učenja u cjelokupnoj ponudi obrazovanja; udjelom mobilnosti studenata (fizička, virtualna ili kombinirana) uključene u združenu obrazovnu aktivnost; udjelom i organizacijom stažiranja, aktivnosti učenja temeljenog na radu i interdisciplinarnih pristupa temeljenih na izazovima;

                              d)

                              uključivanjem fleksibilnih načina učenja, poput malih iskustava učenja za koja bi se mogle izdati mikrokvalifikacije (13), prema potrebi;

                              e)

                              pravilima bodovanja i prijenosa bodova te transparentnosti u ocjenjivanju u skladu s Vodičem za korisnike Europskog sustava prijenosa i prikupljanja bodova (ECTS) kao osnovom za transnacionalne združene studijske programe bez dodatnih pravila ili ograničenja;

                              f)

                              upotrebom informacija o vanjskom osiguravanju kvalitete europskih programa visokog obrazovanja i/ili visokih učilišta u skladu sa Standardima i smjernicama za osiguravanje kvalitete u Europskom prostoru visokog obrazovanja (ESG), sadržanih u Bazi podataka rezultata vanjskog osiguravanja kvalitete (DEQAR) radi provedbe automatskog uzajamnog priznavanja (14) za potrebe daljnjeg učenja, u suradnji s Nacionalnim informacijskim centrima za akademsko priznavanje;

                              g)

                              omogućavanjem, prema potrebi, priznavanja prethodnog učenja i vrednovanja neformalnog i informalnog učenja na temelju transparentnih i pravednih zahtjeva kvalitete te organizacijom odgovarajućeg vrednovanja polaznika i dodjeljivanjem relevantnih bodova za takvo učenje;

                              h)

                              omogućavanjem, prema potrebi, veće fleksibilnosti pri definiranju predloška njihovih združenih diploma pri izvođenju združenih transnacionalnih studijskih programa;

                  4.

                  da podupru ugrađenu mobilnost u združenim transnacionalnim obrazovnim programima:

                              a)

                              da podupru visoka učilišta u sustavnijem i fleksibilnijem ugrađivanju mobilnosti (fizičke, virtualne ili kombinirane) u svoje združene obrazovne programe na svim razinama kako bi veći broj studenata, uključujući polaznike s manje mogućnosti ili iz udaljenih područja kao što su najudaljenije regije, pripadnika akademske zajednice i istraživača mogao ostvariti korist od dinamike integrirane suradnje u području visokog obrazovanja te kako bi se promicala uravnotežena cirkulacija talenata;

                              b)

                              da podupru digitalizaciju upravljanja mobilnošću u multilateralnim partnerstvima, posebno standardizaciju i digitalizaciju poslovnih procesa za potpisivanje multilateralnih međuinstitucijskih sporazuma, među ostalim proširenjem inicijative za uvođenje europske studentske iskaznice;

                              c)

                              da rade na usklađenijim pristupima mobilnosti u svrhu učenja, prema potrebi, u pogledu sustavâ prijema i upisa, sustavâ ocjenjivanja, akademskih kalendara, sustava školarina, pristupa objektima visokih učilišta i njihove upotrebe ljeti/za vrijeme praznika;

                  5.

                  da doprinose održavanju izravne ili neizravne financijske potpore za dublju transnacionalnu institucijsku suradnju u visokom obrazovanju, među ostalim za „europska sveučilišta”:

                              a)

                              da podupiru sve vrste visokih učilišta u njihovu sudjelovanju u takvoj dubokoj institucijskoj transnacionalnoj suradnji, prema potrebi;

                              b)

                              da među visokim učilištima promiču i razvijaju kulturu kvalitetne transnacionalne suradnje njezinim uključivanjem u nacionalne politike i određivanje prioriteta i njezinim poticanjem, prema potrebi;

                              c)

                              da mobiliziraju dostupne izvore financiranja na regionalnoj i nacionalnoj razini i razini EU-a (15) za sudjelovanje visokih učilišta u „europskim sveučilištima”, uzimajući pritom u obzir različite nacionalne sustave financiranja, kako bi, ako je to moguće, pružile jednaku potporu kao Erasmus+ ili je nadopunile, što se na sinergijski način nadopunjuje potporom iz programa Obzor Europa;

                  6.

                  da promiču i štite temeljna načela institucijske autonomije kao preduvjeta za uspostavu zajedničkih sustava upravljanja radi dublje transnacionalne suradnje u pristupu „odozdo prema gore”; da visokim učilištima omoguće da samostalno donose odluke o unutarnjom upravljanju i o financijskim, kadrovskim i akademskim pitanjima, da štite akademske slobode i da aktivno uključuju akademsko osoblje i studentske predstavnike u donošenje odluka povezanih s njihovom ustanovom;

                  7.

                  da ojačaju uzajamno povjerenje vanjskim osiguravanjem kvalitete i akreditiranjem združenih obrazovnih programa i drugih oblika zajedničke ponude obrazovanja u okviru modela institucijske transnacionalne suradnje, među ostalim u okviru „europskih sveučilišta” u skladu s Europskim standardima i smjernicama (ESG):

                              a)

                              da nastoje u što većoj mjeri primjenjivati vanjsko osiguravanje kvalitete na temelju institucije. Time bi se moglo doprinijeti razvoju stvarne institucijske kulture kvalitete koja dovodi do veće odgovornosti i usklađenosti sustava širom Europe te se nastavlja na postojeće alate i okvire u kontekstu europskog prostora obrazovanja, europskog istraživačkog prostora i Europskog prostora visokog obrazovanja;

                              b)

                              da razmotre mogućnost dopuštanja samoakreditacije studijskih programa, prema potrebi, na temelju institucijskog osiguravanja kvalitete kako bi se poduprla samoodgovornost visokih učilišta;

                              c)

                              da u zemljama koje se oslanjaju na vanjsko osiguravanje kvalitete na temelju studijskog programa razmotre mogućnost:

                                          i)

                                          omogućavanja potpune provedbe Europskog pristupa osiguravanju kvalitete združenih studija (16);

                                          ii)

                                          osiguravanja da vanjsko vrednovanje združenih transnacionalnih studijskih programa može provoditi jedna agencija registrirana u Europskom registru za osiguravanje kvalitete u visokom obrazovanju (EQAR) (17) i da se ishodi vrednovanja automatski prihvaćaju u svim drugim relevantnim sustavima visokog obrazovanja bez dodatnih nacionalnih zahtjeva; i

                                          iii)

                                          osiguravanja da ponovna akreditacija združenih transnacionalnih studijskih programa slijedi pravila Europskih standarda i smjernica i Europski pristup (18);

                  8.

                  da podupiru, prema potrebi, razvoj visokokvalitetnog virtualnog suradničkog učenja u skladu s Općom uredbom o zaštititi podatka kao sastavnog dijela poučavanja, učenja i istraživanja kako bi se potaknula i olakšala uključiva transnacionalna suradnja usmjerena na studente koja dopunjava interakcije uživo, a posebno:

                              a)

                              da podupru visoka učilišta u razvoju virtualnih i online suradničkih međunarodnih modela učenja kao sastavnog dijela kombiniranog učenja, među ostalim preuzimanjem obveza vođenja, strateškim planiranjem, intenzivnim i međunarodnim pedagoškim obrazovanjem i uslugama potpore;

                              b)

                              da podupru visoka učilišta u tome da u postupku vrednovanja karijere vrednuju i priznaju vrijeme koje su pripadnici akademske zajednice proveli razvijajući nove inovativne pedagoške metode i nove istraživačke prakse u okviru transnacionalne suradnje, prema potrebi;

                              c)

                              da podupru modele institucionalizirane suradnje, uključujući „europska sveučilišta”, u njihovim nastojanjima da udruže stručno znanje i resurse kako bi razvili i proveli zajedničke digitalne strategije i zajedničku interoperabilnu infrastrukturu informacijskih tehnologija, primjerice davanjem uzajamnog pristupa internetskim okruženjima za učenje i istraživanje, sustavima za upravljanje učenjem, digitalnim knjižnicama ili platformama s masovnim otvorenim internetskim tečajevima (MOOC), uslugama osposobljavanja i potpore te neometanog pristupa vidljivim, dostupnim, interoperabilnim i ponovno upotrebljivim (FAIR) podacima i drugim interoperabilnim uslugama;

                              d)

                              da podupru testiranje i pokretanje pilot-projekata rješenja otvorenog koda kako bi se riješili zajednički izazovi i tako doprinijelo interoperabilnosti, digitalnoj spremnosti, suverenitetu nad podacima i odgovornosti sustavâ visokog obrazovanja;

                  9.

                  da podupru visoka učilišta u razvoju združenih interdisciplinarnih transnacionalnih obrazovnih aktivnosti na svim razinama (kratki studij, preddiplomski, diplomski i doktorski studij):

                              a)

                              da omoguće i olakšaju provedbu transnacionalnih pristupa temeljenih na izazovima u kojima polaznici iz različitih disciplina, kultura i zemalja surađuju s istraživačima, trgovačkim društvima, gradovima, regijama, nevladinim organizacijama i lokalnim zajednicama kako bi pronašli kreativna i inovativna rješenja za globalne i zajedničke izazove;

                              b)

                              a potaknu pružanje prilika za visokokvalitetno cjeloživotno učenje svima kako bi se olakšali usavršavanje i prekvalifikacija, s naglaskom na najtraženijim područjima na tržištu rada, čime se doprinosi njihovu osobnom i profesionalnom razvoju;

                  10.

                  da potaknu visoka učilišta da uključe polaznike, pripadnike akademske zajednice, istraživače i osoblje u upravljanje strukturama za transnacionalnu suradnju među visokim učilištima, uzimajući pritom u obzir postojeće demokratske elemente akademskog samoupravljanja, posebno:

                              a)

                              da potaknu visoka učilišta da osiguraju da se u njihovim upravljačkim strukturama odražava sve veća raznolikost polaznika i osoblja, kao i njihova različita poslovna i obrazovna iskustva, u skladu s načelima uključivosti i ravnopravnosti;

                              b)

                              da podupru izgradnju kapaciteta za snažno i djelotvorno vodstvo kao važan pokretač holističke institucijske transnacionalne suradnje;

                              c)

                              da promiču rodnu ravnotežu na svim razinama upravljačkih struktura;

                              d)

                              da omoguće prilike za uzajamno učenje kako bi se potaknule i poduprle inicijative u sklopu kojih visoka učilišta mogu dijeliti iskustva, zajednički učiti i razmjenjivati znanja.

                        Preporučuje se da države članice provedu ovu Preporuku što je prije moguće. Pozivaju se da obavijeste Komisiju do [umetnuti datum 12 mjeseci nakon što Vijeće donese Preporuku] o odgovarajućim mjerama koje se trebaju poduzeti na odgovarajućoj razini kako bi se poduprli ciljevi ove Preporuke kao ključni koraci prema uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025.

         POZIVA KOMISIJU

      uz potpuno poštovanje načela supsidijarnosti, institucijske autonomije i akademske slobode, u skladu s nacionalnim okolnostima i u bliskoj suradnji s državama članicama i svim relevantnim dionicima da:

                  11.

                  istodobno s analizom pokrenutih studija i drugim pripremnim radom podupre države članice i visoka učilišta u testiranju upotrebe postojećih europskih instrumenata od 2022. nadalje kao koraka prema olakšavanju dublje, dugoročne i fleksibilne transnacionalne suradnje i u ispitivanju potrebe za instrumentima institucionalizirane suradnje, poput mogućeg pravnog statusa za saveze visokih učilišta, te ispitivanja izvedivosti tih instrumenata. Takvi instrumenti, koji se trebaju upotrebljavati na dobrovoljnoj osnovi, trebali bi olakšati dijeljenje kapaciteta i podataka te razmjenu osoblja, prema potrebi, kao i provedbu združenih studijskih programa, u cilju dodjele združenih diploma na razini saveza, uključujući združenu diplomu na temelju zajednički oblikovanih europskih kriterija;
                  na temelju rezultata pripremnog rada i pilot-projekata u okviru programa Erasmus+ u svakom koraku izvijesti Vijeće radi daljnje odluke;

                  12.

                  u bliskoj suradnji s državama članicama, visokim učilištima, studentskim organizacijama i dionicima istraži mogućnosti i korake koje je potrebno poduzeti u svrhu moguće združene diplome na temelju zajedničkog skupa zajednički oblikovanih europskih kriterija. Ta diploma, koja se dodjeljuje, na dobrovoljnoj osnovi, na nacionalnoj, regionalnoj ili institucijskoj razini, mogla bi potvrditi ishode učenja ostvarene u sklopu transnacionalne suradnje „kombiniranjem studija u nekoliko zemalja EU-a” (19), i nudila bi se, primjerice, u okviru „europskih sveučilišta”. Trebalo bi je biti jednostavno izdati, pohraniti, podijeliti, provjeriti i potvrditi njezinu autentičnost te bi se trebala priznavati u cijelom EU-u. Temeljit će se na provedbi instrumenata Bolonjskog procesa u državama članicama i poticat će tu provedbu.

                              a)

                              u sklopu programa Erasmus+ 2022. kao pilot-projekt pokrene razradu i provedbu europskih kriterija za dodjelu oznake združene europske diplome. Takva oznaka izdavala bi se kao dopunska potvrda uz kvalifikacije koje su stekli studenti koji su završili združene studijske programe koji se provode u kontekstu transnacionalne suradnje nekoliko visokih učilišta;

                              b)

                              na temelju rezultata tog pripremnog rada u svakom koraku izvijesti Vijeće radi daljnje odluke prema mogućoj združenoj diplomi na temelju zajednički oblikovanih europskih kriterija, u skladu s instrumentima Bolonjskog procesa;

                  13.

                  nastoji ostvariti daljnji razvoj inicijative Europska sveučilišta slijedeći pristup „odozdo prema gore” putem programa Erasmus+, na temelju glavnih ishoda preispitivanja u sredini programskog razdoblja prvih saveza. Da od 2022. osigura održivo financiranje za uspješna „europska sveučilišta” nakon raspisivanja konkurentnog i kvalitativnog poziva na podnošenje prijedloga te omogući stvaranje novih „europskih sveučilišta”, na temelju načela zemljopisne ravnoteže, uključivosti, visoke kvalitete i izvrsnosti. Da do 2024. testira sinergiju s programom Obzor Europa za dimenziju istraživanja i inovacija i moguće s drugim programima EU-a, u okviru njihovih pravnih osnova. Da iskoristi preispitivanje programâ VFO-a u sredini programskog razdoblja kako bi se razmotrili načini kako omogućiti moguće inovativne pristupe za bolju zajedničku mobilizaciju izvora financiranja sredstvima EU-a, iskorištavajući moguću sinergiju s regionalnim i nacionalnim fondovima;

                  14.

                  podupre, u bliskoj suradnji s državama članicama, proširenje inicijative za uvođenje europske studentske iskaznice, a posebno digitalizaciju poslovnih procesa u kojima sudjeluje više potpisnika i provode se višestruke razmjene podataka, kako bi se smanjilo administrativno opterećenje povezano s upravljanjem mobilnošću i razmjenama studenata i osoblja koji su sastavni dio transnacionalnih partnerstva visokih učilišta;

                  15.

                  do sredine 2022. osigura sveobuhvatan plan u kojem se navode ključne etape i uključene stručne skupine, u cilju zajedničkog osmišljavanja novih instrumenata s državama članicama i relevantnim dionicima. Plan bi trebalo redovito ažurirati.

            Komisija se poziva da analizira i ocijeni napredak u provedbi ove Preporuke, kao i njezinu primjenu u kontekstu rada na provedbi strateškog okvira za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire, primjenom postojećih relevantnih okvira Unije za praćenje i izvješćivanje u suradnji s državama članicama i nakon savjetovanja s uključenim dionicima, te da podnese izvješće Vijeću u roku od pet godina od datuma donošenja.

         Sastavljeno u Luxembourgu 5. travnja 2022.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  SL C 66, 26.2.2021., str. 1.

         (3)  SL C 221, 10.6.2021., str. 14.

         (4)  9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Preporuka Vijeća (EU) 2021/2122 od 26. studenoga 2021. o Paktu za istraživanje i inovacije u Europi (SL L 431, 2.12.2021., str. 1).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  SL C 444, 10.12.2018., str. 1.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Uredba (EZ) br. 1082/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o Europskoj grupaciji za teritorijalnu suradnju (EGTS) (SL L 210, 31.7.2006., str. 19.).

         (11)  Uredba Vijeća (EEZ) br. 2137/85 od 25. srpnja 1985. o Europskom gospodarskom interesnom udruženju (EGIU) (SL L 199, 31.7.1985., str. 1.).

         (12)  Instrumenti Bolonjskog procesa obuhvaćaju Europski sustav prijenosa i prikupljanja bodova (ECTS), dopunsku ispravu o studiju, sveobuhvatne i nacionalne kvalifikacijske okvire, Europske standarde i smjernice za osiguravanje kvalitete visokog obrazovanja (ESG), Europski pristup osiguravanju kvalitete združenih studija, Europski registar za osiguravanje kvalitete u visokom obrazovanju (EQAR) i Bazu podataka rezultata vanjskog osiguravanja kvalitete (DEQAR). U obzir se može uzeti i Konvencija o priznavanju visokoškolskih kvalifikacija u području Europe („Lisabonska konvencija o priznavanju”).

         (13)  „Iako se njima ne odstupa od temeljnog načela programâ koji završavaju stjecanjem cjelovite kvalifikacije i ne dovodi ga se u pitanje, mikrokvalifikacije bi mogle biti korisne u ostvarivanju više prilika za učenje prilagođenih netradicionalnim polaznicima i potražnji za novim vještinama na tržištu rada”, Zaključci Vijeća o inicijativi Europska sveučilišta – Povezivanje visokog obrazovanja, istraživanja, inovacija i društva: otvaranje puta prema novoj dimenziji europskog visokog obrazovanja (SL C 221, 10.6.2021., str. 14.).

         (14)  Kako je definirano u Preporuci Vijeća od 26. studenoga 2018. o promicanju automatskog uzajamnog priznavanja kvalifikacija visokog obrazovanja i srednjoškolskog obrazovanja i osposobljavanja te ishoda razdoblja učenja u inozemstvu (SL C 444, 10.12.2018., str. 1.).

         (15)  Kao što su Europski fond za regionalni razvoj, Europski socijalni fond+, Mehanizam za oporavak i otpornost i fond InvestEU.

         (16)  Tim pristupom, koji su ministri Europskog prostora visokog obrazovanja odobrili u svibnju 2015., nastoji se ukloniti znatnu prepreku razvoju združenih studijskih programa tako što se postavljaju standardi za te programe utemeljeni na dogovorenim alatima Europskog prostora visokog obrazovanja, bez primjene dodatnih nacionalnih kriterija.

         (17)  U skladu s Europskim pristupom osiguravanju kvalitete združenih studija, ako neka od visokih učilišta koja surađuju zahtijevaju vanjsko osiguravanje kvalitete na razini programa (npr. obvezni su akreditacija ili vrednovanje programa), ona bi trebala odabrati odgovarajuću agenciju za osiguravanje kvalitete s popisa agencija registriranih u okviru EQAR-a. Agencija će provesti jedinstveno vrednovanje ili akreditaciju cijelog združenog studijskog programa. Rezultat se treba prihvatiti u svim zemljama Europskog prostora visokog obrazovanja i, ovisno o nacionalnom pravnom okviru, odluka o vanjskom osiguravanju kvalitete trebala bi stupiti na snagu ili biti priznata u svim zemljama u kojima se program izvodi. EQAR je službeni registar nacionalnih agencija za vanjsko osiguravanje kvalitete koje ispunjavanju obveze iz Bolonjskog procesa.

         (18)  Standard ESG-a 1.10: Ustanove bi trebale periodički prolaziti postupke vanjskog osiguravanja kvalitete u skladu s ESG-om. Europski pristup (9. Periodičnost): Združeni studijski program trebao bi biti preispitivan periodički svakih šest godina, što bi trebalo biti navedeno u objavljenoj odluci.

         (19)  Zaključci Europskog vijeća, 14. prosinca 2017. (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Preporuka Europske središnje banke od 5. travnja 2022. Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Národná banka Slovenska (ESB/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 160/9

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 5. travnja 2022.
      Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Národná banka Slovenska
      (ESB/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Središnja banka Národná banka Slovenska izabrala je 2017. društvo Deloitte Audit s.r.o. kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2017. do 2020., s mogućnošću produljenja mandata na financijske godine od 2021. do 2023 (1).

                  (3)

                  Mandat društva Deloitte Audit s.r.o. prestao je s revizijom za financijsku godinu 2020. u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2017/1849 (2) i središnja banka Národná banka Slovenska produljila je mandat društvu Deloitte Audit s.r.o. na financijsku godinu 2021.

                  (4)

                  Produljenje mandata društvu Deloitte Audit s.r.o. prestalo je s revizijom za financijsku godinu 2021. u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2021/1169 (3).

                  (5)

                  Središnja banka Národná banka Slovenska namjerava produljiti mandat društvu Deloitte Audit s.r.o. na financijske godine 2022. i 2023. To je produljenje moguće u skladu s ugovornim pogodbama između središnje banke Národná banka Slovenska i društva Deloitte Audit s.r.o.

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se društvo Deloitte Audit s.r.o. imenuje za vanjskog revizora središnje banke Národná banka Slovenska za financijske godine 2022. i 2023.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 5. travnja 2022.

               Predsjednica ESB-a

            Christine LAGARDE

         (1)  Preporuka ESB/2017/27 Europske središnje banke od 8. rujna 2017. Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke Národná banka Slovenska (SL C 310, 19.9.2017., str. 1.).

         (2)  Odluka Vijeća (EU) 2017/1849 od 10. listopada 2017. o izmjeni Odluke 1999/70/EZ o vanjskim revizorima nacionalnih središnjih banaka u pogledu vanjskih revizora središnje banke Národná banka Slovenska (SL L 264, 13.10.2017., str. 5.).

         (3)  Odluka Vijeća (EU) 2021/1169 od 13. srpnja 2021. o izmjeni Odluke 1999/70/EZ o vanjskim revizorima nacionalnih središnjih banaka u pogledu vanjskih revizora središnje banke Národná banka Slovenska (SL L 255, 16.7.2021., str. 1.).


title: Preporuka Vijeća od 19. travnja 2022. o konverziji novčanica hrivnje u valutu država članica domaćina u korist raseljenih osoba iz Ukrajine 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 166/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 19. travnja 2022.
      o konverziji novčanica hrivnje u valutu država članica domaćina u korist raseljenih osoba iz Ukrajine
      (2022/C 166/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292. prvu i drugu rečenicu u vezi s člankom 78. stavkom 2. točkom (c),
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Od ruske invazije na Ukrajinu u Europsku uniju je u samo nekoliko tjedana stiglo više od 4 milijuna ljudi. Nikad dosad u Uniju nije došlo toliko ljudi u tako kratkom vremenu.

                  (2)

                  Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2022/382 (1) utvrđeno je postojanje masovnog priljeva raseljenih osoba iz Ukrajine zbog oružanog sukoba te je uvedena privremena zaštita raseljenih osoba iz Ukrajine.

                  (3)

                  Raseljene osobe koje uživaju privremenu zaštitu ili odgovarajuću zaštitu na temelju nacionalnog prava, u skladu s Direktivom 2001/55/EZ (2) i Provedbenom odlukom (EU) 2022/382, imaju hitne potrebe za likvidnošću kako bi pokrile osnovne troškove. Mnoge od njih stigle su s novčanicama hrivnje te nailaze na velike poteškoće pri konverziji tih novčanica u valutu države članice domaćina.

                  (4)

                  Narodna banka Ukrajine suspendirala je konverziju novčanica hrivnje u gotovinu u stranoj valuti kako bi zaštitila ograničene devizne pričuve Ukrajine.

                  (5)

                  Kreditne institucije u državama članicama nisu voljne provesti operacije konverzije valuta zbog ograničene konvertibilnosti novčanica hrivnje i izloženosti tečajnom riziku.

                  (6)

                  Neke države članice razmatraju uvođenje nacionalnih programa potpore za konverziju ograničenog iznosa hrivnji po raseljenoj osobi, uz fiksnu stopu.

                  (7)

                  Trebalo bi olakšati konverziju novčanica hrivnje u valutu država članica domaćina kako bi se raseljenim osobama iz Ukrajine pružila potpora u zadovoljavanju njihovih potreba, osobito tijekom putovanja unutar Unije.

                  (8)

                  Narodna banka Ukrajine obratila se nizu država članica kako bi uvele nacionalne programe za kupnju novčanica hrivnje po službenom deviznom tečaju.

                  (9)

                  Trebalo bi promicati koordinirani pristup u pogledu nacionalnih programa koje uvode države članice kako bi se raseljenim osobama iz Ukrajine omogućili jednaki uvjeti za konverziju novčanica hrivnje u valutu države članice domaćina, kako bi se uspostavili jednaki uvjeti za kreditne institucije te kako bi se spriječilo moguće špekulativno ponašanje na tržištu.

                  (10)

                  U skladu s člankom 3. Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU), Irska je pismom od 11. travnja 2022. obavijestila da želi sudjelovati u donošenju i primjeni ove Preporuke.

                  (11)

                  U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog UEU-u i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju ne primjenjuje,

            UZ POŠTOVANJE NACIONALNIH NADLEŽNOSTI I UZIMAJUĆI U OBZIR NACIONALNE OKOLNOSTI I PRAKSE, PREPORUČUJE:
      CILJ I PODRUČJE PRIMJENE

                  1.

                  Cilj je ove Preporuke raseljenim osobama iz Ukrajine koje imaju pravo na privremenu zaštitu ili odgovarajuću zaštitu u skladu s nacionalnim pravom u smislu članka 2. Provedbene odluke Vijeća (EU) 2022/382 olakšati konverziju novčanica hrivnje u valutu država članica domaćina.

            KLJUČNA PREPORUKA

                  2.

                  Država članica trebala bi uspostaviti nacionalni program za olakšavanje konverzije novčanica hrivnje u svoju nacionalnu valutu koji ima sljedeće karakteristike:

                              (a)

                              raseljena osoba koja predoči dokaz o pravu na privremenu zaštitu kako je predviđeno Direktivom 2001/55/EZ ili na odgovarajuću zaštitu u skladu s nacionalnim pravom kako je navedeno u Provedbenoj odluci (EU) 2022/382, kao što je onaj iz Komunikacije Komisije 2022/C 126 I/01 (3), trebala bi moći konvertirati novčanice hrivnje u valutu države članice domaćina. U slučaju raseljenih maloljetnih osoba bez pratnje takvu konverziju trebao bi izvršiti zastupnik predviđen u članku 16. stavku 1. Direktive 2001/55/EZ;

                              (b)

                              trebalo bi utvrditi najviše iznose hrivnji po raseljenoj osobi koji se mogu konvertirati. Uzimajući u obzir nacionalne okolnosti, takvi najviši iznosi trebali bi biti 10 000 hrivnji ili manje po raseljenoj osobi;

                              (c)

                              trebalo bi omogućiti da se konverzija provodi bez naknada;

                              (d)

                              primjenjivi devizni tečaj trebao bi biti službeni tečaj koji objavljuje Narodna banka Ukrajine;

                              (e)

                              nacionalni program trebao bi trajati najmanje tri mjeseca.

            DODATNE PREPORUKE

                  3.

                  Kako bi se zajamčio djelotvoran pristup programu konverzije, države članice trebale bi nastojati na najbolji način iskoristiti mrežu kreditnih institucija sudionica u programu konverzije za provedbu tog programa. Kako bi se osiguralo poštovanje najvišeg iznosa po raseljenoj osobi, države članice trebale bi razmotriti postizanje dogovora s kreditnim institucijama sudionicama o načinu evidentiranja i provjere identiteta svake raseljene osobe koja se koristi programom konverzije.

                  4.

                  Kako bi se zajamčilo dobro financijsko upravljanje, države članice trebale bi prema potrebi predvidjeti postizanje dogovora s Narodnom bankom Ukrajine o modalitetima za buduću konverziju novčanica hrivnje.

         Sastavljeno u Bruxellesu 19. travnja 2022.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  Provedbena odluka Vijeća (EU) 2022/382 od 4. ožujka 2022. o utvrđivanju postojanja masovnog priljeva raseljenih osoba iz Ukrajine u smislu članka 5. Direktive 2001/55/EZ koja ima učinak uvođenja privremene zaštite (SL L 71, 4.3.2022., str. 1.).

         (2)  Direktiva Vijeća 2001/55/EZ od 20. srpnja 2001. o minimalnim standardima za dodjelu privremene zaštite u slučaju masovnog priljeva raseljenih osoba te o mjerama za promicanje uravnoteženih napora država članica pri prihvatu i snošenju posljedica prihvata tih osoba (SL L 212, 7.8.2001., str. 12.).

         (3)  Komunikacija Komisije 2022/C 126 I/01 o operativnim smjernicama za provedbu Provedbene odluke Vijeća 2022/382 o utvrđivanju postojanja masovnog priljeva raseljenih osoba iz Ukrajine u smislu članka 5. Direktive 2001/55/EZ koja ima učinak uvođenja privremene zaštite (SL C 126 I, 21.3.2022., str. 1.).


               5.5.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 184/170

      P9_TA(2021)0431
      Politički odnosi i suradnja EU-a i Tajvana
      Preporuka Europskog parlamenta Vijeću od 21. listopada 2021. potpredsjedniku Komisije / Visokom predstavniku Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku o političkim odnosima i suradnji EU-a i Tajvana (2021/2041(INI))
      (2022/C 184/14)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir godišnja izvješća Europskog parlamenta o ZVSP-u i njihove dijelove koji se odnose na odnose EU-a i Tajvana,

                  —

                  uzimajući u obzir mehanizam dijaloga o industrijskoj politici između EU-a i Tajvana, uspostavljen 2015.,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 9. listopada 2013. o trgovinskim odnosima EU-a i Tajvana (1),

                  —

                  uzimajući u obzir sudjelovanje Tajvana u Europskoj poduzetničkoj mreži, Europskoj platformi za suradnju klastera i dijalogu o digitalnom gospodarstvu,

                  —

                  uzimajući u obzir priopćenje ministara vanjskih poslova i razvoja skupine G7 od 5. svibnja 2021., a posebno odjeljak o potpori smislenom sudjelovanju Tajvana u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji i Svjetskoj zdravstvenoj skupštini,

                  —

                  uzimajući u obzir sporazume o suradnji u borbi protiv trgovinskih prijevara i provedbu međunarodnih standarda dobrog poreznog upravljanja u Tajvanu od 2017.,

                  —

                  uzimajući u obzir uspješnu suradnju Tajvana i njegovo sudjelovanje u okvirnim programima Europske unije (EUFP),

                  —

                  uzimajući u obzir savjetovanje o radu između EU-a i Tajvana uspostavljeno 2018.,

                  —

                  uzimajući u obzir ukidanje viza EU-a za nositelje tajvanske putovnice od 2011.,

                  —

                  uzimajući u obzir politiku EU-a o „jedinstvenoj Kini”,

                  —

                  uzimajući u obzir zajedničku izjavu čelnika SAD-a i Japana od 16. travnja 2021.,

                  —

                  uzimajući u obzir zajedničku izjavu čelnika SAD-a i Republike Koreje od 21. svibnja 2021.,

                  —

                  uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 10. lipnja 2020. naslovljenu „Suzbijanje dezinformacija o bolesti COVID-19 – Ispravljanje činjenica” (JOIN(2020)0008),

                  —

                  uzimajući u obzir zaključke Vijeća od 16. travnja 2021. o Strategiji EU-a za suradnju u indo-pacifičkoj regiji,

                  —

                  uzimajući u obzir zajedničku komunikaciju Komisije i Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku od 16. rujna 2021. o Strategiji EU-a za suradnju u indo-pacifičkoj regiji (JOIN(2021)0024),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 118. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za vanjske poslove (A9-0265/2021),

                  A.

                  budući da su EU i Tajvan partneri sličnih nazora koji dijele zajedničke vrijednosti slobode, demokracije, ljudskih prava i vladavine prava;

                  B.

                  budući da kontinuirano iskazivanje ratobornosti i „sive” aktivnosti Kine prema Tajvanu, kao i druge vrste provokacija kao što su špijuniranje, kibernapadi i preotimanje talenata, predstavljaju ozbiljnu prijetnju statusu quo između Tajvana i Kine, kao i miru i stabilnosti u indo-pacifičkoj regiji, te mogu dovesti do opasne eskalacije; budući da je tajvanski ministar obrane Chiu Kuo-cheng izjavio da bi Kina, s obzirom na kontinuirano i znatno jačanje njezinih kapaciteta, do 2025. mogla biti stanju izvršiti „potpunu” invaziju Tajvana; budući da su napetosti između Kine i Tajvana najizraženije u zadnjih 40 godina, s obzirom na to da je Kina od 1. listopada 2021. u identifikacijsku zonu protuzračne obrane Tajvana uputila 150 borbenih zrakoplova, uključujući lovačke zrakoplove i bombardere koji mogu nositi nuklearno oružje; budući da je ta regija od velike važnosti za EU, i zato što se u njoj nalaze brojni bliski partneri i zato što jedna od država članica, Francuska, u toj regija ima svoje prekomorske teritorije;

                  C.

                  budući da se EU 2016. obvezao upotrijebiti sve dostupne kanale za poticanje inicijativa usmjerenih na promicanje dijaloga, suradnje i izgradnje povjerenja između obiju strana Tajvanskog tjesnaca; budući da ta nastojanja dosad nisu ostvarena;

                  D.

                  budući da je kineski predsjednik Xi Jinping 9. listopada 2021. izjavio da će nastaviti raditi na „ponovnom ujedinjenju” navodno mirnim putem, ali i da je upozorio da su najveća prepreka takvom ujedinjenju snage koje se zalažu za neovisnost Tajvana; budući da ratoborne izjave i djelovanja Kine ozbiljno dovode u pitanje navedeni miroljubiv pristup; budući da, prema istraživanju koje je u srpnju 2021. objavio Centar za izborne studije Nacionalnog sveučilišta Chengchi u Taipeiu, samo 1,5 % tajvanskog stanovništva podržava ujedinjenje s kontinentalnom Kinom što je prije moguće, dok velika većina podržava status quo, barem kratkoročno;

                  E.

                  budući da se pokazalo da su napori koje Tajvan ulaže u ograničavanje širenja koronavirusa među najučinkovitijima na svijetu; budući da su napori Tajvana da tijekom pandemije u različitim poljima aktivno doprinese općem dobru međunarodne zajednice, uključujući brojnim međunarodnim studijama, opipljiv primjer da se Tajvan ponaša kao partner i dokaz da ga treba tretirati kao takvog; budući da to pokazuje da Tajvan međunarodnoj zajednici može pružiti jednako vrijedan doprinos u suočavanju s brojnim drugim izazovima našeg doba; budući da nedavni porast slučajeva zaraze bolešću COVID-19, manjak cjepiva i uplitanje Kine u napore Tajvana da ih izravno nabavi izazivaju ozbiljnu zabrinutost;

                  F.

                  budući da je EU i dalje najveći izvor izravnih stranih ulaganja u Tajvan, s ukupnom vrijednošću od 48 milijardi EUR do 2019., što čini 31 % ulaznih izravnih stranih ulaganja Tajvana; budući da postoji znatan potencijal za povećanje izravnih stranih ulaganja Tajvana u EU-u; budući da Tajvan dominira tržištima proizvodnje poluvodiča jer njegovi proizvođači proizvode oko 50 % poluvodiča u svijetu;

                  G.

                  budući da položaj Tajvana, njegova ključna uloga u globalnim lancima opskrbe visoke tehnologije i demokratski način života čine tu zemlju strateški važnom za europske demokracije;

                  H.

                  budući da je ukupni iznos bilateralne trgovine između EU-a i Tajvana dosegnuo 51 milijardu EUR u 2019., pri čemu je Tajvan peti po veličini trgovinski partner EU-a u Aziji i 15. najveći trgovinski partner EU-a u svijetu;

                  1.

                  preporučuje potpredsjedniku Komisije / Visokom predstavniku Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Komisiji da:

                              (a)

                              blisko surađuje s državama članicama kako bi se intenzivirali politički odnosi između EU-a i Tajvana te kako bi se postiglo sveobuhvatno i pojačano partnerstvo, u okviru politike EU-a o „jedinstvenoj Kini”; smatra Tajvan ključnim partnerom i demokratskim saveznikom u indo-pacifičkoj regiji s obzirom na to da je riječ o zemlji koja je samostalno razvila snažnu demokraciju i tehnološki napredno gospodarstvo te koja može doprinijeti održavanju poretka utemeljenog na pravilima u okruženju koje karakterizira sve jače suparništvo među velikim silama;

                              (b)

                              hitno izradi procjenu učinka, provede javno savjetovanje i utvrđivanje opsega bilateralnog sporazuma o ulaganju s tajvanskim vlastima kao pripremu za pregovore o produbljivanju bilateralnih gospodarskih veza, s obzirom da bi takav sporazum doveo do smanjenja zahtjeva u pogledu „vlastitog sadržaja” europskih investitora i proizvođača u Tajvanu; u kontekstu regionalne dinamike vodi računa o važnosti trgovinskih i gospodarskih odnosa između EU-a i Tajvana, među ostalim o pitanjima koja se odnose na multilateralizam i WTO, tehnologiju i javno zdravlje, kao i na osnovnu suradnju u pogledu ključnih zaliha kao što su poluvodiči; potakne Tajvan da poveća ulaganja u EU i konstatira da je Tajvan punopravni član WTO-a;

                              (c)

                              izrazi ozbiljnu zabrinutost zbog kontinuiranog ratobornog stava Kine prema Tajvanu i pritisaka na Tajvan, što se posebno odražava znatnim ulaganjima Kine u vojne kapacitete, njezinim ofanzivnim vojnim vježbama i čestim kršenjima identifikacijske zone protuzračne obrane Tajvana; pozove Kinu da odmah prekine s kontinuiranim upadima u identifikacijsku zonu protuzračne obrane Tajvana, posebno s obzirom na to da je između 1. i 4. listopada 2021. zabilježeno oko 150 upada njezinih zrakoplova u tu zonu, među ostalim i lovačkih zrakoplova; upozori na provokativnu kinesku retoriku koja odražava naizgled proturječne namjere – želju da se Tajvan podvrgne totalitarnoj vlasti Komunističke partije Kine (KPK), istovremeno tvrdeći da se želi mirni razvoj odnosa s Tajvanom – te da ustraje u tome da do bilo kakve promjene u odnosima između Tajvana i Kine ne smije doći jednostrano niti protiv volje tajvanskih građana; potiče EU i države članice da preuzmu proaktivnu ulogu i surađuju s međunarodnim partnerima sličnih nazora u cilju mira i stabilnosti u Tajvanskom tjesnacu te uspostave partnerstva s demokratskom vladom Tajvana;

                              (d)

                              iskaže ozbiljnu zabrinutost zbog stanja u Istočnom i Južnom kineskom moru i snažno se usprotivi svim jednostranim pokušajima promjene statusa quo i povećanja napetosti; ponovno istakne važnost poštovanja međunarodnog prava, posebno Konvencije UN-a o pravu mora (UNCLOS) i njezinih odredbi o obvezi rješavanja sporova mirnim putem te očuvanju slobode plovidbe i prelijetanja;

                              (e)

                              izrazi ozbiljnu zabrinutost zbog toga što Kina ima sposobnost izvršiti potpunu invaziju Tajvana do 2025.; oštro osudi dosad nezabilježene kineske povrede identifikacijske zone protuzračne obrane Tajvana u kojima je je od 1. listopada 2021. sudjelovalo 150 borbenih zrakoplova, uključujući lovačke zrakoplove i bombardere koji mogu nositi nuklearno oružje; potvrdi da nedavne vojne provokacije Kine dovode u pitanje dugoročne namjere Kine u pogledu miroljubivog rješenja;

                              (f)

                              podsjeti da je održavanje mira i stabilnosti u indo-pacifičkoj regiji temeljni interes EU-a i njegovih država članica; istakne da vojni sukob u Tajvanskom tjesnacu ne bi samo prouzročio znatne gospodarske poremećaje koji bi utjecali na europske interese, već bi također ozbiljno ugrozio regionalni poredak utemeljen na pravilima, kao i demokratsko upravljanje u čijem su središtu ljudska prava, demokracija i vladavina prava;

                              (g)

                              vodi računa o tome da EU pridaje veliki značaj sigurnosti u Tajvanskom tjesnacu i da postoji izravna veza između europskog prosperiteta i azijske sigurnosti te da bi stoga širenje sukoba izvan ekonomske sfere imalo posljedice po Europu; obznani da će mjere koje Kina poduzima protiv Tajvana i u Južnom kineskom moru imati posljedice za odnose EU-a i Kine;

                              (h)

                              izrazi zabrinutost zbog kineskog zakonodavstva koje se odnosi na Tajvan i istakne da nametanje Zakona o nacionalnoj sigurnosti Hong Kongu čini potpuno nevjerodostojnima tvrdnje da bi se u skladu sa Zakonom protiv odcjepljenja iz 2005. Tajvanu u slučaju ujedinjenja dala visoka razina autonomije;

                              (i)

                              istakne važnost daljnjeg jačanja partnerstva i suradnje između EU-a i Tajvana na svim razinama, posebno u svjetlu kontinuiranih provokacija i jačanja vojne prisutnosti Kine; posebno istakne da bi Europski parlament mogao imati ključnu ulogu u utvrđivanju područja za daljnju suradnju, kao i u pogledu jasnog prozivanja kineskih provokacija i iskazivanja solidarnosti s Tajvanom;

                              (j)

                              snažno se založi za smisleno sudjelovanje Tajvana u svojstvu promatrača na sastancima, u mehanizmima i aktivnostima međunarodnih tijela, uključujući Svjetsku zdravstvenu organizaciju, Međunarodnu organizaciju civilnog zrakoplovstva (ICAO), Međunarodnu kriminalističko-policijsku organizaciju (Interpol) i Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC); apelira na države članice i institucije EU-a da daju podršku međunarodnim inicijativa u kojima se traži da Tajvan sudjeluje u međunarodnim organizacijama; ponovno pozdravi proaktivnu suradnju Tajvana s međunarodnom zajednicom u pogledu stjecanja saznanja o pandemiji bolesti COVID-19 i pronalaženja najboljih načina za odgovor na nju te da naglasi da je time dokazano da bi doprinosi Tajvana u okviru Svjetske zdravstvene organizacije predstavljali dodanu vrijednost za zdravlje i dobrobit građana svih njezinih članica;

                              (k)

                              potiče povećanje gospodarskih, znanstvenih, kulturnih, političkih i međuljudskih razmjena, sastanaka i suradnje između EU-a i Tajvana, te razmjena u kojima sudjeluju predstavnici država članica, među ostalim na najvišim razinama, kako bi se u potpunosti odrazila dinamična, višedimenzionalna i bliska suradnja između EU-a i Tajvana kao partnera sličnih nazora; odlučno osudi prijetnje odmazdom i pritiske Narodne Republike Kine prema predsjedniku češkog Senata Milošu Vystrčilu zbog njegova posjeta Tajvanu u kolovozu 2020. te istakne da Češka, kao i sve druge suverene zemlje, imaju pravo razvijati gospodarsku i kulturnu suradnju s Tajvanom;

                              (l)

                              nastavi podržavati uključenje Tajvana u indo-pacifičku strategiju EU-a; pozitivno gleda na činjenicu da su Komisija i Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku nedavno objavili strategiju EU-a za suradnju u indo-pacifičkoj regiji u kojoj se navodi da je znatno jačanje vojnih snaga Kine dovelo do povećanih napetosti u regionalnim kritičnim točkama kao što su Južno i istočno kinesko more te Tajvanski tjesnac i potvrđuje da je od ključne važnosti da EU pojača suradnju s partnerima iz te regije kako bi se zajamčili mir, stabilnost i blagostanje na obje strane Tajvanskog tjesnaca; potakne EU da u okviru strategije EU-a za suradnju u indo-pacifičkoj regiji nastavi tijesno surađivati s drugim partnerima istih nazora kako bi se odgovorilo na asertivno djelovanje Kine u regiji i ojačao poredak utemeljen na pravilima, s obzirom na vlastite gospodarske interese EU-a u regiji;

                              (m)

                              nastavi predlagati inicijative za poboljšanje bilateralnih gospodarskih odnosa i međuljudskih kontakata, posebno među mladima, uključujući u akademskoj zajednici, civilnom društvu i područjima sporta, kulture i obrazovanja, kao i međugradskih i međuregionalnih partnerstava; pohvali postojeća partnerstva pobratimljenih europskih i tajvanskih gradova i potiče diplomaciju gradova kao sredstvo za pomoć tajvanskom sudjelovanju u međunarodnim inicijativama, čime bi se Tajvanu omogućilo da zaobiđe pokušaje Kine da dodatno pojača njegovu diplomatsku izoliranost;

                              (n)

                              potiče europsku i tajvansku suradnju u medijskom sektoru kako bi se diversificiralo kinesko jezično medijsko okruženje u EU-u i pružila alternativa medijima pod kontrolom Narodne Republike Kine;

                              (o)

                              potiče EU i države članice da pomognu u podizanju razine osviještenosti u Europi o situaciji u Tajvanskom tjesnacu, kao i o složenoj prirodi odnosa Tajvana i Kine, uspostavom i financiranjem namjenskih programa i istraživanja usmjerenih na društvo u cjelini; istakne da je važno uložiti napore za pokretanje uključive rasprave diljem država članica EU-a, pri čemu se europskoj javnosti moraju objasniti rizici porasta broja autoritarnih režima u indo-pacifičkoj regiji zbog asertivnog stava Kine i njezinih napora da se podriva demokracija, posebno u Tajvanu, te posljedice koje bi nereagiranje na te prijetnje imalo za demokracije diljem svijeta;

                              (p)

                              potakne dijalog i suradnju s Tajvanom u svim industrijskim sektorima i lancima opskrbe, posebno industrijama u nastajanju i industrijama od strateške važnosti kao što su elektronička vozila, robotika i pametna proizvodnja te tehnologije poluvodiča;

                              (q)

                              podupre daljnje jačanje inicijativa kojima bi se EU-u omogućilo sklapanje partnerstava s Tajvanom u područjima IKT-a, biotehnologije, zdravlja i sigurnosti ta da radi na konkretnoj suradnji i inicijativama između strategije EU-a za povezivost i tajvanske nove politike usmjerene prema jugu; snažno podupre jačanje partnerstva u području poluvodiča;

                              (r)

                              potvrdi središnju ulogu Tajvana u strateškim industrijama kao što je peta generacija komunikacijske infrastrukture (5G), s obzirom na to da se u Tajvanu nalazi najveća tvornica poluvodiča i da je ta zemlja najveći proizvođač poluvodiča na svijetu; naglašava da će u budućnosti mikročipovi imati središnju ulogu u oblikovanju globalnog poretka te da će oni koju budu kontrolirali projektiranje i proizvodnju mikročipova određivati smjer u 21. stoljeću; podsjeti da su poremećaji u globalnim lancima opskrbe prouzročeni pandemijom stavili Tajvan u središte tehnološke inicijative, što je pak natjeralo EU da osvijesti vlastite slabosti i hitno razmotri kako smanjiti ovisnosti o vanjskim akterima; stoga pozove na pojačanu suradnju s Tajvanom kako bi se podržao plan EU-a za zelenu i digitalnu tranziciju, kao i napori EU-a za diversifikacijom lanaca vrijednosti i opskrbe, s obzirom na to da je pandemija pojačale zahtjeve u tom smislu, ističući potrebu za povećanim ulaganjima i političkom potporom, posebno u lancima vrijednosti od strateške važnosti, kao što su mikroelektronika, autonomna vožnja i umjetna inteligencija, a to su područja u kojima Tajvan ima središnju ulogu;

                              (s)

                              pohvali organizaciju prvog Europskog investicijskog foruma u Tajvanu u rujnu 2020. i potakne veća bilateralna ulaganja u oba smjera; pozove na povećanje takvih ulaganja, posebno u industrijskim sektorima u kojima je Tajvan predvodnik, odnosno u ključnim tehnologijama, uključujući poluvodiče, kojima bi se poduprli napori EU-a da ojača vlastite kapacitete u području mikroelektronike; istakne da bi se nakon dijaloga između Tajvana i EU-a o digitalnom gospodarstvu 2020. EU i Tajvan trebali nadovezati na svoje razgovore o suradnji u područjima istraživanja i tehnologije, lanaca blokova, umjetne inteligencije, kibersigurnosne certifikacije, podatkovnoga gospodarstva i digitalne povezivosti kako bi se utvrdile daljnje sinergije, proširila razmjena politika o razvoju digitalnog gospodarstva i uspostavila sveobuhvatnija partnerstva;

                              (t)

                              pozdravi obveze koje je Tajvan dobrovoljno preuzeo kako bi pomogao u borbi protiv globalnog zatopljenja, čime doprinosi provedbi ciljeva Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama;

                              (u)

                              potakne EU i države članice da prodube suradnju s Tajvanom u borbi protiv dezinformacija iz zlonamjernih trećih zemalja, uključujući razmjenu najboljih praksi, zajedničke pristupe poticanju medijske slobode i novinarstva, produbljenje suradnje u pogledu kibersigurnosti i kiberprijetnji, jačanje osviještenosti građana i općenito povećanje digitalne pismenosti stanovništva kako bi se pojačala otpornost demokratskih sustava; podrži pojačanu suradnju između relevantnih europskih i tajvanskih skupina za strateško promišljanje u tom području;

                              (v)

                              razmotri mogućnost izvlačenja pouka iz iskustva Tajvana u borbi protiv dezinformacija iz Kine usmjerenih na neovisnost tajvanskih medija, pri čemu se koriste platforme društvenih medija te infiltrira u tajvansku televiziju i tiskane medije kako bi se utjecalo na javno mnijenje i podrivalo izborne procese na Tajvanu; pohvali Tajvan zato što medijsku pismenost smatra korisnim i ključnim alatom kako bi građani mogli prepoznati dezinformacije te što je stoga u školski kurikulum uvrstio medijsku pismenost;

                              (w)

                              naglasi da koristi tajvanskih napora u borbi protiv dezinformacija i borbi protiv lažnih vijesti nadilaze okvire Tajvana i utječu ne samo na društvo na tom otoku, već i na kinesku jezičnu zajednicu u Hong Kongu i drugim zemljama jugoistočne Azije;

                              (x)

                              osudi pokušaje Kine da diskreditira način na koji tajvanska vlada postupa s pandemijom; pohvali učinkovit pristup Tajvana odozdo prema gore, koji vode njegovi građani, u pogledu provjere činjenica i informacija upotrebom tehnologije, kao što je umjetna inteligencija, kako bi se povećali napori i omogućilo onima koji provjeravaju činjenice da prepoznaju najštetnije tvrdnje koje kolaju platformama društvenih medija i time zaustave njihovo širenje;

                              (y)

                              podsjeti da je prijetnja s kojom se Tajvan suočava zbog kineskih aktivnosti dezinformiranja dio većeg problema s kojim se suočavaju demokracije diljem svijeta u doba u kojem su komunikacijske tehnologije ključne za geopolitičko natjecanje za vodeći položaj u svijetu; podsjeti na to da je Kina, zajedno s Rusijom, i dalje značajna prijetnja demokracijama u Europi zbog pribjegavanja kampanjama dezinformiranja, koje su se znatno intenzivirale tijekom pandemije, kao što je navedeno u izvješću ESVD-a iz lipnja 2020.; istakne da je suradnja u borbi protiv dezinformiranja stoga u interesu i EU-a i Tajvana;

                              (z)

                              dodatno promiče trenutačnu suradnju EU-a i Tajvana u području istraživanja i inovacija unutar okvirnog programa Obzor Europa (2021. – 2027.); potakne sudjelovanje većeg broja tajvanskih istraživača u programa Obzor Europa;

                              (aa)

                              dodatno promiče turizam i razmjene mladih s Tajvanom putem inicijativa kao što su radni odmor, programi Erasmus ili stipendije za povezivanje Tajvana i Europe te istraži mogućnosti za suradnju u visokom obrazovanju i drugim područjima s ciljem jačanja stručnog znanja o Kini i Tajvanu u Europi i doprinošenja boljem razumijevanju Europe u Tajvanu;

                              (ab)

                              potiče EU i njegove države članice da poboljšaju suradnju s Tajvanom unutar globalnog okvira za suradnju i osposobljavanje (GCTF), platforme za regionalnu suradnju za pružanje programa izgradnje kapaciteta i osposobljavanja trećim zemljama diljem svijeta;

                              (ac)

                              promijeni naziv Europskog ureda za gospodarstvo i trgovinu u Tajvanu u „Ured Europske unije u Tajvanu” kako bi se odrazio široki razmjer naših veza;

                              (ad)

                              pozdravi planove o otvaranju predstavničkog ureda Tajvana u Litvi; osudi reakciju kineske vlade koja je nametnula ekonomske sankcije Litvi; u tom pogledu izrazi svoju potporu Litvi i solidarnost s njom, poduzme odgovarajuće mjere i pozove Vijeće da učini isto;

                              (ae)

                              pohvali Tajvan kao iznimnog partnera u promicanju ljudskih prava i slobode vjeroispovijesti u indo-pacifičkoj regiji; prepozna činjenicu da Tajvan predstavlja primjer u regiji s obzirom na rezultate u pogledu poštovanja temeljnih sloboda, i gospodarskih i socijalnih, kao i političkih i kulturnih prava, što se odnosi i na napredak u pogledu prava pripadnika zajednice LGBTQI te prava autohtonih zajednica; posebni predstavnik EU-a za ljudska prava i posebni izaslanik EU-a za slobodu vjere ili uvjerenja sudjeluje u međunarodnim konvencijama o ljudskim pravima na Tajvanu i da poduzme konkretne mjere za suradnju s Tajvanom kako bi se unaprijedili ljudska prava, društvena prava, vjerske slobode, digitalno gospodarstvo i održivi rast zemalja u razvoju u indo-pacifičkoj regiji;

                              (af)

                              pojača suradnju s Tajvanom s ciljem razmjene najboljih praksi u postupanju s pandemijom bolesti COVID-19, pokretanjem inicijativa za lakšu nabavu cjepiva, i daljnjeg poboljšanja suradnje EU-a s Tajvanom u području zdravlja i kontrole zaraznih bolesti; pohvali tajvansku vladu i njezin narod zbog toga što su relativno uspješno zaustavili pandemiju na domaćem terenu i zbog njihove velikodušnosti u pružanju pomoći drugim zemljama; podsjeti na to da se učinkovit odgovor Tajvana temeljio na transparentnosti, otvorenosti i upotrebi tehnologije u suradnji s društvom, što je pristup koji se temelji na povjerenju javnosti;

                              (ag)

                              pohvali tajvansko iskazivanje solidarnosti s EU-om, poput činjenice da je tijekom teških prvih mjeseci pandemije Tajvan donirao više od 7 milijuna kirurških maski nekolicini država članica, kao i pet linija za proizvodnju maski Češkoj; pozove da se uzvrati ta iskazana solidarnost;

                              (ah)

                              nastavi poticati razmjenu obavještajnih podataka između država članica i Tajvana i zajedničku borbu protiv prekograničnog kriminala;

                              (ai)

                              prepozna da su SAD i Japan u zajedničkoj izjavi s nedavnog bilateralnog sastanka na vrhu prvi put istaknuli važnost mira i stabilnosti u Tajvanskom tjesnacu, nakon koje je početkom svibnja uslijedila slična izjava skupine G7; potiče EU da surađuje s drugim partnerima istih nazora, kao što su Australija, Novi Zeland, Indija, Japan, Južna Koreja i Sjedinjene Američke Države, te da razmotri mogućnost da se Tajvan pozove da s partnerima sudjeluje u platformama i radnima skupinama u ključnim industrijskim sektorima;

                              (aj)

                              potiče države članice koje nemaju sporazum o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju utaje poreza ili sporazum o razmjeni poreznih informacija s Tajvanom da što prije započnu pregovore o takvim sporazumima;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću, Komisiji i potpredsjedniku Komisije / Visokom predstavniku Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku te vladi Tajvana.

         (1)  SL C 181, 19.5.2016., str. 52.