title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike оd 2. prosinca 2021. o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj (ESRB/2021/10) 2022/C 122/01

text:
               17.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 122/1

      PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
      оd 2. prosinca 2021.
      o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj
      (ESRB/2021/10)
      (2022/C 122/01)
      OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      Uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a osobito njezin članak 3. stavak 2. točke (b), i (d) te članke 16. i 18.,
      uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (2), a osobito njezin članak 18.,
      budući da:

                  (1)

                  Sektor nekretnina igra važnu ulogu u gospodarstvu i njegov razvoj može značajno utjecati na financijski sustav. Prošle financijske krize pokazale su da neodrživa kretanja na tržištima nekretnina mogu imati ozbiljne posljedice na stabilnost financijskog sustava i gospodarstvo u cjelini, što može također dovesti do negativnih prekograničnih prelijevanja. Nepovoljna kretanja na tržištu nekretnina u nekim državama članicama dovela su u prošlosti do velikih kreditnih gubitaka i/ili su negativno utjecala na realno gospodarstvo. Takvi učinci odražavaju izravno međudjelovanje između sektora nekretnina, osiguravatelja financiranja i drugih gospodarskih sektora. Nadalje, povratna sprega između financijskog sustava i realnog gospodarstva može pojačati negativna kretanja.

                  (2)

                  Ove su veze važne jer znače da rizici koji proizlaze iz sektora nekretnina mogu imati sistemski utjecaj. Slabosti financijskog sustava u pravilu se akumuliraju tijekom uzlazne faze ciklusa na tržištu nekretnina. Uočena niža razina rizika i jednostavniji pristup financiranju mogu doprinijeti nagloj ekspanziji kreditiranja i ulaganja, zajedno s povećanom potražnjom za nekretninama, što stvara pritisak na povećanje cijena nekretnina. Nadalje, povratna sprega između cijena nekretnina i kredita može dovesti do mogućih sistemskih posljedica. Suprotno tome, tijekom silazne faze ciklusa na tržištu nekretnina, stroži uvjeti kreditiranja, povećano izbjegavanje rizika i pritisak na smanjenje cijena nekretnina mogu negativno utjecati na otpornost korisnika kredita i davatelja kredita, slabeći time gospodarske uvjete.

                  (3)

                  Slabosti koje se odnose na stambene nekretnine mogu biti izvor sistemskog rizika i mogu izravno i neizravno utjecati na financijsku stabilnost. Izravni učinci su kreditni gubici portfelja hipotekarnih kredita zbog nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta i istovremena negativna kretanja na tržištu stambenih nekretnina. Neizravni učinci mogu biti povezani s prilagođavanjem potrošnje kućanstava ili smanjenja financijske poluge od strane davatelja kredita, što vodi do daljnjih posljedica za realno gospodarstvo i financijsku stabilnost.

                  (4)

                  Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi 4. Preporuke ESRB/2013/1 Europskog odbora za sistemske rizike (3), krajnji cilj makrobonitetne politike je doprinijeti zaštiti stabilnosti financijskog sustava kao cjeline, uključujući jačanje otpornosti financijskog sustava i smanjenje stvaranja sistemskih rizika osiguravajući na taj način održiv doprinos financijskog sektora ekonomskom rastu.

                  (5)

                  Makrobonitetna tijela mogu u tu svrhu koristiti jednu ili više makrobonitetnih mjera usmjerenih na kapital iz Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), i/ili makrobonitetnih mjera usmjerenih na dužnike, koje se temelje isključivo na nacionalnom pravu, ovisno o procjeni rizika. Dok mjere usmjerene na kapital imaju prvenstveni cilj povećati otpornost financijskog sustava, mjere usmjerene na dužnike mogu biti posebno prikladne za sprječavanje daljnjeg jačanja sistemskih rizika povezanih s novim stambenim kreditima.

                  (6)

                  Europski odbor za sistemske rizike je u 2019. proveo sustavnu i progresivnu procjenu slabosti povezanih sa stambenim nekretninama na razini cijelog Europskog gospodarskog područja (6). Ta procjena omogućila je ESRB-u da utvrdi niz srednjoročnih slabosti u nekoliko država kao izvore sistemskog rizika za financijsku stabilnost, što je dovelo do izdavanja upozorenja za pet zemalja, uključujući Njemačku (7).

                  (7)

                  Glavne slabosti utvrđene na tržištu stambenih nekretnina u Njemačkoj bile su znatna precijenjenost cijena nekretnina u gradskim područjima, povezana s rasprostranjenom i brzom dinamikom cijena stambenih nekretnina i određenim indikacijama slabljenja standarda kreditiranja za stambene kredite, iako u kontekstu ukupne nesigurnosti zbog znatnih praznina u podatcima.

                  (8)

                  ESRB je nedavno okončao daljnju sustavnu i progresivnu procjenu slabosti povezanih sa stambenim nekretninama na razini Europskog gospodarskog prostora. Rezultati ove procjene pokazuju da su pojedine zemlje, nakon zaprimanja upozorenja specifičnih za pojedinu zemlju u rujnu 2019., poduzele daljnje aktivnosti kako bi ispravile odnosne slabosti. Konkretno, Češka Republika usvojila je pravni okvir za mjere usmjerene na dužnike, Njemačka je uspostavila pravno uporište za prikupljanje podataka o standardima kreditiranja novih stambenih kredita stanovništvu, Francuska je aktivirala ograničenja na omjer otplate duga i dohotka (DSTI), Island je pooštrio ograničenja na omjere kredita i vrijednosti kolaterala (LTV) i Norveška je pooštrila stopu zaštitnog sloja za sistemski rizik. Međutim, s obzirom na porast slabosti, prema procjeni ESRB-a aktivnosti koje su usvojile pojedine zemlje ne smatraju se dostatnim.

                  (9)

                  Izbijanje pandemije bolesti COVID-19 u 2020. i s njom povezana kriza nisu doveli do cikličkog pada na tržištima stambenih nekretnina. Umjesto toga, nakon razdoblja postupnog rasta i usred niskih kamatnih stopa realne cijene stambenih objekata i rast kreditiranja dodatno su se ubrzali u nekoliko zemalja, što je uvelike premašilo rast dohotka kućanstava. Kako bi se ublažile posljedice pandemije i posljedična gospodarska nesigurnost, provedene su razne mjere i politike, kao što su moratoriji i državna jamstva. U tom širem kontekstu politike, prethodno planirane makrobonitetne mjere privremeno su ublažene ili je njihova aktivacija u nekim zemljama odgođena. Trenutačno uočeno poboljšanje gospodarske situacije omogućuje prilagodbu makrobonitetne politike u onim zemljama u kojima su se nastavile povećavati slabosti povezane sa stambenim nekretninama.

                  (10)

                  U pogledu Njemačke, ova posljednja procjena otkrila je da, unatoč uspostavljanja pravnog okvira u 2017. za instrumente koji su usmjereni na dužnike, koji se sastoje od ograničenog skupa mjera (gornja granica omjera kredita i vrijednosti kolaterala i zahtjev za amortizaciju), niti jedan od njih nije aktiviran kako bi se riješila akumulacija srednjoročnih slabosti u sektoru stambenih nekretnina. ESRB prima na znanje činjenicu da prema sadašnjem pravnom okviru nisu bili ispunjeni zahtjevi za aktiviranje postojećih mjera koje su usmjerene na dužnike.

                  (11)

                  Procjena ESRB-a također pokazuje da je porast cijena stambenih objekata postao širi kako u urbanim tako i ruralnim područjima. Kao rezultat toga, postojeće procjene ukazuju na visoku i sve veću precijenjenost stambenih objekata u Njemačkoj. Sveobuhvatnu analizu slabosti trenutačno otežava nedostatak detaljnih podataka o standardima za stambene kredite, iako je poduzeta ta aktivnost za prikupljanje podataka od 2023. zbog stupanja na snagu u 2021. nacionalne uredbe o prikupljanju podataka o stambenim kreditima. Za posljednje razdoblje dostupne informacije pružaju različite dokaze o razvoju standarda kreditiranja za stambene kredite. Iako rezultati ankete o kreditnoj aktivnosti banaka u europodručju (BLS) sugeriraju da su se uvjeti kreditiranja za kupnju stambenog objekta pooštrili tijekom 2020., alternativni izvor podataka iz privatnog sektora (8) pokazuje da se udio zahtjeva za kredit s visokim omjerima kredita i vrijednosti kolaterala dodatno povećao u 2020. Drugi alternativni izvor podataka iz privatnog sektora koji je dostupan njemačkim tijelima, a koji sadrži stvarne transakcije i predstavlja dio ukupnog tržišta, potvrđuje da su se omjeri kredita i vrijednosti kolaterala povećali tijekom posljednjeg desetljeća. Nadalje, u skladu s anketom o kreditnoj aktivnosti banaka u europodručju, omjeri kredita i vrijednosti kolaterala smanjili su se nakon krize. Podaci također pokazuju da su omjeri otplate duga i dohotka i rokovi dospijeća opali u prvoj polovici 2010-ih i ponovo porasli u drugoj polovici. S druge strane, omjeri duga u odnosu na dohodak stalno su se povećavali od 2009.

                  (12)

                  Osim toga, nakon što je ublažila svoju stopu protucikličkog zaštitnog sloja kapitala kao odgovor na krizu bolesti COVID-19, Njemačka nije dalje koristila mjere usmjerene na kapital za rješavanje postojećih slabosti koje proizlaze iz sektora stambenih nekretnina i poticanje financijske stabilnosti.

                  (13)

                  U svjetlu ovih nedavnih događaja, konkretno, s obzirom na dokaze o precijenjenosti cijena stambenih nekretnina, ESBR je zaključio da se mjere usmjerene na dužnike trebaju aktivirati kako bi se ciljale srednjoročne slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj. Stoga bi njemačke vlasti trebale odmah aktivirati pravno obvezujuće ili, ukoliko to nije moguće temeljem njemačkog prava, pravno neobvezujuće ograničenje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala kako bi se osigurali pouzdani standardi kreditiranja protiv precijenjenih stambenih objekata. Istodobno, i kao dopuna mjere omjera kredita i vrijednosti kolaterala, mjere usmjerene na kapital, kao što je aktiviranje protucikličkog zaštitnog sloja kapitala ili sektorski zaštitni sloj za sistemski rizik, povećale bi otpornost bankarskog sektora u Njemačkoj na slabosti sektora stambenih nekretnina koje su se možda već akumulirale s obzirom na prevladavajuću precijenjenost stambenih objekata i neizvjesnosti u pogledu standarda kreditiranja za hipotekarne kredite dane posljednjih godina. Nadalje, odgovarajuća kombinacija sa pravno obvezujućim ili, ako to nije moguće prema njemačkim propisima, pravno neobvezujućim instrumentima usmjerenim na dohodak, mogla bi povećati učinkovitost ograničenja omjera kredita i vrijednosti kolaterala u rješavanju svih slabosti u vezi s financiranjem stambenih nekretnina. Stoga bi se njemački pravni okvir za mjere usmjerene na dužnike trebalo nadopuniti instrumentima usmjerenim na dohodak i shodno tome ga prilagoditi, kako bi se omogućilo pravodobnije aktiviranje mjera usmjerenih na dužnike, čime bi se izbjeglo nagomilavanje slabosti.

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      ODJELJAK 1.

         PREPORUKE

         Preporuka A - ograničenje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela uvedu pravno obvezujuće ograničenje koji se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala kako bi se ublažile slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj kao izvora rizika za financijsku stabilnost, što može imati potencijal za ozbiljne negativne posljedice za realno gospodarstvo. Ako to nije moguće prema njemačkom pravu, preporučuje se da odgovarajuća tijela aktiviraju pravno neobvezujuće ograničenje koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala kako bi se ispunili tamo navedeni ciljevi.

         Preporuka B - aktiviranje mjera usmjerenih na kapital

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela aktiviraju odgovarajuće mjere usmjerene na kapital kako bi se osigurala otpornost kreditnih institucija koje imaju odobrenje u Njemačkoj i kako bi se nadopunilo ograničenje koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala kako je navedeno u Preporuci A u ublažavanju slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj kao izvoru rizika za financijsku stabilnost.

         Preporuka C - pravni okvir za mjere usmjerene na dužnike u pogledu sektora stambenih nekretnina

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela osiguraju da postojeći pravni okvir za mjere koje su usmjerene na dužnike uključuje najmanje sljedeće pravno obvezujuće mjere koje su usmjerene na dužnike:

                  (a)

                  ograničenja koja se primjenjuju na omjer duga i dohotka i ograničenja koja se primjenjuju na omjer otplate duga i dohotka;

                  (b)

                  ograničenja koja se primjenjuju na omjer kredita i vrijednosti kolaterala;

                  (c)

                  ograničenja koja se primjenjuju na rok dospijeća; i

                  (d)

                  zahtjevi za amortizaciju.

         Preporuka D - praćenje slabosti i aktivacija mjera usmjerenih na dužnike koje se odnose na dohodak

                  1.

                  Preporučuje se da odgovarajuća tijela pomno prate slabosti povezane sa zaduženosti kućanstva, precijenjenosti stambenih objekata i standardima kreditiranja za nove hipotekarne kredite u srednjoročnom razdoblju.

                  2.

                  Preporučuje se da, na temelju rezultata praćenja provedenog u skladu s potpreporukom D(1) i kako bi se spriječilo prekomjerno nakupljanje kreditnog rizika, odgovarajuća tijela aktiviraju pravno obvezujuće mjere usmjerene na dužnike koje se odnose na dohodak, kao što su na primjer ograničenja na omjer duga i dohotka ili na omjer otplate duga i dohotka. Ako to nije moguće temeljem njemačkog prava, preporučuje se da odgovarajuća tijela aktiviraju pravno neobvezujuće mjere usmjerene na dužnike koje se odnose na dohodak kako bi se ispunili tamo navedeni ciljevi.

            ODJELJAK 2.

         PROVEDBA

      1.   Definicije

                  1.

                  Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

                              (a)

                              „odgovarajuća tijela” znači tijela kojima je u Njemačkoj povjerena izmjena pravnog okvira za mjere usmjerene na dužnike, aktiviranje mjera usmjerenih na dužnike, praćenje sistemskih rizika ili aktiviranje mjera usmjerenih na kapital.

                              (b)

                              „omjer kredita i vrijednosti kolaterala” (LTV omjer) znači zbroj svih kredita ili kreditnih tranši osiguranih nekretninama od strane dužnika u trenutku odobravanja kredita u odnosu na vrijednost nekretnine u trenutku odobravanja kredita;

                              (c)

                              „mjere usmjerene na kapital” znači svaki kapitalni zahtjev nametnut kreditnoj instituciji radi sprječavanja i/ili ublažavanja sistemskog rizika kako je definirano u članku 2. točki (c) Uredbe (EU) br. 1092/2010 uključujući u skladu s člancima 124., 164. ili 458. Uredbe (EU) br. 575/2013 ili poglavljem 4. glave VII. Direktive (EU) 2013/36, kao što su protuciklički sloj kapitala ili sektorski zaštitni sloj za sistemski rizik;

                              (d)

                              „kreditna institucija” znači kreditna institucija kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom (1) Uredbe (EU) br. 575/2013;

                              (e)

                              „mjere usmjerene na dužnike” znači makrobonitetne mjere koje su usmjerene na dužnike, uključujući ograničenja na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, omjer duga i dohotka, omjer otplate duga i dohotka, rok dospijeća i zahtjeve amortizacije;

                              (f)

                              „omjer duga i dohotka” (DTI omjer) znači ukupni dug korisnika kredita u trenutku odobravanja kredita u odnosu na ukupan godišnji raspoloživi dohodak dužnika u trenutku odobravanja kredita;

                              (g)

                              „omjer otplate duga i dohotka” (DSTI omjer) znači godišnja ukupna otplata duga u odnosu na ukupni godišnji raspoloživi dohodak dužnika u vrijeme odobravanja kredita;

                              (h)

                              „otplata duga” znači zajednička otplata kamate i glavnice na ukupan dug dužnika tijekom određenog razdoblja;

                              (i)

                              „rok dospijeća” znači trajanje ugovora o kreditu za stambene nekretnine izraženo u godinama u trenutku odobravanja kredita;

                              (j)

                              „zahtjevi amortizacije” znači mjere povezane s otplatnim planom kredita.

            2.   Kriteriji za provedbu

                  1.

                  Sljedeći kriteriji primjenjuju se na provedbu ove Preporuke:

                              (a)

                              potrebno je obratiti pozornost na načelo proporcionalnosti, uzimajući u obzir cilj i sadržaj preporuke A, preporuke B, preporuke C i preporuke D;

                              (b)

                              prilikom aktiviranja mjera usmjerenih na dužnike ili mjera usmjerenih na kapital prema Preporuci A, preporuci B i preporuci D, njihova kalibracija i postupno uvođenje trebali bi uzeti u obzir položaj Njemačke u gospodarskim i financijskim ciklusima i sve potencijalne implikacije u pogledu povezanih troškova i koristi;

                              (c)

                              posebni kriteriji za usklađenost s ovom Preporukom utvrđeni su u Prilogu.

                  2.

                  Adresati moraju dostavljati izvješća Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u o radnjama poduzetim kao odgovor na ovu preporuku ili odgovarajuće opravdati svako nepostupanje. Izvješća bi trebala sadržavati barem:

                              (a)

                              informacije o sadržaju i vremenskom okviru poduzetih radnji;

                              (b)

                              procjenu slabosti povezanih sa zaduženosti kućanstava i standarde kreditiranja za nove hipotekarne kredite, uključujući distribuciju novih hipotekarnih kredita prema njihovom omjeru kredita i vrijednosti kolaterala, omjeru duga i dohotka i omjeru otplate duga i dohotka, rokovima dospijeća i profilu amortizacije, pri čemu se relevantni omjeri izračunavaju u skladu s Prilogom IV. Preporuke ESRB/2016/4 Europskog odbora za sistemske rizike (9), zajedno s djelovanjem poduzetih radnji, uzimajući u obzir ciljeve ove Preporuke;

                              (c)

                              podrobno obrazloženje svakog nedjelovanja ili odstupanja od ove Preporuke, uključujući sva kašnjenja.

            3.   Vremenski okvir za daljnje postupanje

      U skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1092/2010 adresati moraju obavijestiti Europski parlament, Vijeće, Komisiju i ESRB o radnjama poduzetima kao odgovor na ovu Preporuku ili obrazložiti svako nepostupanje. Adresati su dužni dostaviti takvu komunikaciju u skladu sa sljedećim vremenskim rasporedom:

                  1.

                     Preporuka A

                  Adresati preporuke A dužni su do 30. lipnja 2023. te do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u izvješće o svim radnjama poduzetim s ciljem nametanja ograničenja koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala kako bi se ublažile slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj kao izvor rizika za financijsku stabilnost. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

                  2.

                     Preporuka B

                  Adresati preporuke B dužni su do 30. lipnja 2023. te do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u izvješće o svim radnjama poduzetim s ciljem provedbe mjera usmjerenih na kapital. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

                  3.

                     Preporuka C

                  Adresati preporuke C dužni su do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u konačno izvješće o provedbi preporuke C, uključujući izjavu koja pojašnjava koje je tijelo ili tijela odgovorno za odluku o aktiviranju i provedbi mjera usmjerenih na dužnika utvrđenih u toj preporuci. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

                  4.

                     Preporuka D

                  Adresati preporuke D dužni su do 30. lipnja 2023. te do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u izvješće o praćenju slabosti povezanih sa zaduženosti kućanstava, precijenjenosti cijena stambenih nekretnina i standardima kreditiranja za nove hipotekarne kredite u srednjoročnom razdoblju, te radnjama poduzetim za rješavanje takvih slabosti. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

            4.   Nadzor i procjena

                  1.

                  Tajništvo ESRB-a će:

                              (a)

                              pružiti pomoć adresatima, osiguravanjem usklađivanja izvješćivanja i dostavljanjem odgovarajućih obrazaca te pojašnjavanjem, prema potrebi, postupka i vremenskog rasporeda daljnjeg postupanja;

                              (b)

                              provjeravati daljnje postupanje od strane adresata, pružati pomoć na njihov zahtjev te podnositi izvješća o daljnjem postupanju Općem odboru.

                  2.

                  Opći odbor će procijeniti radnje i obrazloženja koje je priopćio adresat i, prema potrebi, može utvrditi da se nije postupilo u skladu s ovom Preporukom i da adresat nije dao odgovarajuće obrazloženje za svoje nepostupanje.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 2. prosinca 2021.

               Voditelj Tajništva ESRB-a,

               u ime Općeg odbora ESRB-a,

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  SL L 331, 15.12. 2010., str. 1.

         (2)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

         (3)  Preporuka ESRB/2013/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 4. travnja 2013. o prijelaznim ciljevima i instrumentima makrobonitetne politike (OJ C 170, 15.6.2013, p. 1).

         (4)  Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

         (5)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

         (6)  Vidi „Slabosti u sektorima stambenih nekretnina država EGP-a”, ESRB, rujan 2019., dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a www.esrb.europa.eu.

         (7)  Upozorenje ESRB/2019/11 Europskog odbora za sistemske rizike od 27. lipnja 2019. o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Njemačkoj (SL C 366, 30.10.2019., str. 45.).

         (8)  Informacije koje pruža platforma za posredovanje u vezi s kreditima koje, međutim, možda neće u potpunosti predstavljati njemačko tržište hipoteka.

         (9)  Preporuka ESRB/2016/14 Europskog odbora za sistemske rizike od 31. listopada 2016. o zatvaranju praznina u podacima o nekretninama (SL C 31, 31.1.2017., str. 1.).

         PRILOG
         SPECIFIKACIJA KRITERIJA USKLAĐENOSTI PRIMJENJIVIH NA PREPORUKU

            Preporuka A - ograničenje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na preporuku A.

                     1.

                     Prilikom aktiviranja ograničenja koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, adresati bi trebali nastojati spriječiti značajan ili sve veći udio novih hipotekarnih kredita osiguranih stambenim nekretninama koji bi mogli dovesti do kreditnih gubitaka u slučaju nastanka statusa neispunjavanja obveza u kombinaciji sa smanjenjem cijena stambenih nekretnina, nakon nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta, povećanja troškova otplate duga ili nepovoljnog razvoja na tržištu stambenih nekretnina.

                     2.

                     Adresati trebaju koristiti jednu ili više mjera usmjerenih na dužnike kako bi osigurali učinkovitost uvedenih mjera i umanjili svaku mogućnost zaobilaženja ili neželjenih posljedica koje bi mogle umanjiti njihovu učinkovitost i eventualno stvoriti rizike u drugim područjima, posebno osiguravanjem da su mjere primjenjive na kredite koje odobravaju sve vrste vjerovnika, na fizičke osobe kao dužnike i - u mjeri u kojoj smatraju potrebnim - na sve vrste dužnika.

                     3.

                     Prije aktiviranja ograničenja koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, potrebno je napraviti procjenu pozicije Njemačke u ekonomskim i financijskim ciklusima, kako bi se utvrdila odgovarajuća kalibracija i postupno uvođenje takvih mjera.

                     4.

                     Nakon aktiviranja ograničenja koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, mogu biti potrebna daljnja pooštravanja ili aktiviranje dodatnih mjera usmjerenih na dužnike kako bi se riješile slabosti utvrđene u Njemačkoj. Ovo će ovisiti o izboru aktiviranih mjera, o početnoj kalibraciji tih aktiviranih mjera te o rezultatima procjene slabosti.

                     5.

                     Prilikom aktiviranja ili kalibriranja ograničenja koje se primjenjuje na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, adresati trebaju uzeti u obzir sve kredite koje će u konačnici otplaćivati kućanstva iz svojih prihoda, bez obzira na oblik kredita.

            Preporuka B - aktiviranje mjera usmjerenih na kapital

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na preporuku B.

                     1.

                     Prilikom aktiviranja mjera usmjerenih na kapital, adresati bi trebali nastojati osigurati otpornost kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Njemačkoj u slučaju potencijalne materijalizacije sistemskog rizika povezanog s tržištem stambenih kredita koji bi mogao dovesti do izravnih i neizravnih kreditnih gubitaka koji proizlaze iz hipotekarnih kredita ili su nastali kao posljedica smanjenja potrošnje kućanstava sa stambenim kreditima.

                     2.

                     Prije aktiviranja mjera usmjerenih na kapital potrebno je napraviti procjenu pozicije Njemačke u ekonomskim i financijskim ciklusima, kako bi se utvrdilo da li bi aktiviranje takvih mjera bilo prikladno.

                     3.

                     Nakon aktiviranja mjera usmjerenih na kapital, mogu biti potrebna daljnja pooštravanja ili aktivacija dodatnih makrobinitetnih mjera kako bi se riješile slabosti utvrđene u Njemačkoj. Ovo će ovisiti o izboru aktiviranih mjera usmjerenih na kapital, na početnu kalibraciju tih aktiviranih mjera te o rezultatima procjene slabosti.

            Preporuka C - pravni okvir za mjere usmjerene na dužnike u pogledu sektora stambenih nekretnina

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na Preporuku C.

                     1.

                     Njemački pravni okvir za mjere usmjerene na dužnike trebaju osigurati sljedeće:

                                 (a)

                                 ograničenja koja se primjenjuju na omjer duga i dohotka i na omjer otplate duga i dohotka, kao i ograničenja na rokove dospijeća, primjenjiva su na kredite odobrene svim vrstama dužnika i od strane svih vrsta vjerovnika, kako bi se izbjeglo svako zaobilaženje ograničenja, te se ova ograničenja trebaju primjenjivati primarno na dužnike fizičke osobe, ali i na sve ostale vrste dužnika ako strukture financiranja podrazumijevaju takvo proširenje kako bi se izbjeglo zaobilaženje ograničenja;

                                 (b)

                                 njemačka tijela kojima je povjereno aktiviranje mjera usmjerenih na dužnike mogu aktivirati sve pravno obvezujuće mjere usmjerene na dužnike na učinkovit i preventivan način te im je osigurana potrebna fleksibilnost kako bi se te mjere osmislile na temelju utvrđenih slabosti.

                     2.

                     Izmjene njemačkog pravnog okvira za mjere usmjerene na dužnike trebale bi stupiti na snagu najkasnije do 1. lipnja 2024.

            Preporuka D - praćenje slabosti i aktivacija mjera usmjerenih na dužnike povezanih s dohotkom

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku D(1).
         Prilikom praćenja slabosti koje su povezane sa zaduženosti kućanstava, precijenjenost cijena stambenih nekretnina i standardi kreditiranja za nove hipotekarne kredite u srednjoročnom razdoblju, adresati bi trebali pratiti udio dužnika koji uzimaju nove hipotekarne kredite za koje postoji rizik da ne budu u mogućnosti otplatiti ili redovito plaćati svoj dug bez značajnog smanjenja njihove potrošnje nakon nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta, povećanja troškova otplate njihovog duga ili nepovoljnih kretanja na tržištu stambenih nekretnina.
         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku D(2).

                     1.

                     Prilikom aktiviranja mjera usmjerenih na dužnike povezanih s dohotkom, adresati bi trebali nastojati spriječiti značajan ili sve veći udio dužnika koji uzimaju nove hipotekarne kredite za koje postoji rizik da ne budu u mogućnosti otplatiti ili redovito plaćati svoj dug bez značajnog smanjenja njihove potrošnje nakon nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta, povećanja troškova otplate njihovog duga ili nepovoljnih kretanja na tržištu stambenih nekretnina.

                     2.

                     Adresati bi trebali koristiti jednu ili više mjera usmjerenih na dužnike kako bi osigurali učinkovitost mjera koje su na snazi i kako bi sveli na najmanju moguću mjeru svaku mogućnost za njihovo zaobilaženje ili neželjene posljedice koje bi mogle smanjiti njihovu učinkovitost i eventualno stvoriti rizike u drugim područjima, posebno osiguravanjem da su mjere primjenjive na kredite koje odobravaju sve vrste vjerovnika, fizičke osobe kao dužnike i, - u mjeri u kojoj se smatra potrebnim - na sve druge vrste dužnika.

                     3.

                     Prije aktiviranja mjera usmjerenih na dužnike povezanih s dohotkom, potrebno je napraviti procjenu pozicije Njemačke u ekonomskim i financijskim ciklusima, kako bi se utvrdilo odgovarajuće kalibriranje i postupno uvođenje takvih mjera.

                     4.

                     Nakon aktiviranja mjera usmjerenih na dužnike povezanih s dohotkom, mogu biti potrebna daljnja pooštravanja ili aktivacija dodatnih mjera usmjerenih na dužnike kako bi se riješile slabosti utvrđene u Njemačkoj. Ovo će ovisiti o izboru aktiviranih mjera, na početnoj kalibraciji tih aktiviranih mjera te o rezultatima procjene slabosti.

                     5.

                     Prilikom aktiviranja ili kalibriranja mjera usmjerenih na dužnike povezanih s dohotkom, adresati trebaju uzeti u obzir sve kredite koje će u konačnici otplaćivati kućanstva iz svojeg dohotka, bez obzira na oblik kredita.


title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike оd 2. prosinca 2021. o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Austriji (ESRB/2021/11) 2022/C 122/02

text:
               17.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 122/9

      PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
      оd 2. prosinca 2021.
      o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Austriji
      (ESRB/2021/11)
      (2022/C 122/02)
      OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      Uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a osobito njezin članak 3. stavak 2. točke (b), i (d) te članke 16. i 18.,
      uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (2), a osobito njezin članak 18.,
      budući da:

                  (1)

                  Sektor nekretnina igra važnu ulogu u gospodarstvu i njegov razvoj može značajno utjecati na financijski sustav. Prošle financijske krize pokazale su da neodrživa kretanja na tržištima nekretnina mogu imati ozbiljne posljedice na stabilnost financijskog sustava i gospodarstvo u cjelini, što može također dovesti do negativnih prekograničnih prelijevanja. Nepovoljna kretanja na tržištu nekretnina u nekim državama članicama dovela su u prošlosti do velikih kreditnih gubitaka i/ili su negativno utjecala na realno gospodarstvo. Takvi učinci odražavaju izravno međudjelovanje između sektora nekretnina, osiguravatelja financiranja i drugih gospodarskih sektora. Nadalje, snažna povratna sprega između financijskog sustava i realnog gospodarstva jača negativna kretanja.

                  (2)

                  Ove su veze važne jer znače da rizici koji proizlaze iz građevinskog sektora mogu imati sistemski utjecaj procikličke prirode. Slabosti financijskog sustava u pravilu se akumuliraju tijekom uzlazne faze građevinskog ciklusa. Uočena niža razina rizika i jednostavniji pristup financiranju mogu doprinijeti nagloj ekspanziji kreditiranja i ulaganja, zajedno s povećanom potražnjom za nekretninama, što stvara pritisak na povećanje cijena nekretnina. Budući da posljedične više vrijednosti kolaterala pogoduju potražnji za kreditima i ponudi kredita, ova samoosnažujuća dinamika može dovesti do mogućih sistemskih posljedica. Suprotno tome, tijekom silazne faze građevinskog ciklusa, stroži uvjeti kreditiranja, povećano izbjegavanje rizika i pritisak na smanjenje cijena nekretnina mogu negativno utjecati na otpornost korisnika kredita i davatelja kredita, slabeći time gospodarske uvjete.

                  (3)

                  Slabosti koje se odnose na stambene nekretnine mogu biti izvor sistemskog rizika i mogu izravno i neizravno utjecati na financijsku stabilnost. Izravni učinci su kreditni gubici portfelja hipotekarnih kredita zbog nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta i istovremena negativna kretanja na tržištu stambenih nekretnina. Neizravni učinci mogu biti povezani s prilagođavanjem potrošnje kućanstava, što vodi do daljnjih posljedica za realno gospodarstvo i financijsku stabilnost.

                  (4)

                  Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 4. Preporuke ESRB/2013/1 Europskog odbora za sistemske rizike (3), krajnji cilj makrobonitetne politike je pridonijeti zaštiti stabilnosti financijskog sustava kao cjeline, uključujući jačanje otpornosti financijskog sustava i smanjenje stvaranja sistemskih rizika osiguravajući na taj način održiv doprinos financijskog sektora ekonomskom rastu.

                  (5)

                  Makrobonitetna tijela mogu u tu svrhu koristiti jednu ili više makrobonitetnih mjera usmjerenih na kapital iz Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4) i Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), i/ili makrobonitetnih mjera usmjerenih na dužnike, koje se temelje isključivo na nacionalnom pravu, ovisno o procjeni rizika. Dok mjere usmjerene na kapital imaju prvenstveni cilj povećati otpornost financijskog sustava, mjere usmjerene na dužnike mogu biti posebno prikladne za sprječavanje daljnjeg jačanja sistemskih rizika.

                  (6)

                  Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) je u 2016. proveo procjenu slabosti povezanih sa stambenim nekretninama na razini čitave Unije (6). Ta procjena omogućila je ESRB-u da utvrdi niz srednjoročnih slabosti u nekoliko država kao izvore sistemskog rizika za financijsku stabilnost, što je dovelo do izdavanja upozorenja za osam država, uključujući Austriju (7):

                  (7)

                  Glavne slabosti utvrđene u 2016. na tržištu stambenih nekretnina u Austriji bile su snažan rast cijena stambenih nekretnina i hipotekarnih kredita te rizik daljnjeg popuštanja standarda kreditiranja.

                  (8)

                  Austrijska su nacionalna tijela od 2018. koristila komunikacijske alate kako bi osigurala razborite standarde kreditiranja podržane pojačanim makrobonitetnim nadzornim aktivnostima. U svom izvješću o daljnjem postupanju o zemljama koje su 2016. primile upozorenja o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina (8), Europski odbor za sistemske rizike potvrdio je da mjere koje su uvela austrijska nacionalna tijela mogu učinkovito riješiti slabosti koje se pretežno pojavljuju. Međutim, Europski odbor za sistemske rizike također je napomenuo da su austrijska nacionalna tijela dobila ovlasti za uvođenje pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike u 2017. koje bi se mogle primijeniti ako se slabosti koje se pojavljuju ubrzaju.

                  (9)

                  ESRB je nedavno okončao sustavnu i progresivnu procjenu slabosti povezanih sa stambenim nekretninama na razini Europskog gospodarskog prostora. U ovom kontekstu Europski odbor za sistemske rizike utvrdio je određene srednjoročne slabosti kao izvore sistemskog rizika za financijsku stabilnost koje nisu dovoljno razmotrene.

                  (10)

                  Izbijanje pandemije bolesti COVID-19 u 2020. i s njom povezana kriza nisu doveli do cikličkog pada na tržištima stambenih nekretnina. Umjesto toga, nakon razdoblja postupnog rasta i usred niskih kamatnih stopa realne cijene stambenih nekretnina i rast kreditiranja dodatno su se ubrzali u nekoliko zemalja, što je uvelike premašilo rast dohotka kućanstava. Kako bi se ublažile posljedice pandemije i posljedična gospodarska nesigurnost, provedene su razne mjere i politike, kao što su moratoriji i javna jamstva. U tom širem kontekstu politike, prethodno planirane makrobonitetne mjere privremeno su ublažene ili je njihova aktivacija u nekim zemljama odgođena. Trenutačno uočeno poboljšanje gospodarske situacije omogućuje prilagodbu makrobonitetne politike u onim zemljama u kojima su se i dalje povećavale slabosti povezane s stambenim nekretninama.

                  (11)

                  U pogledu Austrije, ova je nedavna procjena otkrila da se nakon razdoblja umjerenog rasta, rast realnih cijena stambenih nekretnina ubrzao, nadmašujući rast realno raspoloživog dohotka. Pored toga, kreditiranje kućanstava stabilno je raslo. Procjena Europskog odbora za sistemske rizike također pokazuje da se od rujna 2019. realni rast cijena stambenih nekretnina ubrzao u prvom tromjesečju 2021., nadmašujući rast realnog raspoloživog dohotka u istom razdoblju. U skladu s tim kretanjima, prema procjenama središnje banke Österreichische Nationalbank, precijenjenost stambenih nekretnina dodatno je porasla u prvom tromjesečju 2021. Realni rast kreditiranja kućanstava za kupnju stambene nekretnine stabilno raste od 2019. U priopćenju austrijskog Odbora za stabilnost financijskog tržišta u lipnju 2021 (9). navedeno je da su standardi kreditiranja za hipotekarne kredite u smislu omjera kredita i vrijednosti kolaterala (LTV) i omjera otplate duga i dohotka (DSTI) nedavno nastavili rasti u odnosu na petogodišnji prosjek, te da je udio kreditiranja s povišenim vrijednostima ovih omjera bio značajan.

                  (12)

                  Trenutna kombinacija politika smatra se samo djelomično primjerenom i djelomično dovoljnom za rješavanje rastućih slabosti. Štoviše, Austrija nije dalje koristila mjere usmjerene na kapital kako bi riješila postojeće slabosti i potaknula financijsku stabilnost. Osim toga, slabosti utvrđene u sektoru stambenih nekretnina u Austriji nisu u potpunosti odražene u ponderima rizika za hipotekarne kredite, kako ih koriste kreditne institucije koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting-sustavima (IRB) za izračun kapitalnih zahtjeva.

                  (13)

                  U svjetlu nedavnih događaja, Europski odbor za sistemske rizike zaključio je da bi aktiviranje pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike povećalo učinkovitost mjera koje su već na snazi za pravilno rješavanje srednjoročnih slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Austriji. Kad god ili gdje god se takve obvezujuće mjere usmjerene na dužnike procijene kao nedovoljno učinkovite za rješavanje srednjoročnih slabosti, treba se uzeti u obzir provedba mjera usmjerenih na kapital kao što su instrumenti usmjereni na povećanje pondera rizika internih rejting-sustava za izloženosti stambenih nekretnina, sektorski zaštitni sloj za sistemski rizik ili protuciklički zaštitni sloj kapitala. Ove mjere povećale bi otpornost bankarskog sektora u Austriji na rizike koji su se akumulirali, kao što su prevladavajuća precijenjenost stambenih nekretnina i u određenoj mjeri labavi standardi kreditiranja za hipotekarne kredite dane posljednjih godina.

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      ODJELJAK 1.

         PREPORUKE

         Preporuka A - aktivacija pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela aktiviraju pravno obvezujuće mjere usmjerene na dužnike kako bi se ublažile slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Austriji kao izvoru rizika za financijsku stabilnost.

         Preporuka B - aktivacija ili pooštravanje mjera usmjerenih na kapital

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela aktiviraju ili pooštre mjere usmjerene na kapital kako bi se osigurala otpornost kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Austriji i upotpunile mjere usmjerene na dužnike u ublažavanju slabosti u sektoru stambenih nekretnina u Austriji kao izvoru rizika za financijsku stabilnost kada god i gdje god bi takve obvezujuće mjere usmjerene na dužnike bile ocijenjene nedostatno učinkovitima da riješe srednjoročne slabosti.
      ODJELJAK 2

         PROVEDBA

      1.   Definicije

                  1.

                  Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

                              (a)

                              „odgovarajuća tijela” znači tijela kojima je u Austriji povjereno aktiviranje pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike ili mjera usmjerenih na kapital;

                              (b)

                              „mjere usmjerene na dužnike” znači makrobonitetne mjere koje su usmjerene na dužnike, uključujući ograničenja na omjer kredita i vrijednosti kolaterala, omjer duga i dohotka, omjer otplate duga i dohotka, rok dospijeća i zahtjeve amortizacije;

                              (c)

                              „omjer kredita i vrijednosti kolaterala” (LTV omjer) znači zbroj svih kredita ili kreditnih tranši osiguranih nekretninama od strane dužnika u trenutku odobravanja kredita u odnosu na vrijednost nekretnine u trenutku odobravanja kredita;

                              (d)

                              „omjer duga i dohotka” (DTI omjer) znači ukupni dug dužnika u trenutku odobravanja kredita u odnosu na ukupan godišnji raspoloživi dohodak korisnika kredita u trenutku odobravanja kredita;

                              (e)

                              „omjer otplate duga i dohotka” (DSTI omjer) znači godišnja ukupna otplata duga u odnosu na ukupni godišnji raspoloživi dohodak dužnika u vrijeme odobravanja kredita;

                              (f)

                              „otplata duga” znači zajednička otplata kamate i glavnice na ukupan dug dužnika tijekom određenog razdoblja;

                              (g)

                              „rok dospijeća” znači trajanje ugovora o kreditu za stambene nekretnine izraženo u godinama u trenutku odobravanja kredita;

                              (h)

                              „zahtjevi amortizacije” znači mjere povezane s otplatnim planom kredita;

                              (i)

                              „mjere usmjerene na kapital” znači svaki kapitalni zahtjev nametnut kreditnoj instituciji radi sprječavanja i/ili ublažavanja sistemskog rizika kako je definirano u članku 2. točki (c) Uredbe (EU) br. 1092/2010 uključujući u skladu s člancima 124., 164. ili 458. Uredbe (EU) br. 575/2013 ili poglavljem 4. glave VII. Direktive (EU) 2013/36, kao što su protuciklički sloj kapitala ili sektorski zaštitni sloj za sistemski rizik;

                              (j)

                              „kreditna institucija” znači kreditna institucija definirana člankom 4. stavkom 1. točkom (1) Uredbe (EU) br. 575/2013.

            2.   Kriteriji za provedbu

                  1.

                  Za provedbu ove Preporuke primjenjuju se sljedeći kriteriji:

                              (a)

                              potrebno je obratiti pozornost na načelo proporcionalnosti, uzimajući u obzir cilj i sadržaj preporuke A i preporuke B;

                              (b)

                              prilikom aktiviranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike ili mjera usmjerenih na kapital, njihova kalibracija i postupno uvođenje trebali bi uzeti u obzir položaj Austrije u gospodarskim i financijskim ciklusima i sve potencijalne implikacije u pogledu povezanih troškova i koristi;

                              (c)

                              posebni kriteriji za usklađenost s ovom Preporukom utvrđeni su u Prilogu.

                  2.

                  Adresati moraju dostavljati izvješća Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u o radnjama poduzetim kao odgovor na ovu preporuku ili odgovarajuće opravdati svako nepostupanje. Izvješća bi trebala sadržavati barem:

                              (a)

                              informacije o sadržaju i vremenskom okviru poduzetih radnji;

                              (b)

                              procjenu slabosti povezanih sa zaduženosti kućanstava i standarde kreditiranja za nove hipotekarne kredite, uključujući distribuciju novih hipotekarnih kredita prema njihovom omjeru kredita i vrijednosti kolaterala, omjeru duga i dohotka i omjeru otplate duga i dohotka, rokovima dospijeća i profilu amortizacije, pri čemu se relevantni omjeri izračunavaju u skladu s Prilogom IV. Preporuke ESRB/2016/4 Europskog odbora za sistemske rizike (10), zajedno s djelovanjem poduzetih radnji, uzimajući u obzir ciljeve ove Preporuke;

                              (c)

                              detaljno obrazloženje svakog nepostupanja ili odstupanja od ove Preporuke, uključujući sva kašnjenja.

            3.   Vremenski okvir za daljnje postupanje

      U skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1092/2010 adresati moraju obavijestiti Europski parlament, Vijeće, Komisiju i ESRB o mjerama poduzetima kao odgovor na ovu Preporuku ili obrazložiti svako nepostupanje. Adresati su dužni dostaviti takvu komunikaciju u skladu sa sljedećim vremenskim rasporedom:

                  1.

                     Preporuka A

                              (a)

                              Adresati preporuke A dužni su do 30. lipnja 2023. te do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u izvješće o svim radnjama poduzetim s ciljem aktiviranja pravno obvezujućih mjera zasnovanih na dužnicima. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

                  2.

                     Preporuka B

                  Adresati preporuke B dužni su do 30. lipnja 2023. te do 30. lipnja 2025. podnijeti Europskom parlamentu, Vijeću, Komisiji i ESRB-u izvješće o svim radnjama poduzetim u vezi s provedbom mjera zasnovanih na kapitalu. Ako postoji više od jednog tijela odgovornog za poduzimanje radnji za rješavanje utvrđenih slabosti, potrebno je podnijeti jedno zajedničko izvješće.

            4.   Nadzor i ocjena

                  1.

                  Tajništvo ESRB-a:

                              (a)

                              pomaže adresatu, osigurava koordinaciju izvješćivanja i dostavljanje relevantnih predložaka te, prema potrebi, detaljno opisuje postupak i vremenski okvir za daljnje postupanje;

                              (b)

                              provjerava daljnje postupanje adresata, pruža pomoć na njihov zahtjev i podnosi izvješće o daljnjim mjerama Općem odboru.

                  2.

                  Opći odbor procijenit će radnje i obrazloženja koje je priopćio adresat i, prema potrebi, može odlučiti da se nije postupilo u skladu s ovom Preporukom i da adresat nije dostavio odgovarajuće obrazloženje za nepostupanje.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 2. prosinca 2021.

               Voditelj Tajništva ESRB-a,

               u ime Općeg odbora ESRB-a,

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  SL L 331, 15.12. 2010., str. 1.

         (2)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

         (3)  Preporuka ESRB/2013/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 4. travnja 2013. o prijelaznim ciljevima i instrumentima makrobonitetne politike (OJ C 170, 15.6.2013, p. 1).

         (4)  Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

         (5)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

         (6)  Vidi „Slabosti u sektoru stambenih nekretnina EU-a”, ESRB, studeni 2016., dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a www.esrb.europa.eu.

         (7)  Upozorenje ESRB/2016/05 Europskog odbora za sistemske rizike od 22. rujna 2016. o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina u Austriji (SL C 31, 31.1.2017., str. 43.).

         (8)  Vidi Izvješće o daljnjem postupanju o zemljama koje su 2016. primile upozorenja o srednjoročnim slabostima u sektoru stambenih nekretnina, ESRB, rujan 2019., dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a www.esrb.europa.eu.

         (9)  Priopćenje za tisak o 28. sastanku Odbora za stabilnost financijskog tržišta, dostupno na mrežnim stranicama FMSG-a nahttps://www.fmsg.at/en/publications/press-releases/2021/28th-meeting.html.

         (10)  Preporuka ESRB/2016/14 Europskog odbora za sistemske rizike od 31. listopada 2016. o zatvaranju praznina u podacima o nekretninama (SL C 31, 31.1.2017., str. 1.).

         PRILOG
         SPECIFIKACIJA KRITERIJA USKLAĐENOSTI PRIMJENJIVIH NA PREPORUKU

            Preporuka A - aktiviranje pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na preporuku A.

                     1.

                     Prilikom aktiviranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike, adresati bi trebali nastojati spriječiti značajan ili sve veći udio:

                                 (a)

                                 novih hipotekarnih kredita osiguranih stambenim nekretninama koji bi mogli dovesti do kreditnih gubitaka u slučaju nastanka statusa neispunjavanja obveza u kombinaciji sa smanjenjem cijena stambenih nekretnina;

                                 (b)

                                 dužnika koji uzimaju nove hipotekarne kredite za koje postoji rizik da ne budu u mogućnosti otplatiti ili redovito plaćati svoj dug bez značajnog smanjenja njihove potrošnje nakon nepovoljnih gospodarskih ili financijskih uvjeta ili nepovoljnih kretanja na tržištu stambenih nekretnina.

                     2.

                     Adresati bi trebali koristiti jednu ili više mjera usmjerenih na dužnike kako bi osigurali učinkovitost mjera koje su na snazi i kako bi sveli na najmanju moguću mjeru svaku mogućnost za njihovo zaobilaženje ili neželjene posljedice koje bi mogle smanjiti njihovu učinkovitost i eventualno stvoriti rizike u drugim područjima, posebno osiguravanjem da su pravno obvezujuće mjere usmjerene na dužnike primjenjive na kredite odobrene svim vrstama dužnika i koje odobravaju sve vrste vjerovnika.

                     3.

                     Prije aktiviranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike, potrebno je napraviti procjenu pozicije Austrije u ekonomskim i financijskim ciklusima, kako bi se utvrdilo odgovarajuće kalibriranje i postupno uvođenje takvih mjera.

                     4.

                     Prije aktiviranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike, kao i radi utvrđivanja prikladne kalibracije i postepenog uvođenja takvih mjera, adresati mi trebali uzeti u obzir izbor i kalibraciju mjera usmjerenih na dužnike trenutno na snazi, čime se osigurava veća učinkovitost u ublažavanju slabost utvrđenih u Austriji.

                     5.

                     Nakon aktiviranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike, mogu biti potrebna njihova daljnja pooštravanja ili aktivacija dodatnih makrobinitetnih mjera kako bi se riješile slabosti utvrđene u Austriji. Ovo će ovisiti o izboru aktiviranih mjera usmjerenih na dužnike na početnu kalibraciju tih aktiviranih mjera te o rezultatima procjene slabosti.

                     6.

                     Prilikom aktiviranja ili kalibriranja pravno obvezujućih mjera usmjerenih na dužnike, adresati bi trebali uzeti u obzir sve kredite koje otplaćuju kućanstva iz svojih dohodaka, bez obzira na oblik kredita, tj. tretirati kredite stambenim društvima kao dug kućanstava.

            Preporuka B - aktivacija ili pooštravanje mjera usmjerenih na kapital

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjivi su na Preporuku B.

                     1.

                     Prilikom aktiviranja dodatnih ili pooštravanja postojećih mjera usmjerenih na kapital, adresati bi trebali nastojati osigurati otpornost kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Austriji u slučaju potencijalne materijalizacije sistemskog rizika povezanog s tržištem stambenih kredita koji bi mogao dovesti do izravnih i neizravnih kreditnih gubitaka koji proizlaze iz hipotekarnih kredita ili su nastali kao posljedica smanjenja potrošnje kućanstava sa stambenim kreditima.

                     2.

                     Prije aktiviranja dodatnih ili pooštravanja postojećih mjera usmjerenih na kapital potrebno je napraviti procjenu pozicije Austrije u ekonomskim i financijskim ciklusima i dostatnost pravno obvezujućih mjera usmjerenih na kapital, aktiviranih u skladu s preporukom A, prilikom rješavanja srednjoročnih slabosti, kako bi se utvrdilo da li bi aktiviranje ili pooštravanje mjera usmjerenih na kapital bilo prikladno.

                     3.

                     Nakon aktiviranja dodatnih mjera usmjerenih na kapital ili pooštravanja postojećih, mogu biti potrebna daljnja pooštravanja ili aktivacija dodatnih makrobinitetnih mjera kako bi se riješile slabosti utvrđene u Austriji. Ovo će ovisiti o izboru aktiviranih mjera usmjerenih na kapital, na početnu kalibraciju tih aktiviranih mjera te o rezultatima procjene slabosti.


title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike od 2. prosinca 2021. o reformi novčanih fondova (ESRB/2021/9) 2022/C 129/01

text:
               22.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 129/1

      PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
      od 2. prosinca 2021.
      o reformi novčanih fondova
      (ESRB/2021/9)
      (2022/C 129/01)
      OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a posebno njezin članak 3. stavak 2. točke (b) i (d) te članke 16. i 18.,
      uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (2) a posebno njezin članak 18.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2017/1131 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o novčanim fondovima (3),
      budući da:

                  (1)

                  Previranja na financijskom tržištu na početku pandemije bolesti COVID-19 otkrila su trajne sistemske slabosti u određenim podsektorima novčanih fondova privatnog duga. To zahtijeva ponovnu procjenu određenih aspekata regulatornih reformi za razdoblje nakon globalne financijske krize.

                  (2)

                  Globalna financijska kriza iz 2008. pokazala je da su novčani fondovi osjetljivi na kreditni rizik i velike obujme isplata. Ta slabost znači da mogu širiti ili povećati rizike u čitavom financijskom sustavu. Preporukom ESRB/2012/1 Europskog odbora za sistemske rizike (4) preporučeno je Europskoj komisiji da riješi te slabosti. Konkretno, Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) preporučio je prelazak na promjenjivu neto vrijednost imovine za sve novčane fondove, povećane likvidnosne zahtjeve, povećanje javnih objava te više izvješćivanja i razmjena informacija.

                  (3)

                  Uredbom (EU) 2017/1131 (dalje u tekstu „Uredba o novčanim fondovima”) utvrđuju se pravila osmišljena kako bi novčani fondovi postali otporniji i kako bi se ograničili kanali negativnih utjecaja istaknuti tijekom globalne financijske krize. Njome se uvode izravne obveze za novčane fondove i njihove upravitelje u cijeloj Uniji. ESRB je analizirao sadržaj Uredbe o novčanim fondovima u odnosu na odredbe utvrđene u Preporuci ESRB/2012/1 i utvrdio da su u velikoj mjeri usklađeni (5).

                  (4)

                  Na početku pandemije bolesti COVID-19, budući da su ulagatelji „pojurili za gotovinom” („dashed for cash”) (6), neki novčani fondovi koji ulažu u dužničke vrijednosne papire privatnog sektora doživjeli su ozbiljne likvidnosne poteškoće kada su se suočili s visokom razinom isplata ulagateljima u kombinaciji s manjkom likvidnosti na novčanim tržištima privatnog duga. To je dovelo do zabrinutosti da bi likvidnosni pritisci u tim novčanim fondovima povećali učinke šoka uzrokovanog bolešću COVID-19 u drugim dijelovima financijskog sustava. Stanje je bilo posebno ozbiljno u Sjedinjenim Američkim Državama i Uniji. Izvanredne mjere koje su poduzeli Eurosustav, Sustav federalnih rezervi (Federal Reserve System) i Bank of England u okviru svojih zadaća u vezi monetarne politike pridonijele su poboljšanju te situacije.

                  (5)

                  Likvidnosni pritisci uočeni kod novčanih fondova odražavaju temeljnu napetost između dviju primarnih ekonomskih funkcija koje novčani fondovi obavljaju za financijski sustav i realno gospodarstvo: i. osiguravanje kratkoročnog financiranja izdavateljima, posebno bankama i nefinancijskim društvima; i ii. korištenje novčanih fondova kao sredstva za upravljanje gotovinom od strane ulagatelja. Ta napetost proizlazi iz činjenice da novčani fondovi ulagateljima nude likvidnost na zahtjev i često se pretpostavlja da su instrumenti nalik gotovini, dok instrumenti u koje ulažu nisu pouzdano likvidni, posebno tijekom stresnih razdoblja kada će ih novčani fondovi možda morati prodati. To se posebno odnosi na novčane fondove koji ulažu prvenstveno u komercijalne zapise i certifikate o depozitu (novčani fondovi s neto vrijednošću imovine niske volatilnosti (LVNAV) i novčani fondovi s promjenjivom neto vrijednošću imovine (VNAV)) jer se ta imovina općenito drži do dospijeća i ne ostvaruje korist od razvijenih sekundarnih tržišta (7).

                  (6)

                  Europsko tržište kratkoročnih dužničkih vrijednosnih papira rascjepkano je i sastoji se od četiri glavna bloka: tržište prenosivih europskih komercijalnih zapisa (NEU-CP), komercijalnih papira u eurima (Euro-CP), drugih nacionalnih komercijalnih zapisa i certifikata o depozitu te državnih kratkoročnih mjenica. Ta rascjepkanost i nedostatak informacija o tim tržištima, posebno o sekundarnim izvanburzovnim tržištima, narušava procjenu njihove veličine i likvidnosti, što je važno kako bi novčani fondovi mogli ispuniti velike zahtjeve za isplatu prodajom imovine ako je to potrebno (8).

                  (7)

                  Ovom se Preporukom pridonosi predstojećem Komisijinu preispitivanju Uredbe o novčanim fondovima 2022. kako bi se riješile trajne sistemske slabosti u određenim podsektorima novčanih fondova privatnog duga. Namjera je odraziti cilj Preporuke ESRB/2012/1, tj. smanjiti značajke slične depozitima koje određeni novčani fondovi nude putem isplate po nominalnoj vrijednosti u kontekstu postojeće Uredbe o novčanim fondovima. Pripremljena je u okviru šireg rada na reformi novčanih fondova koji je u tijeku na međunarodnoj razini i drugdje u EU-u. Konkretno, ova je Preporuka uzela u obzir povratne informacije koje je Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) primilo kao odgovor na savjetovanje o reformi Uredbe o novčanim fondovima. Ona je također u skladu s prijedlozima Odbora za financijsku stabilnost (FSB), iako se njima ne predviđa da novčani fondovi moraju imati zaštitne slojeve kapitala ili minimalno stanje u slučaju rizika (minimum balance at risk) (9). ESRB smatra da takvi kapitalni zahtjevi nisu potrebni, pod uvjetom da se smanje značajke koje novčane fondove čine sličnima institucijama koje primaju depozite te da se povećaju značajke koje novčane fondove čine sličnima drugim investicijskim fondovima.

                  (8)

                  Preporuka A namijenjena je smanjenju učinaka praga. Konkretno, njome se nastoje ukloniti neželjene posljedice koje proizlaze iz dvaju regulatornih zahtjeva. Prvo, Uredbom o novčanim fondovima predviđa se da novčani fondovi s neto vrijednošću imovine niske volatilnosti mogu vrednovati određenu imovinu po amortiziranom trošku, pod uvjetom da dobivena neto vrijednost imovine (NAV) ostane unutar okvira (collar) od 20 baznih bodova NAV-a koji se izračunava primjenom metode vrednovanja po tržišnoj vrijednosti ili metode vrednovanja po modelu na svu imovinu. Ovaj okvir (collar) ulagateljima pruža prednost prvog ponuditelja jer mogu otkupiti svoje udjele po NAV-u koji ne odražava tržišno vrednovanje određene imovine. To bi moglo potaknuti bijeg ulagatelja i trebalo bi ga otkloniti. Umjesto toga, NAV novčanih fondova s NAV-om niske volatilnosti trebao bi fluktuirati. Uklanjanjem okvira (collar) izmijenit će se važna značajka novčanih fondova s NAV-om niske volatilnosti i time se može također utjecati na odluke ulagatelja koje je dosad privukla relativna stabilnost NAV-a. Istodobno se Preporukom B nastoje poboljšati likvidnosni zahtjevi za novčane fondove s NAV-om niske volatilnosti, čime ih se nastoji učiniti relativno manje rizičnima i manje nestabilnima nego što su kratkoročni novčani fondovi s promjenjivim NAV-om. Drugo, ako se prekrše drugi pragovi, upravitelji novčanih fondova s NAV-om niske volatilnosti i novčanih fondova javnog duga s nepromjenjivom neto vrijednošću imovine (PDCNAV) moraju procijeniti i dokumentirati odgovarajući način postupanja. To može uključivati upotrebu određenih posebnih instrumenata za upravljanje likvidnošću, kao što su naknade za likvidnost za ulagatelje i primjena ograničenja isplate. Na početku pandemije bolesti COVID-19 neki od tih pragova možda su uzrokovali isplatu nekih ulagatelja u očekivanju automatskog uvođenja takvih mjera. Stoga ih je potrebno ukloniti. Uklanjanjem tih pragova olakšalo bi se i da novčani fondovi s NAV-om niske volatilnosti i novčani fondovi javnog duga s nepromjenjivim NAV-om primjenjuju odredbe Uredbe o novčanim fondovima kojima im se, pod određenim uvjetima, omogućuje da privremeno prekrše svoje likvidnosne zahtjeve, kako je predviđeno člankom 24. stavkom 2. Uredbe o novčanim fondovima.

                  (9)

                  Preporuka B namijenjena je ograničavanju transformacije likvidnosti novčanih fondova i poboljšanju uravnoteženosti njihove imovine i obveza. Strožim likvidnosnim zahtjevima za novčane fondove s promjenjivim NAV-om i novčane fondove s NAV-om niske volatilnosti, koji se sastoje od imovine koja dospijeva dnevno i tjedno te imovine javnog duga, osigurava se veća i raznolikija likvidnost portfelja i smanjuje rizik da novčani fondovi destabiliziraju šira tržišta novca u stresnim tržišnim uvjetima. Kako bi se osiguralo dovoljno dostupne imovine za ulaganje u instrumente javnog duga, ta imovina može imati dulje rokove dospijeća od imovine koja dospijeva tjedno. Iako se time može povećati rizik dospijeća, smanjuje se likvidnosni rizik. Uredbom o novčanim fondovima omogućuje se određena fleksibilnost upraviteljima novčanih fondova, koji zbog razloga koji su izvan njihove kontrole mogu prekršiti svoje likvidnosne zahtjeve. Međutim, fleksibilnost na pojedinačnoj razini možda neće biti dovoljna u slučaju stresa na razini tržišta. U takvim slučajevima upraviteljima novčanih fondova trebalo bi, osim toga, izričito dopustiti da upotrebljavaju svoju likvidnu imovinu za isplatu i da drže manje imovine koja dospijeva tjedno i imovine javnog duga nego što se obično traži. Nacionalna nadležna tijela trebala bi imati ovlast da za sve novčane fondove ili podskupinu novčanih fondova u svojoj nadležnosti odrede vremenski okvir kojim se određuje razdoblje tijekom kojeg novčani fondovi mogu odlučiti držati manje likvidne imovine nego što se obično zahtijeva. Time bi se osigurao sustavni odgovor na razvoj na razini tržišta. Koordinirajućom ulogom ESMA-e tijekom tog postupka izbjegli bi se poremećaji na jedinstvenom tržištu.

                  (10)

                  Preporuka C namijenjena je povećanju dostupnost i poticanju upotrebe instrumenata za upravljanje likvidnošću koji ulagateljima koji otkupljuju (i upisuju) nameću trošak njihovih isplata (i upisa). Preporukom ESRB/2017/6 Europskog odbora za sistemske rizike (10) predviđa se da bi odgovarajuće zakonodavstvo Unije trebalo staviti na raspolaganje instrumente za upravljanje likvidnošću svim vrstama investicijskih fondova, uključujući novčane fondove. Nadalje, svi novčani fondovi trebali bi imati na raspolaganju barem jedan instrument za upravljanje likvidnošću, kao što su naknade za sprečavanje razvodnjavanja, naknade za likvidnost ili, za novčane fondove s promjenjivim NAV-om, promjenjivo određivanje cijena (swing pricing), koji mogu nametnuti troškove isplate (i upisa) ulagateljima u odlasku (ili onima koji dolaze). Osim toga, trebalo bi razviti kriterije za uključivanje u odgovarajuće zakonodavstvo Unije kako bi se općenito olakšala upotreba instrumenata za upravljanje likvidnošću. Pri davanju ovlasti ESMA-i za izradu tih kriterija i dodatnih smjernica, Komisija bi trebala zatražiti da se ne uvedu učinci praga.

                  (11)

                  Preporuka D namijenjena je poboljšanju praćenja i testiranja otpornosti na stres. Time će se nacionalnim tijelima i tijelima Unije pružiti bolje informacije za utvrđivanje sustavnih slabosti u sektoru novčanih fondova u cjelini. Prvo, redovito izvješćivanje trebalo bi poboljšati povećanjem njegove učestalosti i pružanjem više informacija o bazi ulagatelja u novčane fondove. Drugo, nacionalnim nadležnim tijelima trebalo bi omogućiti razmjenu podataka koji proizlaze iz redovitog izvješćivanja i izvješćivanja povezanog s krizom s tijelima Unije koja su zadužena za financijsku stabilnost. Nastavno na ovu Preporuku, razmjena podataka između središnjih banaka i nacionalnih nadležnih tijela pridonijela bi i sposobnosti tijela za procjenu rizika. Naposljetku, testovima otpornosti na stres na razini Unije trebala bi se dopuniti postojeća interna testiranja otpornosti na stres koja provode pojedini novčani fondovi. Kako bi se osigurala dosljedna primjena scenarija i vrednovanje rezultata, ESMA bi u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima trebala koordinirati testove. Na temelju tih rezultata ESMA bi trebala objaviti svoju procjenu rizika za financijsku stabilnost.

                  (12)

                  Kako bi se sveobuhvatno riješile slabosti koje proizlaze iz sektora novčanih fondova, mjere utvrđene u ovoj Preporuci trebale bi se provoditi u paketu.

                  (13)

                  ESRB smatra da bi Uredbu o novčanim fondovima trebalo dodatno preispitati pet godina nakon stupanja na snagu novih odredbi kako bi se procijenilo je li se otpornost novčanih fondova poboljšala zakonodavnim reformama i ograničavanjem kanala negativnih utjecaja. To bi preispitivanje trebalo uključivati kalibraciju likvidnosnih zahtjeva i procijeniti jesu li potrebni dodatni instrumenti s makrobonitetnim učinkom,

            DONIO JE OVU PREPORUKU:
      ODJELJAK 1.

         PREPORUKE

         Preporuka A – smanjenje učinaka praga

      Komisiji se preporučuje da predloži:

                  1.

                  da bi se relevantnim zakonodavstvom Unije od svih novčanih fondova s NAV-om niske volatilnosti trebalo zahtijevati da imaju promjenjivu neto vrijednost imovine;

                  2.

                  stavljanje izvan snage regulatornih pragova utvrđenih u članku 34. stavku 1. točkama (a) i (b) Uredbe (EU) 2017/1131 (dalje u tekstu „Uredba o novčanim fondovima”).

         Preporuka B – smanjenje transformacije likvidnosti

      Komisiji se preporučuje da predloži da bi odgovarajuće zakonodavstvo Unije:

                  1.

                  trebalo uključiti nove likvidnosne zahtjeve za novčane fondove s promjenjivim NAV-om i novčane fondove s NAV-om niske volatilnosti, koji se sastoje od imovine koja dospijeva dnevno, imovine koja dospijeva tjedno i imovine javnog duga;

                  2.

                  upraviteljima pojedinih novčanih fondova trebalo dopustiti da poduzmu mjere koje dovode do toga da drže manje imovine koja dospijeva tjedno i manje imovine javnog duga nego što je potrebno ako:

                              (a)

                              postoje kretanja na razini tržišta koja negativno utječu na imovinu koju drže novčani fondovi ili imatelje udjela novčanog fonda; i

                              (b)

                              upravitelji novčanih fondova o tome odmah obavješćuju svoja nacionalna nadležna tijela.

                  3.

                  nacionalna nadležna tijela trebalo bi ovlastiti da odrede vremenski okvir kojim se određuje razdoblje tijekom kojeg novčani fondovi pod njihovim nadzorom mogu držati manje imovine koja dospijeva tjedno i imovine javnog duga nego što je predviđeno u potpreporuci B(2) u slučaju kretanja na razini tržišta koja negativno utječu na više novčanih fondova;

                  4.

                  trebalo bi osigurati da Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) koordinira mjere koje poduzimaju nacionalna nadležna tijela kada djeluju kako je predviđeno u potpreporuci B(3) kako bi se osigurala dosljednost u primjeni mjere u cijeloj Uniji.

         Preporuka C – nametanje troškova otkupa i upisa ulagateljima koji otkupljuju i upisuju

      Komisiji se preporučuje da predloži da bi odgovarajuće zakonodavstvo Unije:

                  1.

                  trebalo zahtijevati uključivanje barem jednog od sljedećih instrumenata za upravljanje likvidnošću u osnivačke akte novčanih fondova i sve druge predugovorne informacije:

                              (a)

                              naknade za sprečavanje razvodnjavanja;

                              (b)

                              naknade za likvidnost;

                              (c)

                              promjenjivo određivanje cijena za novčane fondove s promjenjivom neto vrijednošću imovine (NAV);

                  2.

                  trebalo bi ovlastiti ESMA-u da za uključivanje u relevantno zakonodavstvo Unije, izradi kriterije kojima bi se upraviteljima novčanih fondova olakšala upotreba instrumenata za upravljanje likvidnošću u svim tržišnim uvjetima, kao i smjernice o tim kriterijima.

         Preporuka D – unaprjeđenje praćenja i testiranja otpornosti na stres

      Komisiji se preporučuje da predloži da bi odgovarajuće zakonodavstvo Unije:

                  1.

                  trebalo uključiti odredbe čiji je cilj poboljšati pravodobnu razmjenu podataka koji proizlaze iz redovitog izvješćivanja novčanih fondova njihovim nacionalnim nadležnim tijelima;

                  2.

                  trebalo ovlastiti ESMA-u da koordinira i, prema potrebi, uskladi ad hoc zahtjeve za podatcima koje nacionalna nadležna tijela upućuju novčanim fondovima u razdobljima stresa, koji su posljedica kretanja na razini tržišta;

                  3.

                  trebalo bi uključiti odredbe kojima se osigurava da nacionalna nadležna tijela razmjenjuju podatke iz potpreporuka D(1) i D(2) s tijelima Unije koja su zadužena za financijsku stabilnost;

                  4.

                  trebalo bi osigurati da ESMA u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima inicira i koordinira testiranja otpornosti na stres za novčane fondove na razini Unije; da u suradnji s Europskim odborom za sistemske rizike razvija scenarije i parametre za odgovarajući sustav testiranja otpornosti na stres za novčane fondove na razini Unije; da objavi procjenu učinaka takvih scenarija na sektor novčanih fondova, uključujući moguće širenje negativnih utjecaja na druge sudionike na tržištu i da, prema potrebi, koordinira daljnje nadzorne radnje.

            ODJELJAK 2.

         PROVEDBA

      1.   Definicije

                  1.

                  Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

                              (a)

                              „novčani fondovi” znači regulirani i nadzirani subjekti za zajednička ulaganja u Uniji, čiji je glavni cilj održavanje glavnice fonda, uz istodobno osiguravanje povrata u skladu sa stopama na tržištu novca, ulaganjem u instrumente tržišta novca ili depozite u kreditnim institucijama, koji su osnovani u Uniji i kojima se upravlja ili trguje u Uniji;

                              (b)

                              „Uredba o novčanim fondovima” znači Uredba (EU) 2017/1131 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o novčanim fondovima;

                              (c)

                              „instrumenti za upravljanje likvidnošću” znači instrumenti koji pomažu novčanim fondovima i njihovim upraviteljima da na odgovarajući i učinkovit način upravljaju zahtjevima za isplatu u svakom trenutku, a posebno u stresnim tržišnim uvjetima;

                              (d)

                              „novčani fond s neto vrijednošću imovine niske volatilnosti” ili „novčani fond s NAV-om niske volatilnosti” znači novčani fond s neto vrijednošću imovine niske volatilnosti kako je definiran u članku 2. točki 12. Uredbe (EU) 2017/1131;

                              (e)

                              „novčani fond s promjenjivom neto vrijednošću imovine” ili „novčani fond s promjenjivim NAV-om” znači novčani fond s promjenjivom neto vrijednošću imovine kako je definiran u članku 2. točki 13. Uredbe (EU) 2017/1131;

                              (f)

                              „imovina javnog duga” znači instrumenti tržišta novca navedeni u članku 17. stavku 7. Uredbe o novčanim fondovima s pravnim ili preostalim dospijećima u skladu s člankom 10. stavkom 1. točkom (b) Uredbe o novčanim fondovima za kratkoročne novčane fondove i člankom 10. stavkom 2. Uredbe o novčanim fondovima za standardne novčane fondove i usklađeni s prevladavajućom valutom ulaganja pojedinog novčanog fonda;

                              (g)

                              „novčani fond javnog duga s nepromjenjivom neto vrijednošću imovine” ili „novčani fond PDCNAV” znači novčani fond javnog duga s nepromjenjivom vrijednošću imovine kako je definiran u članku 2. točki 11. Uredbe (EU) 2017/1131;

                              (h)

                              „središnje banke” znači središnje banke kako su definirane u članku 4. stavku 1. točki 46. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (11);

                              (i)

                              „novi zahtjevi za likvidnost” znači zahtjevi navedeni pod kriterijima usklađenosti za potpreporuku B(1);

                              (j)

                              „nadležno tijelo” znači nadležno tijelo novčanog fonda kako je definirano u članku 2. točki 17. Uredbe o novčanim fondovima;

                              (k)

                              „ograničenje isplate” znači instrument za upravljanje likvidnošću kojim se sprečava da ulagatelji u fond povuku dio svojeg kapitala tijekom određenog razdoblja;

                              (l)

                              „obustava isplata” znači instrument za upravljanje likvidnošću kojim se sprečava da ulagatelji u fond povuku sav svoj kapital tijekom određenog razdoblja;

                              (m)

                              „naknade za likvidnost” znači naknade koje se primjenjuju na pojedinačne ulagatelje koji sudjeluju u transakciji, a isplaćuju se fondu, kako bi se preostali ulagatelji zaštitili od snošenja troškova povezanih s kupnjom ili prodajom imovine novčanog fonda zbog velikih priljeva ili odljeva. Takva naknada ne proizlazi posebno iz povezanih transakcijskih troškova, već je riječ o paušalnoj (ili progresivnoj) naknadi koja je unaprijed utvrđena. Naknada za likvidnost ne uključuje prilagodbu vrijednosti dionica fonda (npr. NAV);

                              (n)

                              „promjenjivo određivanje cijena” (swing pricing) znači instrument za upravljanje likvidnošću koji primjenjuje prilagodbu razvodnjavanja NAV-a fonda kako bi se na ulagatelje koji otkupljuju ili kupuju dionice prenijeli troškovi likvidnosti koji proizlaze iz neto tokova u fond ili iz fonda;

                              (o)

                              „naknade za sprečavanje razvodnjavanja” znači naknade koje se primjenjuju na pojedinačne ulagatelje koji sudjeluju u transakciji, a isplaćuju se fondu, kako bi se preostali ulagatelji zaštitili od snošenja troškova povezanih s kupnjom ili prodajom imovine novčanog fonda zbog velikih priljeva ili odljeva. Naknada za sprečavanje razvodnjavanja ne uključuje prilagodbu vrijednosti dionica fonda (npr. NAV);

                              (p)

                              „tijela Unije koja su zadužena za financijsku stabilnost” znači:

                                          i.

                                          Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo;

                                          ii.

                                          Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje;

                                          iii.

                                          Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala;

                                          iv.

                                          Europski odbor za sistemske rizike;

                                          v.

                                          Europska središnja banka;

                                          vi.

                                          jedinstveni nadzorni mehanizam;

                                          vii.

                                          Jedinstveni sanacijski odbor;

                              (q)

                              „imovina koja dospijeva dnevno” znači prihvatljivi instrumenti tržišta novca koje izdaju privatni ili javni subjekti iz članka 10. stavaka 1. i 2. Uredbe o novčanim fondovima i koji dospijevaju u roku od jednog dana, obratni repo ugovori koji se mogu raskinuti uz otkazni rok od jednog radnog dana ili gotovina koja se može povući uz otkazni rok od jednog radnog dana, kako je utvrđeno u članku 24. stavku 1. točki (c) Uredbe o novčanim fondovima;

                              (r)

                              „imovina koja dospijeva tjedno” znači prihvatljivi instrumenti tržišta novca koje izdaju privatni ili javni subjekti iz članka 10. stavaka 1. i 2. Uredbe o novčanim fondovima i koji dospijevaju u roku od tjedan dana, obratni repo ugovori koji se mogu raskinuti uz otkazni rok od pet radnih dana ili gotovina koja se može povući uz otkazni rok od pet radnih dana, kako je utvrđeno u članku 24. stavku 1. točki (e) Uredbe o novčanim fondovima.

            2.   Kriteriji za provedbu

                  1.

                  Za provedbu ove Preporuke primjenjuju se sljedeći kriteriji:

                              (a)

                              trebalo bi voditi računa o načelu proporcionalnosti, uzimajući u obzir cilj i sadržaj ove Preporuke;

                              (b)

                              Preporukom su obuhvaćeni svi novčani fondovi kako su definirani;

                              (c)

                              trebalo bi izbjegavati regulatornu arbitražu;

                              (d)

                              posebni kriteriji za usklađenost s ovom Preporukom utvrđeni su u Prilogu.

                  2.

                  Adresati su obvezni izvješćivati ESRB i Vijeće o poduzetim radnjama u odnosu na ovu Preporuku ili primjereno opravdati svako nepostupanje. Izvješća bi trebala sadržavati barem:

                              (a)

                              informacije o sadržaju i vremenskom okviru poduzetih radnji;

                              (b)

                              detaljno obrazloženje svakog nepostupanja ili odstupanja od ove Preporuke, uključujući sva kašnjenja.

            3.   Vremenski okvir za daljnje aktivnosti

      U skladu s člankom 17. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1092/2010 adresat mora obavijestiti Europski parlament, Vijeće, Komisiju i ESRB o radnjama poduzetima kao odgovor na ovu Preporuku ili obrazložiti svako nepostupanje. Od adresata se traži da dostavi takvu obavijest do 31. prosinca 2023.
      4.   Nadzor i ocjena

                  1.

                  Tajništvo ESRB-a će:

                              (a)

                              pomagati adresatu, osiguravanjem koordinacije izvješćivanja i dostavljanje odgovarajućih predložaka te, prema potrebi, detaljnim opisivanjem postupka i vremenskog okvira za daljnje aktivnosti;

                              (b)

                              provjeravati daljnje aktivnosti primatelja, pružati pomoć na njegov zahtjev i podnositi izvješće o daljnjim aktivnostima Općem odboru.

                  2.

                  Opći odbor procijenit će radnje i obrazloženja koje je priopćio adresat i, prema potrebi, može odlučiti da se nije postupilo u skladu s ovom Preporukom i da adresat nije dostavio odgovarajuće obrazloženje za nedjelovanje.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 2. prosinca 2021.

               Voditelj Tajništva ESRB-a,

               u ime Općeg odbora ESRB-a,

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

         (2)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

         (3)  SL L 169, 30.6.2017., str. 8.

         (4)  Preporuka ESRB/2012/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. prosinca 2012. o novčanim fondovima (SL C 146, 25.5.2013., str. 1.).

         (5)  Vidi Compliance assessment of the implementation of the Recommendation of the European Systemic Risk Board od 20. prosinca 2012. on money market funds (ESRB/2012/1), ožujak 2019., dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a www.esrb.europa.eu

         (6)  Vidi Holistic Review of the March Market Turmoil, FSB, 17. studenoga 2020., dostupno na mrežnim stranicama FSB-a www.fsb.org

         (7)  Vidi Issues note on systemic vulnerabilities of and preliminary policy considerations to reform money market funds (MMFs), srpanj 2021, dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a www.esrb.europa.eu

         (8)  Vidi Economic rationale and assessment of the Recommendation of the ESRB od 2. prosinca 2021 on money market funds, dostupno na mrežnim stranicama ESRB-a.

         (9)  Vidi Policy Proposals to Enhance Money Market Fund Resilience, FSB, 11 listopada 2021., dostupno na mrežnim stranicama FSB-a www.fsb.org

         (10)  Preporuka ESRB/2017/6 Europskog odbora za sistemske rizike od 7. prosinca 2017. o likvidnosnim rizicima i rizicima financijske poluge u investicijskim fondovima (SL C 151, 30.4.2018., str. 1.).

         (11)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

         PRILOG

            SPECIFIKACIJA KRITERIJA USKLAĐENOSTI KOJI SE PRIMJENJUJU NA PREPORUKU

            Preporuka A – smanjenje učinaka praga

         Sljedeći kriterij usklađenosti primjenjuje se na potpreporuku A(2).
         Trebalo bi staviti izvan snage trenutačno upućivanje u članku 34. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) 2017/1131 Europskog parlamenta i Vijeća (1) (dalje u tekstu „Uredba o novčanim fondovima”) na udio imovine koja dospijeva tjedno koji padne ispod 30 % ukupne imovine novčanog fonda i neto dnevne isplate na jedan radni dan koje premašuju 10 % ukupne imovine te upućivanje u članku 34. stavku 1. točki (b) na udio imovine koja dospijeva tjedno koji padne ispod 10 % ukupne imovine.

            Preporuka B – smanjenje transformacije likvidnosti

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku B(1).
         Novim zahtjevima za likvidnost za novčane fondove s promjenjivom neto vrijednošću imovine (VNAV) i novčane fondove s NAV-om niske volatilnosti (LVNAV) trebalo bi osigurati sljedeće:

                     —

                     poboljšan je raspon likvidnosti portfelja novčanih fondova usmjerenih na privatni dug;

                     —

                     pruženo je daljnje jamstvo ulagateljima i stoga je smanjen rizik za bijeg ulagatelja;

                     —

                     novčani fondovi imaju dovoljno likvidnosti za zadovoljavanje povećanih zahtjeva za isplatu tijekom razdoblja tržišnog stresa bez uključivanja učinaka prelijevanja na druge dijelove financijskog sustava; i

                     —

                     novčani fondovi drže dio svoje likvidne imovine u imovini javnog duga koju izdaje diversificirani skup tijela, ako je to moguće u glavnoj valuti ulaganja tog fonda, kako bi pridonijeli većoj diversifikaciji i stabilnosti neto vrijednosti imovine (NAV) novčanih fondova privatnog duga.

               Posebno kad je riječ o novčanim fondovima s NAV-om niske volatilnosti, članak 24. stavak 1. točku (g) Uredbe o novčanim fondovima trebalo bi staviti izvan snage kako bi se prihvatljivost imovine za imovinu koja dospijeva tjedno, imovinu koja dospijeva dnevno i imovinu javnog duga uskladilo s prihvatljivošću imovinom novčanih fondova s promjenjivim NAV-om.
         Novi likvidnosni zahtjevi za kratkoročne novčane fondove s promjenjivim NAV-om trebali bi iznositi najmanje 20 % njihove imovine i biti podijeljeni na:

                     —

                     najmanje 15 % imovine koja dospijeva tjedno, uključujući najmanje 10 % imovine koja dospijeva dnevno; i

                     —

                     najmanje 5 % dodatne imovine javnog duga.

               Novi likvidnosni zahtjevi za standardne novčane fondove s promjenjivim NAV-om trebali bi iznositi najmanje 25 % i biti podijeljeni na:

                     —

                     najmanje 15 % imovine koja dospijeva tjedno, uključujući najmanje 10 % imovine koja dospijeva dnevno; i

                     —

                     najmanje 10 % dodatne imovine javnog duga.

               Novi likvidnosni zahtjevi za novčane fondove s NAV-om niske volatilnosti trebali bi iznositi najmanje 45 % i biti podijeljeni na:

                     —

                     najmanje 30 % imovine koja dospijeva tjedno, uključujući najmanje 15 % imovine koja dospijeva dnevno; i

                     —

                     najmanje 15 % dodatne imovine javnog duga.

               Ako imovina javnog duga nije u dovoljnoj mjeri dostupna u valuti fonda, pod uvjetom da odmah obavijeste svoja nacionalna nadležna tijela, novčanim fondovima trebalo bi dopustiti da ispune svoje likvidnosne zahtjeve u pogledu javnog duga putem:

                     —

                     depozita kod kreditnih institucija koji se mogu povući u bilo kojem trenutku uz prethodnu obavijest od najviše jednog radnog dana, ne dovodeći u pitanje zahtjeve za diversifikaciju iz članka 17. stavka 1. točke (b) Uredbe o novčanim fondovima; i

                     —

                     obratnih repo ugovora osiguranih imovinom javnog duga koji se mogu raskinuti u bilo kojem trenutku uz otkazni rok od najviše jednog radnog dana.

               Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku B(3).
         Izmjenama relevantnog zakonodavstva Unije koje je predložila Komisija trebalo bi osigurati da se odluke nacionalnih nadležnih tijela primjenjuju na podskupove novčanih fondova prema njihovoj vrsti i valuti ili na sve novčane fondove pod njihovim nadzorom.
         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku B(4).
         Izmjenama relevantnog zakonodavstva Unije koje predlaže Komisija trebalo bi se predvidjeti da Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) koordinira odluke nacionalnih nadležnih tijela iz potpreporuke B(3) u odnosu na:

                     —

                     podskupove novčanih fondova koji se nalaze u nekoliko država članica, prema vrsti i valuti njihove nominacije; i

                     —

                     rok do kojeg bi novčani fondovi koji imaju ili bi mogli imati koristi od odluka iz potpreporuke B(3) trebali popraviti svoj položaj.

            Preporuka C – uvođenje troškova isplate za ulagatelje koji otkupljuju

         Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku C(2).
         Komisija bi trebala osigurati da se relevantnim zakonodavstvom Unije ESMA-i nalaže izrada posebnih kriterija i smjernica kojima se definiraju okolnosti u kojima bi trebalo iskoristiti instrumente za upravljanje likvidnošću, uključujući, ali ne ograničavajući se na one iz potpreporuke C(1), ograničenja isplate i obustave. O odabiru instrumenta, aktivaciji instrumenta i kalibraciji njegova uvođenja trebao bi odlučivati upravitelj pojedinog novčanog fonda, podložno kriterijima koje treba razviti. Ako se razmatraju kvantitativni parametri, ne bi trebalo uvoditi učinke praga.

            Preporuka D – unaprjeđenje praćenja i testiranja otpornosti na stres

         Sljedeći kriterij usklađenosti primjenjiv je na potpreporuku D(1).
         Izmjenama relevantnog zakonodavstva Unije koje predlaže Komisija trebala bi se povećati učestalost izvješćivanja upravitelja novčanih fondova njihovom nadležnom tijelu, kako je navedeno u članku 37. Uredbe o novčanim fondovima, na mjesečnoj osnovi barem za glavne pokazatelje i parametre koji se upotrebljavaju za potrebe nadzora. Novčani fondovi čija imovina kojom se upravlja ukupno ne prelazi 100 milijuna EUR trebali bi izvješćivati najmanje svaka tri mjeseca.
         Osim toga, podatci bi trebali uključivati informacije o postotku NAV-a razvrstane prema vrsti ulagatelja i mjestu njihova sjedišta. Raščlamba sektora ulagatelja trebala bi uključivati barem sljedeće sektore:

                     —

                     nefinancijska društva, navodeći njihovu gospodarsku aktivnost, na primjer u skladu sa statističkom klasifikacijom gospodarskih aktivnosti u Europskoj zajednici (NACE);

                     —

                     kreditne unije;

                     —

                     osiguravatelje;

                     —

                     mirovinske fondove;

                     —

                     države;

                     —

                     novčane fondove;

                     —

                     nenovčane investicijske fondove;

                     —

                     ostale financijske institucije;

                     —

                     kućanstva;

                     —

                     ostalo.

               Sljedeći kriteriji usklađenosti primjenjuju se na potpreporuku D(2).
         ESMA bi trebala biti ovlaštena za izradu predložaka za ad hoc zahtjeve za podatke koje zahtijevaju nacionalna nadležna tijela kako je predviđeno člankom 39. Uredbe o novčanim fondovima. Ti bi predlošci trebali uključivati barem sljedeće podatke:

                     —

                     NAV po dionici/udjelu i, u slučaju novčanih fondova PDCNAV, promjenjivi NAV po dionici;

                     —

                     ukupna imovina;

                     —

                     ponderirano prosječno dospijeće kako je definirano u članku 2. točki 19. Uredbe o novčanim fondovima;

                     —

                     ponderirano prosječno trajanje kako je definirano u članku 2. točki 20. Uredbe o novčanim fondovima;

                     —

                     priljevi i odljevi;

                     —

                     imovina javnog duga;

                     —

                     imovina koja dospijeva tjedno;

                     —

                     imovina koja dospijeva dnevno;

                     —

                     gotovinska salda.

               Sljedeći kriterij usklađenosti primjenjiv je na potpreporuku D(4).
         Izmjenama relevantnog zakonodavstva Unije koje je predložila Komisija ne bi se trebale dovoditi u pitanje odredbe članka 28. Uredbe o novčanim fondovima kojima se uređuje testiranje otpornosti na stres koje provode pojedinačni novčani fondovi.
         Odgovarajući sustav testiranja otpornosti na stres za novčane fondove na razini Unije trebao bi se temeljiti na zajedničkom ozbiljnom, ali vjerojatnom scenariju i nuditi mogućnost provedbe obrnutih testiranja otpornosti na stres kako bi se utvrdio trenutak (u smislu isplata, šokova u pogledu kreditnog, likvidnosnog ili kamatnog rizika) u kojem novčani fondovi ne bi mogli uredno poslovati.

            (1)  Uredba (EU) 2017/1131 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2017. o novčanim fondovima (SL L 169, 30.6.2017., str. 8.).