                  1.7.2017

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 212/14

            Preporuka za Odluku Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni članka 22. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke
      (ESB/2017/18)

         (predložila Europska središnja banka)

      (2017/C 212/04)

         OBRALOŽENJE

      I.   UVOD
      Opći sud je 4. ožujka 2015. donio presudu u predmetu T-496/11 Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske protiv Europske središnje banke (1). Opći sud smatra da Europska središnja banka (ESB) nema potrebnu nadležnost za uređivanje djelatnosti klirinških sustava uključujući središnje druge ugovorne strane. Iz tog razloga, Opći sud je poništio Okvir nadzorne politike Eurosustava, koji je objavio ESB 5. srpnja 2011. u odnosu na određivanje zahtjeva da se središnje druge ugovorne strane nalaze unutar države članice europodručja.
      Međutim, Opći sud je primijetio da članak 129. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije propisuje pojednostavnjeni postupak izmjene u odnosu na određene članke Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (u daljnjem tekstu: „Statut ESSB-a”). To omogućuje Europskom parlamentu i Vijeću, koji djeluju u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom i na temelju preporuke ESB-a ili prijedloga Komisije, da izmijene članak 22. Statuta ESSB-a. Opći sud je smatrao da bi ESB trebao zahtijevati od zakonodavnih tijela Unije da izmijene članak 22., ako bi ESB smatrao da je ovlaštenje za uređenje središnjih drugih ugovornih stranaka potrebno za ispravno obavljanje zadaće određene u četvrtoj alineji članka 127. stavka 2. Ugovora.
      Očekuje se da će značajna kretanja na globalnoj i europskoj razini povećati rizike koje stvaraju klirinški sustavi, posebice središnje druge ugovorne strane, nesmetanom funkcioniranju platnih sustava i provedbi jedinstvene monetarne politike, koja će na kraju utjecati na održavanje stabilnosti cijena, što je glavni cilj Eurosustava.
      Imajući u vidu gore navedeno, ESB dostavlja ovu preporuku za Odluku Europskog parlamenta i vijeća za izmjenu članka 22. Statuta ESSB-a. U skladu s člankom 40. stavkom 3. Statuta ESSB-a, Upravno vijeće je jednoglasno donijelo ovu Preporuku. Preporuka će se objaviti u Službenom listu Europske unije.
      II.   OPĆA RAZMATRANJA
      Smetnje koje utječu na središnje druge ugovorne strane mogu putem nekoliko kanala utjecati na održavanje stabilnosti cijena, što je glavni cilj Eurosustava. Kao prvo, takve smetnje mogu utjecati na likvidnosnu poziciju institucija europodručja, potencijalno ometajući nesmetano funkcioniranje platnih sustava u europodručju. To bi moglo dovesti do povećane potražnje za likvidnošću središnje banke i mogućih izazova u provedbi jedinstvene monetarne politike Eurosustava. Kao drugo, takve smetnje mogu ometati funkcioniranje segmenata financijskog tržišta koji su ključni za prijenos monetarne politike.
      Europski parlament i Vijeće su 2012. su donijeli Uredbu (EU) br. 648/2012 (2) koja između ostalog određuje regulatorni i nadzorni okvir koji osigurava da su središnje druge ugovorne strane sigurne i pouzdane te da u svako doba postupaju u skladu sa strogim organizacijskim i bonitetnim zahtjevima te zahtjevima vezanim uz poslovno ponašanje. Ovaj regulatorni okvir uključuje kolektivne nadzorne mehanizme u obliku kolegija koji određuju sudjelovanje Eurosustava, uključujući u situacijama stresa kada stabilnost valute može biti ugrožena. Osim toga, u smislu rastuće sistemske važnosti središnjih drugih ugovornih strana, Europska komisija je donijela prijedlog Uredbe o okviru za oporavak i sanaciju središnjih drugih ugovornih strana (3).
      Očekuje se da će značajna kretanja na globalnoj i europskoj razini povećati rizike koje stvaraju klirinški sustavi, posebice središnje druge ugovorne strane, nesmetanom funkcioniranju platnih sustava i provedbi jedinstvene monetarne politike, koja će na kraju utjecati na održavanje stabilnosti cijena što je glavni cilj Eurosustava.
      Kao prvo, izlazak Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije imat će značajan utjecaj na sposobnost Eurosustava za obavljanje svojih zadaća središnje emisijske banke za euro. Trenutno, središnje druge ugovorne strane osnovane u Ujedinjenoj Kraljevini, provode kliring znatnih količina transakcija nominiranih u eurima: procijenjene dnevne vrijednosti repo transakcija nominiranih u eurima i otvorenih pozicija kamatnih ugovora o razmjeni nominiranih u eurima iznose 101 milijardu eura odnosno 33 trilijuna eura (oko 99 % tržišta Unije) (4). Stoga, značajni poremećaj koji utječe na veću središnju drugu ugovornu stranu u Ujedinjenoj Kraljevini može dovesti do velikog pada u likvidnosti unutar europodručja. Ako se na središnje druge ugovorne strane iz Ujedinjene Kraljevine više neće primjenjivati regulatorni i nadzorni okvir za središnje druge ugovorne strane Unije na temelju Uredbe (EU) br. 648/2012, to će negativno utjecati na sposobnost Eurosustava da prati rizike i upravlja rizicima koje postavljaju središnje druge ugovorne strane iz Ujedinjene Kraljevine. Osim toga, postojeći sporazumi između ESB-a i središnje banke Bank of England o razmjeni informacija i suradnje u pogledu središnjih drugih ugovornih strana iz Ujedinjene Kraljevine koje imaju značajno poslovanje nominirano u eurima, oslanjaju se na, ali ne mogu zamijeniti zajedničke nadzorne mehanizme u obliku kolegija osnovanih prema Uredbi (EU) br. 648/2012. U budućnosti središnje druge ugovorne strane iz Ujedinjene Kraljevine morat će možda umjesto toga postupati samo u skladu s pravilima važećim za druge ugovorne strane iz trećih zemalja na temelju te Uredbe.
      Kao drugo, središnji kliring postao je po svojoj prirodi izrazito prekograničan i sistemski važan. Na sastanku na vrhu održanom u Pittsburghu u rujnu 2009., čelnici država skupine G20 sporazumjeli su se da se za sve standardizirane ugovore o OTC izvedenicama mora provesti kliring putem druge ugovorne strane. Ova je obveza ponovno potvrđena od strane čelnika država skupine G20 u lipnju 2010. i provedena u Uniji Uredbom (EU) br. 648/2012. Osim toga, integracija financijskih tržišta Unije znači da su se središnje druge ugovorne strane razvile na način da su ranije služile uglavnom domaćim potrebama i tržištima, a danas predstavljaju kritične infrastrukture na financijskim tržištima Unije. Ova kretanja su dovela do dramatičnog povećanja u razmjerima i važnosti središnjih drugih ugovornih strana u Uniji i na globalnoj razini.
      Kao treće, 13. lipnja 2017. Komisija je predstavila svoj zakonodavni prijedlog za osiguravanje financijske stabilnosti te sigurnosti i pouzdanosti središnjih drugih ugovornih strana koje su od sistemske važnosti za financijska tržišta diljem Unije (5). Prijedlog Komisije nastoji uvesti integriraniji nadzor od strane nadzornih tijela i odgovornost za središnju emisijsku banku kako bi se podržao razvoj dubljih i bolje integriraih tržišta kapitala. Također nastoji razmotriti pitanja koja su se pojavila povlačenjem Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije i osigurati da središnje druge ugovorne strane koje igraju ključnu sistemsku ulogu za financijska tržišta Unije, postupaju u skladu sa zaštitnim mjerama koje je odredio pravi okvir Unije.
      U ovom kontekstu, kako bi se osiguralo da Eurosustav kao središnja emisijska banka za euro može ispuniti ulogu predviđenu zakonodavnim prijedlogom, od ključne je važnosti da ima odgovarajuće ovlasti u skladu s Ugovorom i Statutom ESSB-a. Eurosustav bi trebao imati ovlast za praćenje i ocjenjivanje rizika koje predstavljaju središnje druge ugovorne strane koje provode kliring znatnih iznosa transakcija nominiranih u eurima. To bi trebalo posebno uključivati regulatorne ovlasti za donošenje obvezujućih ocjena i zahtijevati popravne mjere (u uskoj suradnji s drugim tijelima Unije) kao odgovor na rizike koji utječu na osnovne zadaće Eurosustava i njegov osnovni cilj. Osim toga, kada je to potrebno radi očuvanja stabilnost eura, ESB bi također trebao imati regulatorne ovlasti izvan okvira Uredbe (EU) br. 648/2012 za donošenje dodatnih zahtjeva za središnje druge ugovorne strane uključene u kliring znatnih iznosa transakcija nominiranih u eurima.
      U smislu gore navedenoga, ESB smatra da je za ispravno funkcioniranje njegovih osnovnih zadaća navedenih u prvoj i četvrtoj alineji članka 127. stavka 2. Ugovora, bitno da mu se dodjeli ovlast za uređivanje klirinških sustava, posebice središnjih drugih ugovornih strana.

         Preporuka za

         ODLUKU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
         o izmjeni članka 22. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke
         EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 129. stavak 3.,
         uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 40. stavak 1.,
         uzimajući u obzir preporuku Europske središnje banke,
         uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije (*1),
         u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
         budući da:

                     (1)

                     Temeljne zadaće koje se trebaju obavljati putem Europskog sustava središnjih banaka (ESSB) uključuju određivanje i provedbu monetarne politike Unije i promicanje nesmetanog funkcioniranja platnih sustava. Sigurne i učinkovite tržišne infrastrukture, posebice klirinški sustavi, bitni su za ispunjenje ovih temeljnih zadaća.

                     (2)

                     Kako bi se postigli ciljevi ESSB-a i obavljale njegove zadaće. Europska središnja banka (ESB) i nacionalne središnje banke mogu stvoriti mogućnosti, a ESB može donositi propise radi osiguranja učinkovitog i pouzdanog obračunskog i platnog sustava i obračunskog sustava za financijske instrumente unutar Unije i s drugim zemljama.

                     (3)

                     Opći sud je 4. ožujka 2015. donio svoju presudu u predmetu Ujedinjena Kraljevina protiv ESB-a, predmet T-496/11 (6) kojom je određeno da ESB nema potrebnu nadležnost za uređivanje klirinških sustava. Opći sud je naveo da članak 129. stavak 3. Ugovora omogućuje Europskom parlamentu i Vijeću, koji djeluju u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom i na temelju preporuke ESB-a, da izmijene članak 22. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu „Statut ESSB-a”). Sud je zaključio da „bi bila zadaća ESB-a, ako bi smatrao da je dodjela ovlasti za uređenje infrastruktura za klirinške transakcije vrijednosnim papirima bitna za ispravno obavljanje zadaće određene u četvrtoj alineji članka 127. stavka 2. UFEU-a, da zahtijeva od zakonodavnih tijela EU-a da izmijene članak 22. Statuta, dodavanjem izravnog upućivanja na sustave za kliring vrijednosnih papira.”

                     (4)

                     Očekuje se da će značajna kretanja na globalnoj i europskoj razini povećati rizike koje stvaraju klirinški sustavi, posebice središnje druge ugovorne strane, nesmetanom funkcioniranju platnih sustava i provedbi jedinstvene monetarne politike, koja će na kraju utjecati na održavanje stabilnosti cijena, što je glavni cilj Eurosustava.

                     (5)

                     29. ožujka 2017. Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske obavijestila je Vijeće Europske unije o svojoj namjeri povlačenja iz Europske unije. Povlačenje Ujedinjene Kraljevine dovest će do temeljnih promjena u tome kako će se uređivati, nadgledavati i nadzirati neke sistemski važne klirinške aktivnosti nominirane u eurima koje će na taj način negativno utjecati na sposobnost Eurosustava da prati i upravlja rizicima nesmetanom funkcioniranju platnih sustava i provedbi monetarne politike Eurosustava.

                     (6)

                     Središnji kliring postao je po svojoj prirodi izrazito prekograničan i sistemski važan. Imajući u vidu njihovo raznoliko članstvo i paneuropsku prirodu financijskih usluga koje pružaju, središnje druge ugovorne strane su od ključne važnosti za Uniju u cjelini, a naročito za europodručje. To se odražava u Uredbi (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (7) koja određuje kolektivne nadzorne mehanizme u obliku kolegija, koji se sastoje od relevantnih nacionalnih tijela i tijela Unije, uključujući Eurosustav u svojoj ulozi središnje emisijske bake za euro.

                     (7)

                     Kako bi se raspravljalo o ovim pitanjima, Komisija je 13. lipnja 2017. predstavila svoj zakonodavni prijedlog za osiguravanje financijske stabilnosti te sigurnosti i otpornosti središnjih drugih ugovornih strana koje su od sistemske važnosti za financijska tržišta diljem Unije. Kako bi se osiguralo da Eurosustav kao središnja emisijska banka za euro može ispuniti ulogu predviđenu zakonodavnim prijedlogom, od ključne je važnosti da ima odgovarajuće ovlasti u skladu s Ugovorom i Statutom ESSB-a. Posebno, Eurosustav bi trebao imati regulatorne ovlasti za donošenje obvezujućih ocjena i zahtijevanje popravnih mjera u uskoj suradnji s drugim tijelima Unije. Osim toga, kada je potrebno radi očuvanja stabilnost eura, ESB bi također trebao imati regulatorne ovlasti za donošenje dodatnih zahtjeva za središnje druge ugovorne strane uključene u kliring znatnih iznosa transakcija nominiranih u eurima.

                     (8)

                     Članak 22. Statuta ESSB-a je dio Poglavlja IV. „Monetarne funkcije i poslovanje ESSB-a”. Dodijeljene zadaće trebale bi stoga služiti samo za potrebe monetarne politike.

                     (9)

                     Iz ovih razloga, ESB-u bi trebalo dodijeliti regulatornu nadležnost nad klirinškim sustavima, naročito središnjim drugim ugovornim stranama, izmjenom članka 22. Statuta ESSB-a,

               DONIJELI SU OVU ODLUKU:
         Članak 1.
         Članak 22. Statuta ESSB-a zamjenjuje se sljedećim:

            „Članak 22.
            Klirinški sustav i platni sustav
            ESB i nacionalne središnje banke mogu stvoriti mogućnosti, a ESB donositi propise radi osiguranja učinkovitog i pouzdanog klirinškog i platnog sustava i klirinškog sustava za financijske instrumente u Uniji i s drugim zemljama.”

         Članak 2.
         Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 22. lipnja 2017.

               Predsjednik ESB-a

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.).

         (3)  Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o okviru za oporavak i sanaciju središnjih drugih ugovornih strana i o izmjeni uredbi (EU) br. 1095/2010, (EU) br. 648/2012 i (EU) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  LCH. Clearnet Ltd CPM’-IOSCO, javni kvantitativni podaci koji se priopćavaju, siječanj 2017.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Još nije objavljeno u Službenom listu.

         (6)  ECLI:EU:T:2015:133.

         (7)  Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.).


title: Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Ujedinjene Kraljevine za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Ujedinjene Kraljevine za 2014._x000b_

text:
				|

		52014DC0429

			Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Ujedinjene Kraljevine za 2014._x000b__x000b_i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Ujedinjene Kraljevine za 2014._x000b_ /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Preporuka za
PREPORUKU VIJEĆA
o nacionalnom programu reformi Ujedinjene
Kraljevine za 2014.
i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Ujedinjene
Kraljevine za 2014.

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148.
stavak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i
nadzora i koordinacije ekonomskih politika[1],
a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o
sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža[2], a posebno njezin
članak 6. stavak 1.,
uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije[3],
uzimajući u obzir rezolucije Europskog
parlamenta[4],
uzimajući u obzir zaključke
Europskog vijeća,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
zapošljavanje,
uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog
i financijskog odbora,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
socijalnu zaštitu,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
ekonomsku politiku,
budući da:
(1)
Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka 2010.
prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta Europa
2020. temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih politika, kojom
će se usredotočiti na glavna područja u kojima je potrebno
djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal održivog rasta i
konkurentnosti.
(2)
Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju
prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske
politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010.
donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica,
koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su
da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i
politikama zapošljavanja.
(3)
Predsjednici država i vlada donijeli su 29. lipnja
2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za
djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja
koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama.
Odlučili su da je potrebno poduzeti mjere na razini država članica, a
posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije „Europa
2020.” i provedbi preporuka po državama članicama.
(4)
Vijeće je 9. srpnja 2013. donijelo preporuku o
nacionalnom programu reformi Ujedinjene Kraljevine za 2013. i dostavilo
mišljenje o ažuriranom programu konvergencije Ujedinjene Kraljevine za
razdoblje 2012. – 2013. do 2017. – 2018.
(5)
Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji
pregled rasta[5],
čime je označen početak Europskog semestra usklađivanja
ekonomskih politika za 2014. Istog je dana Komisija na temelju Uredbe (EU)
br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja[6], u kojemu Ujedinjenu
Kraljevinu smatra državom članicom za koju je potrebno provesti detaljno
preispitivanje.
(6)
Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013.
prioritete za osiguranje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i
mjera za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom
fiskalnom konsolidacijom kojom se potiče rast, ponovnom uspostavom
uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i
konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica
krize te modernizacijom javne uprave.
(7)
Na temelju članka 5. Uredbe (EU)
br. 1176/2011. Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate svojeg
detaljnog preispitivanja za Ujedinjenu Kraljevinu[7]. Na temelju analize
Komisije moguće je zaključiti da se Ujedinjena Kraljevina i dalje
suočava s makroekonomskim neravnotežama, što zahtijeva praćenje i
političko djelovanje. Osobito kretanja u područjima zaduženosti
kućanstava, povezana s visokim hipotekarnim dugom i strukturnim značajkama
tržišta nekretnina, kao i nepovoljna kretanja u pogledu udjela na izvoznom
tržištu, i dalje zahtijevaju pozornost. Rizici u sektoru nekretnina odnose se
na stalni strukturni nedostatak ponude nekretnina i na bitna ograničenja
ponude, osobito u Londonu, dok relativno spor odgovor ponude na sve veću
potražnju dovodi do porasta cijena nekretnina, osobito u Londonu i u
jugoistočnom području, i do sve veće hipotekarne zaduženosti
kupaca. Iako nije vjerojatno da će sve manji udjel na izvoznom tržištu predstavljati
kratkoročne rizike, u kombinaciji s deficitom tekućeg računa
ipak ukazuje na strukturne izazove. Oni su povezani s nedostatkom vještina i
infrastruktura. Što se tiče javnih financija, Ujedinjena Kraljevina nije
ostvarila svoje ciljeve ukupnog deficita i ciljeve strukturne prilagodbe.
(8)
Ujedinjena Kraljevina podnijela je 30. travnja
2014. svoj nacionalni program reformi za 2014. i svoj program konvergencije za
2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno
ocijenjena.
(9)
U skladu sa stavkom 4. Protokola (br. 15) o
određenim odredbama koje se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike
Britanije i Sjeverne Irske, na Ujedinjenu Kraljevinu ne primjenjuje se obveza
izbjegavanja prekomjernih deficita opće države iz članka 126. stavka
1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. U stavku 5. Protokola predviđa
se da Ujedinjena Kraljevina treba nastojati izbjeći prekomjeran državni
deficit. U skladu s člankom 104. stavkom 6. Ugovora o osnivanju Europske
zajednice Vijeće je 8. srpnja 2008. utvrdilo da Ujedinjena Kraljevina
bilježi prekomjeran deficit.
(10)
Cilj je proračunske strategije utvrđene u
programu konvergencije 2014. uravnotežiti ciklički prilagođen
sadašnji proračun do kraja petogodišnjeg razdoblja koje završava
2018./2019. U program konvergencije nije uključen srednjoročni cilj
kako je predviđeno u Paktu o stabilnosti i rastu. Deficit opće države
procjenjuje se na 5,0 % BDP-a u 2014./2015., s obzirom na to da je pao
nakon što je dosegao vrhunac od 11,4 % BDP-a u 2009./2010. To nije u skladu
s rokom za smanjenje prekomjernog deficita koji je utvrdilo Vijeće. Prema
programu, prekomjerni deficit bit će smanjen na 2,4 % BDP-a u
2016./2017., odnosno dvije godine nakon roka koji je odredilo Vijeće. U
programu se predviđa poboljšanje (ponovno izračunanog) strukturnog deficita
opće države za 0,3 postotnih bodova koji će dosegnuti 4,4 %
BDP-a 2014./2015. Proračunski planovi nisu dovoljni za postizanje
godišnjeg prosječnog fiskalnog napora preporučenog za smanjenje
prekomjernog deficita. Stoga se u programu predviđa godišnje poboljšanje
(ponovno izračunanog) strukturnog salda za 0,8 postotnih bodova u
2015./2016. i 1,3 postotna boda u 2016./2017. Općenito
gledajući, program je samo djelomično u skladu sa zahtjevima Pakta o
stabilnosti i rastu. Konsolidacija je dosad bila uglavnom usmjerena na rezanje
troškova, te bi se stoga moglo uzeti u obzir moguće povećanje prihoda
proširenjem porezne osnovice. Ujedinjena Kraljevina ima visoku razinu
izgubljenih poreznih prihoda, osobito u pogledu neizravnog oporezivanja. Prema
programu konvergencije, predviđa se da će udio duga u BDP-u porasti
na 93,1 % u 2015./2016., a zatim ponovno pasti na 86,6 % u
2018./2019. Vjerodostojan je makroekonomski scenarij Ujedinjene Kraljevine na
kojem se temelje proračunska predviđanja u programu. Proračunska
predviđanja mogla bi biti ugrožena rastom nižim od očekivanog zbog
ograničenih plaća kojima se smanjuje i privatna potrošnja te zbog
nesigurnosti kojom se sprečavaju ulaganja. Unatoč tomu
predviđanja su u skladu s Komisijinom proljetnom prognozom 2014. u kojoj
se predviđa da prekomjerni deficit neće biti smanjen do roka koji je
odredilo Vijeće. Nadalje, na temelju Komisijine prognoze (ispravljena)
promjena strukturnog salda u razdoblju 2010. – 2014. manja je za
prosječnih 0,6 % postotnih bodova BDP-a godišnje u odnosu na zahtjev,
a predviđa se da će ostati manja i u 2015. Na temelju ocjene programa
i Komisijine prognoze te u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97
Vijeće smatra da su potrebne dodatne mjere kako bi se osigurala
usklađenost s preporukama u okviru postupka u slučaju prekomjernog
deficita.
(11)
Ujedinjena Kraljevina poduzela je mjere povezane s
ponudom i potražnjom u području stanovanja. Iako je porasla, ponuda novih
nekretnina i dalje je niska te znatno zaostaje u ispunjavanju potražnje. Zbog prethodno
navedenoga i uz niske kamatne stope te lakše uvjete za hipotekarno zaduživanje
(poput viših višekratnika omjera kredita i dohotka), povećavaju se cijene
nekretnina u određenim dijelovima Ujedinjene Kraljevine i osobito u
Londonu. Manjak ponude duže je vrijeme strukturna pojava, a vjerojatno će
se takvo kretanje nastaviti i srednjoročno gledano. Potrebno je djelovati
kako bi se i dalje poticala ponuda nekretnina, i to stvaranjem
odgovarajućih poticaja za povećanje ponude na lokalnoj razini.
Nadležna tijela i dalje bi morala pratiti cijene nekretnina i hipotekarnu
zaduženost te biti spremna poduzeti odgovarajuće mjere,
uključujući prilagodbu programa Help 2 Buy (kreditno jamstvo)
ako je to potrebno. Odbor za financijsku politiku trebao bi povećati
transparentnost upotrebe i učinka makrobonitetnog reguliranja sektora
nekretnina kojim bi se mogli riješiti prekomjerni rast cijena nekretnina i
hipotekarne zaduženosti. Potrebno je razmotriti i reforme oporezivanja
zemljišta i nekretnina radi ublažavanja poremećaja na tržištu nekretnina.
Trenutačno se rast vrijednosti nekretnina ne odražava u rastu poreza na
imovinu, s obzirom na to da se razrez poreza na nekretnine nije ažurirao od
1991. i da su porezi na nekretnine više vrijednosti niži od onih na nekretnine
niže vrijednosti u relativnim vrijednostima zbog regresivnosti trenutačnih
stopa i pojaseva u okviru lokalnog poreznog sustava.
(12)
Ujedinjena Kraljevina nastoji dalje rješavati
izazove nezaposlenosti i podzaposlenosti kao i posebnih pitanja povezanih s
nezaposlenošću mladih. Postoje bitni izazovi u pogledu podučavanja
mladih vještinama potrebnih na tržištu rada i osiguravanja radnog iskustva, te
povećanja ponude pripravništva. Time se objašnjava zašto je korištenje
subvencija za plaće u ugovorima o radu za mlade i dalje niže od
predviđenog. Na tržište rada nepovoljno se odražava neusklađenost
vještina, stoga nadležna tijela ponovnim osposobljavanjem radne snage
pokušavaju riješiti nezaposlenost i manjak visokokvalitetnih strukovnih i
tehničkih vještina. Potrebni su dodatni napori, uz one dosad uložene, u
poboljšanje kvalitete programa pripravništva. Nadalje, kvalifikacijski sustav i
dalje je složen te je potrebno njegovo pojednostavnjenje radi lakšeg
univerzalnog priznavanja i više razine angažmana poslodavaca.
(13)
Nadležna tijela rješavaju problem slabih poticaja za
rad, osobito za primatelje socijalnih naknada, uvođenjem univerzalnog
kredita (Universal Credit) kojim će se pojedincima omogućiti
zadržavanje većeg udjela dohotka od socijalnih naknada dok postupno
prelaze u radni odnos. Dok bi univerzalni kredit mogao povoljno utjecati na
zaposlenost, mnogo će ovisiti o učinkovitoj provedbi i usluzi
podrške, uključujući povezanost s ostalim naknadama. Usmjerenost na
povratak u radni odnos odražava se i u ograničenju godišnje prilagodbe
brojnih naknada za radno sposobno stanovništvo i poreznih olakšica na 1 %
godišnje do 2016.
(14)
Izazov sve veće zaposlenosti roditelja
Ujedinjena Kraljevina i dalje rješava boljim pristupom visokokvalitetnoj i
pristupačnoj skrbi za djecu. Nastavlja s uvođenjem programa kojima
dječja skrb postaje pristupačnija roditeljima koji su zaposleni u
punom ili nepunom radnom vremenu, s obzirom na različite visine dohotka.
Troškovi dječje skrbi ipak su među najvišima u EU-u te i dalje
predstavljaju problem osobito primateljima drugog dohotka u kućanstvu i
samohranim roditeljima.
(15)
U pogledu pristupa financiranju, iako su se 2013.
uvjeti na kreditnim tržištima poboljšali, kreditni rast i dalje je slab, a
potrebno je i više vremena da uspjeh postojeće politike postane vidljiv.
MSP-ovi se i dalje suočavaju s posebnim izazovima u pogledu pristupa
kreditima. Dok se velika poduzeća mogu sama izravno financirati na
veleprodajnim tržištima i profitirati od ponude dobro razvijenih financijskih
usluga Ujedinjene Kraljevine, MSP-ovi se uvelike oslanjaju na banke kao vanjske
izvore financiranja. Ostvaren je dobar napredak u pogledu prošlogodišnje
preporuke o tržišnom natjecanju u bankarskom sektoru otvaranjem novih banaka,
takozvanih „banaka osporavača” (jedan takav primjer je TSB koja ipak još
nije potpuno neovisna).
(16)
Ujedinjena Kraljevina objavila je u prosincu 2013.
ažurirani nacionalni infrastrukturni plan, odnosno dugoročni i strateški
pristup planiranju, financiranju i izgradnji infrastrukture. U planu su
utvrđeni projekti budućih kapitalnih ulaganja za 2020. i nakon nje u
iznosu od ukupno 375 milijardi GBP (oko 460 milijardi EUR). Velik udio
ulaganja u pripremi (340 milijardi EUR, odnosno oko 420 milijardi
EUR) odnosi se na ulaganja u energetski i prometni sektor. Predviđa se da
će se oko tri četvrtine financijskih sredstava financirati iz
privatnih izvora, a preostala četvrtina iz javnih izvora. Iako je plan
prikladna inicijativa, i dalje postoji zabrinutost u pogledu financiranja iz
privatnog sektora, regulatorne sigurnosti i pravovremenog izdavanja lokacijske
dozvole. Potrebni su strogi mehanizmi kako bi se ublažili rizici financiranja i
izvođenja te istovremeno osigurala transparentnost planiranih i stvarnih
izdataka za infrastrukturu.
(17)
Komisija je u okviru europskog semestra provela
sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Ujedinjene Kraljevine. Ocijenila je
program konvergencije i nacionalni program reformi. U obzir je uzela njihov
značaj za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Ujedinjenoj
Kraljevini, ali i poštovanje pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja
sveopćeg ekonomskog upravljanja Europskom unijom pružanjem doprinosa na
razini EU-a budućim nacionalnim odlukama. Komisijine preporuke iz
europskog semestra navedene su u preporukama 1. do 6. u nastavku.
(18)
S obzirom na ovu ocjenu Vijeće je analiziralo
program konvergencije Ujedinjene Kraljevine, a njegovo je mišljenje[8] navedeno u preporuci 1.
u nastavku.
(19)
S obzirom na detaljno preispitivanje Komisije i ovu
ocjenu Vijeće je analiziralo nacionalni program reformi i program
konvergencije. Njegove preporuke na temelju članka 6. Uredbe (EU)
br. 1176/2011 navedene su u preporukama 2., 3., 5. i 6. u nastavku.
OVIME PREPORUČUJE Ujedinjenoj
Kraljevini da u razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kojima je cilj:
1.           ojačati
proračunsku strategiju, nastojeći smanjiti prekomjerni deficit na
održiv način u skladu s preporukom Vijeća na temelju postupka u
slučaju prekomjernog deficita. Provoditi diferenciranu restriktivnu
fiskalnu politiku koja potiče rast i usmjerena je na kapitalne rashode.
Podržati fiskalnu konsolidaciju, pri čemu je potrebno razmotriti
mogućnost ubiranja prihoda proširenjem porezne osnovice. Pokušati riješiti
strukturna uska grla povezana s infrastrukturom, neusklađenošću
vještina i pristupom financiranju za MSP-ove u cilju poticanja rasta izvoza robe
i usluga.
2.           povećati transparentnost
upotrebe i utjecaja makrobonitetnog reguliranja koje je za sektor nekretnina
donio Odbor za financijsku politiku središnje banke Bank of England.
Upotrijebiti odgovarajuće mjere kako bi se odgovorilo na brz rast cijena
nekretnina u područjima koja predstavljaju znatan udio u gospodarskom
rastu Ujedinjene Kraljevine, osobito Londonu, primjerice prilagodbom programa Help
2 Buy i ublažavanjem rizika povezanih s hipotekarnom zaduženošću.
Ukloniti poremećaje u oporezivanju imovine redovitim ažuriranjem
vrednovanja imovine i smanjiti regresivnost obuhvaćenosti i stopa
općinskog poreznog sustava. Nastaviti ulagati napore u povećanje
stambene ponude.
3.           dalje provoditi obvezu
sklapanja ugovora o radu za mlade, osobito poboljšanjem vještina koje
odgovaraju potrebama poslodavaca. Osigurati angažman poslodavca s naglaskom na
rješavanje neusklađenosti vještina osiguranjem naprednijih vještina na
višoj razini i daljnjom ponudom pripravništva. Smanjiti broj mladih s niskom
razinom osnovnih vještina.
4.           nastaviti napore u cilju
smanjenja siromaštva djece u kućanstvima s niskim prihodima osiguranjem
odgovarajućih naknada s pomoću univerzalnog kredita i drugih reformi
socijalne skrbi, uz jasne poticaje za rad i usluge podrške. Poboljšati
raspoloživost pristupačne i kvalitetne dječje skrbi.
5.           nastaviti napore u cilju
boljeg pristupa bankarskom i nebankarskom financiranju za MSP-ove. Osigurati
učinkovito djelovanje poslovne banke i podržati sve veći broj „banaka
osporavača”.
6.           pratiti razvoj nacionalnog
infrastrukturnog plana povećanjem predvidljivosti postupaka planiranja i
jasnom definicijom obveza u pogledu financiranja. Osigurati transparentnost i
odgovornost pružanjem dosljednih i pravovremenih informacija o provedbi plana.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 209, 2.8.1997., str. 1.
[2]               SL L 306, 23.11.2011., str. 25.
[3]               COM(2014) 429 završna verzija.
[4]               P7_TA(2014)0128 i P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 završna verzija.
[6]               COM(2013) 790 završna verzija.
[7]               SWD(2014) 91 završna verzija.
[8]               Na temelju članka 9. stavka 2. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 11. srpnja 2017. o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Francuske za 2017.

text:
               9.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/36

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 11. srpnja 2017.
   o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Francuske za 2017.
   (2017/C 261/09)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 16. studenoga 2016. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2017. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 9. i 10. ožujka 2017. Komisija je 16. studenoga 2016. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je utvrdila da je Francuska država članica za koju je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 9. i 10. ožujka 2017. Vijeće je 21. ožujka 2017. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”) (3).

               (2)

               Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Francuska bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama 1. i 4. u nastavku.

               (3)

               Izvješće za Francusku za 2017. objavljeno je 22. veljače 2017. U njemu je ocijenjen napredak Francuske u rješavanju preporuka za tu zemlju koje je Vijeće donijelo 12. srpnja 2016., mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Francuske u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je sadržavalo i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 22. veljače 2017. U svojoj analizi Komisija je zaključila da u Francuskoj postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Konkretno, u Francuskoj je u kontekstu sporog rasta produktivnosti konkurentnost slaba, a javni dug je visok i raste. Osobito je važna potreba za djelovanjem u cilju smanjenja rizika od štetnih učinaka na francusko gospodarstvo te, s obzirom na njegovu veličinu i prekogranični značaj, na ekonomsku i monetarnu uniju.

               (4)

               Francuska je 28. travnja 2017. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2017. i svoj Program stabilnosti za 2017. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (5)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Na Francusku se trenutačno primjenjuje korektivni dio Pakta o stabilnosti i rastu. U skladu s preporukom Vijeća od 10. ožujka 2015. u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita, vlada u svojem Programu stabilnosti za 2017. planira ispraviti prekomjerni deficit do 2017., tako da ukupni deficit bude na razini 2,8 % BDP-a. Planira se daljnje smanjenje ukupnog deficita na 1,3 % BDP-a u 2020. Planirano je da se do 2019. ostvari srednjoročni proračunski cilj – strukturni deficit od 0,4 % BDP-a. Međutim, procjenjuje se da će ponovno izračunani (5) strukturni saldo u 2020. iznositi -1,2 % BDP-a i stoga se srednjoročni cilj neće ostvariti tijekom trajanja programa. Prema Programu stabilnosti za 2017. očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u smanjiti s 95,9 % BDP-a u 2018. na 93,1 % BDP-a u 2020. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije vjerojatan je. Istodobno nisu dovoljno precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita od 2018. nadalje.

               (7)

               Vijeće je 10. ožujka 2015. preporučilo Francuskoj da do 2017. okonča stanje prekomjernog deficita i u 2017. ostvari deficit opće države od 2,8 % BDP-a, u skladu s poboljšanjem strukturnog salda od 0,9 % BDP-a. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2017. predviđa se da će ukupni deficit u 2017. dosegnuti 3,0 % % BDP-a, što je u skladu s referentnim vrijednostima iz Ugovora, ali više od ciljnog deficita koji je preporučilo Vijeće. Ako se politike ne promijene, predviđa se da će u 2018. ukupni deficit iznositi 3,2 % BDP-a, što je iznad referentne vrijednost iz Ugovora i upućuje na rizike za trajno ispravljanje prekomjernog deficita. Nadalje, predviđa se da se preporučeni fiskalni napor neće poduzeti u razdoblju primjene postupka u slučaju prekomjernog deficita jer se francuska strategija konsolidacije uglavnom oslanja na poboljšanje cikličkih uvjeta i održanje niske razine kamatnih stopa, što nije pod kontrolom nadležnih tijela.

               (8)

               Ako pravovremeno i trajno ispravi prekomjerni deficit, na Francusku bi se u 2018. primjenjivali preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu te prijelazno pravilo o dugu. S obzirom na njezinu fiskalnu situaciju i osobito razinu njezina duga, očekuje se da se Francuska dodatno prilagodi prema ostvarenju svojeg srednjoročnog proračunskog cilja, a to je strukturni deficit od 0,4 BDP-a. Prema zajednički dogovorenoj matrici prilagodbe u okviru Pakta o stabilnosti i rastu ta bi prilagodba trebala dovesti do nominalne stope rasta neto primarnih državnih rashoda (6) koja 2018. ne premašuje 1,2 %. To bi odgovaralo godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Ne bude li promjene u politikama, postojat će rizik od znatnog odstupanja od tog zahtjeva u 2018. Prisutan je i rizik da Francuska u 2018. neće ispuniti zahtjeve prijelaznog pravila o dugu jer se umjesto minimalne linearne strukturne prilagodbe od 0,4 % BDP-a predviđa pogoršanje strukturnog salda za 0,5 % BDP-a. Općenito, Vijeće smatra da Francuska treba biti spremna poduzeti dodatne mjere kako bi se u 2017. osigurala usklađenost s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu te da će od 2018. biti potrebno poduzeti dodatne mjere. Kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 1466/97, procjenom proračunskih planova i rezultata trebao bi se uzeti u obzir proračunski saldo države članice s obzirom na cikličke uvjete. Kako se navodi u komunikaciji Komisije o europskom semestru 2017. koja prati ovogodišnje preporuke za pojedine zemlje, ocjenom Nacrta proračunskog plana za 2018. i naknadnom ocjenom proračunskih rezultata za 2018. morat će se uzeti u obzir da je cilj postići smjer fiskalne politike kojim se doprinosi i jačanju oporavka koji je u tijeku i osiguravanju održivosti javnih financija Francuske. U tom kontekstu Vijeće prima na znanje da Komisija namjerava izvršiti cjelovitu ocjenu u skladu s Uredbom (EZ) br. 1466/97, posebno s obzirom na cikličku situaciju u Francuskoj.

               (9)

               Udio javnih rashoda u BDP-u u Francuskoj jedan je od najvećih u Uniji. Predviđa se da će u 2017. udio potrošnje u BDP-u dosegnuti 56,2 %, što je 9,7 postotnih bodova više nego u Uniji. Francuska je primjenjivala strategiju konsolidacije rashoda koja se uglavnom oslanjala na smanjenje kamatnih stopa i javnih ulaganja. Nije međutim izvjesno da će u srednjoročnom razdoblju kamatne stope ostati niske, pa bi smanjenje produktivnih javnih ulaganja moglo štetno utjecati na budući gospodarski potencijal. S druge strane, analizama rashoda utvrđeno je nekoliko mogućnosti za povećanje učinkovitosti, koje nisu provedene u djelo. Analizama rashoda utvrđeno je tek manje od 2 % ukupnog iznosa planiranih ušteda na rashodima od 50 milijardi EUR u razdoblju 2015.–2017. To je međutim samo djelomično stvarno provedeno u proračunu za 2016., a mjere iz Zakona o proračunu 2017. odnose se na uštede utvrđene analizom rashoda iz 2015. Uštede utvrđene analizama mogle bi se znatno povećati povećanjem broja područja rashoda obuhvaćenih analizom i provedbom višegodišnje strategije kojom bi se utvrđene uštede pretvorile u konkretne proračunske mjere.

               (10)

               Visoki doprinosi za socijalno osiguranje u kombinaciji s visokim razinama oporezivanja poduzeća mogu odvratiti privatna ulaganja i zaustaviti rast poduzeća i nova zapošljavanja. Nastavljena je provedba mjera politike za smanjenje troškova rada, a u travnju 2016. započela je druga faza smanjenja doprinosa za socijalno osiguranje na teret poslodavaca koja je bila planirana paktom o solidarnosti i odgovornosti. Vlada je osim toga za 2017. povećala porezne odbitke za konkurentnost i zapošljavanje sa 6 % na 7 %. Francuska je tim mjerama za smanjenje poreznog klina za rad od 2013. poboljšala svoju konkurentnost, ali još nisu nadoknađeni akumulirani gubici iz prošlosti. Francuska je u 2015., unatoč silaznom trendu, imala najveće doprinose u Uniji za socijalno osiguranje na prosječnu plaću na teret poslodavca iskazane kao udio u ukupnim troškovima rada koje snose poslodavci. U nedavno provedenim evaluacijama tih mjera naglašen je njihov pozitivan učinak na zapošljavanje i profitnu maržu, ali su za cjelovitu procjenu njihova učinka na plaće, ulaganja, zapošljavanje i profitnu maržu poduzeća potrebne dodatne evaluacije. Nedavne evaluacije upućuju i na to da bi se konsolidacijom programa za smanjenje troškova rada i njihovom transformacijom u trajna smanjenja doprinosa za socijalno osiguranje ostvarili optimalni učinci na zapošljavanje i ulaganja.

               (11)

               Od 1. srpnja 2016. efektivna prosječna stopa poreza na dobit iznosila je 38,4 % i bila je najviša u Uniji, a i drugi su porezi na proizvodnju vrlo visoki. Međutim, Francuska je u 2020. donijela mjere za smanjenje zakonske stope poreza na dobit na 28 %. Istodobno, potrošnja se i dalje manje oporezuje nego u ostalim državama članicama Unije. Francuska je u 2014. po poreznim prihodima od potrošnje iskazanima u postotku ukupnih poreznih prihoda bila na 27. mjestu u Uniji. Sustav PDV-a odlikuje se standardnom stopom srednje razine i niskim sniženim stopama koje se primjenjuju na široku osnovicu. Složenost poreznog sustava može biti prepreka neometanom funkcioniranju poslovnog okružja. U Francuskoj je porezno opterećenje veliko, brojne su porezne olakšice i snižene stope i mnogo je postupaka oporezivanja, zbog čega rastu troškovi izvršenja poreznih obveza i nesigurnost, posebno za poduzeća. Ukupni porezni rashodi u Francuskoj prilično su visoki i iznose više od 3 % BDP-a. Visoki su i administrativni troškovi naplate poreza za porezna tijela i veći su od prosjeka Unije.

               (12)

               Stopa nezaposlenosti u 2016. smanjena je na 10,1 %. Najveća je stopa nezaposlenosti mladih i nekvalificiranih osoba te osoba koje nisu rođene u Uniji. U tijeku su reforme upravljanja koje su ključne za usklađenje mogućnosti izobrazbe s prilikama za zapošljavanje i potrebama gospodarstva. Istodobno, osobe koje traže posao, radnici nižih kvalifikacija te zaposleni u malim i srednjim poduzećima teško ostvaruju pristup izobrazbi. Kako bi se osiguralo njihovo sudjelovanje u izobrazbi i relevantnost izobrazbe trebalo bi ojačati postojeće mjere i preraspodijeliti sredstva. Mladima, a pogotovo onima s najnižim kvalifikacijama, još uvijek je otežan ulazak na tržište rada. U tom se kontekstu mjerama potpore naukovanju za sada postižu pozitivni rezultati. No dostupno početno strukovno obrazovanje i osposobljavanje, osobito ako se stječu u školama i nekim tercijarnim sektorima, nisu u dovoljnoj mjeri usklađeni s prilikama za zapošljavanje. Štoviše, učenici u nepovoljnom položaju češće se usmjeravaju prema početnom strukovnom obrazovanju i većinom rano napuštaju školovanje, čime se doprinosi izraženoj nejednakosti u obrazovanju. Utjecaj socioekonomskog položaja na rezultate učenika najveći je u usporedbi s ostalim članicama OECD-a.

               (13)

               U 2016. bilo je zaposleno samo 54,5 % radno sposobnog stanovništva koje nije rođeno u EU-u. Stopa zaposlenosti žena koje nisu rođene u EU-u (45,4 %) bila je među najnižima u Uniji. Razlika u zaposlenosti osoba koje nisu rođene u EU-u i osoba rođenih u Francuskoj povećana je u 2016. na 17,5 postotnih bodova (23,7 postotnih bodova za žene). Nedovoljna zaposlenost osoba koje nisu rođene u EU-u utječe na pad ukupne stope zaposlenosti i predstavlja kroničnu neiskorištenost radne snage. I druga generacija useljenika suočava se s negativnim ishodima zapošljavanja koji se ne mogu objasniti razlikom u godinama, obrazovanju i vještinama. Štoviše, razlika u ishodima obrazovanja dugotrajna je jer druga generacija useljenika samo donekle ostvaruje bolje rezultate. Za rješavanje tog pitanja potrebna je sveobuhvatna strategija, uključujući posebno ciljane mjere za stjecanje jezičnih vještina, unapređenje vještina i izobrazbu, savjetovanje o zapošljavanju i ostale ciljane aktivne politike tržišta rada. Djelotvoran pristup uslugama ključan je za promicanje sudjelovanja na tržištu rada, kao i mjere protiv diskriminirajućih postupaka koji utječu na zapošljavanje osoba koje nisu rođene u EU-u i drugu generaciju useljenika.

               (14)

               Indeksacija minimalne plaće prisutna je u Francuskoj od 2013. Rast minimalne plaće sporiji je od referentnih plaća zbog niske inflacije i usporenog rasta plaća. U odnosu na medijalnu plaću minimalna je plaća visoka, a trošak rada za minimalnu plaću smanjen je oslobođenjima od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje. Povećanjem minimalne plaće potiče se povećanje plaća za većinu kategorija radnika i riskira stvaranje uzlazne kompresije plaća. Iako je indeksacija minimalne plaće važna za očuvanje kupovne moći radnika, postojeći mehanizam indeksacije mogao bi pridonijeti odgodi potrebnog ukupnog usklađivanja plaća. Osim toga, u trenutačnom kontekstu visoke nezaposlenosti postoji rizik da trošak rada za minimalnu plaću koči zapošljavanje niskokvalificiranih radnika. Skupina neovisnih stručnjaka svake godine ocjenjuje minimalnu plaću u Francuskoj i iznosi neobvezujuća mišljenja o njezinu kretanju. Njihovo se mišljenje o njezinim ad hoc povećanjima do sada uvijek poštovalo i bilo je važno za nadzor primjene takvih ad hoc povećanja.

               (15)

               Francuska je u kolovozu 2016. zakonom o radu, socijalnom dijalogu i stručnom usavršavanju uvela mjere usmjerene na jačanje kapaciteta poduzeća za prilagodbu ekonomskim ciklusima te na smanjenje segmentacije tržišta rada. Zakonom su pojednostavnjena pravila o otpuštanju iz ekonomskih razloga, prošireno je područje primjene većine ugovora na razini poduzeća i povećana je učinkovitost kolektivnih pregovora. Dugotrajno visoke razine nezaposlenosti stvaraju pritisak na održivost sustava naknada za nezaposlenost. Stoga su socijalni partneri u ožujku 2017. postigli dogovor o novoj konvenciji o sustavu naknada za nezaposlenost koju je vlada potvrdila i čiji je cilj smanjenje godišnjeg deficita za 1,2 milijarde EUR.

               (16)

               Iako je Francuska poboljšala ukupnu prikladnost svojih propisa, poslovno okružje i dalje je na sredini ljestvice u usporedbi s najvažnijim konkurentima. Konkretno, unatoč stalnim pokušajima pojednostavnjenja, poduzeća su još uvijek izložena velikom regulatornom opterećenju i čestim izmjenama propisa. To je jedna od glavnih prepreka privatnim ulaganjima. Francuska je programom pojednostavnjenja poduzela korake za smanjenje administrativnog opterećenja za poduzeća, ali jedna petina mjera donesenih prije 2016. u svibnju 2017. još nije bila provedena. Istodobno, učinak praga i dalje utječe na razvoj poduzeća i njihove gospodarske i tržišne rezultate. Povećane socijalne i fiskalne obveze za poduzeća koja zapošljavaju više od određenog broja radnika moglo bi ta poduzeća odvratiti od širenja do veličine koja bi im omogućila izvoz i inovacije. Taj učinak praga mogao bi utjecati na produktivnost poduzeća, njihovu konkurentnost i internacionalizaciju poslovanja. Prema empirijskim dokazima, pragovi od 10 i 50 zaposlenih posebno su skupi za poslodavce, a francusko je gospodarstvo obilježeno nerazmjerno niskim udjelom poduzeća iznad tih pragova, što upućuje na povezanost tih dviju pojava.

               (17)

               Tržišno natjecanje u uslužnim djelatnostima poboljšano je u nekoliko sektora, ali u nekim gospodarski važnim djelatnostima, kao što su računovodstvo i knjigovodstvo, arhitektura, usluge njege u kući, usluge smještaja i usluživanja hrane, usluge prijevoza taksijem i najma privatnih vozila, tržišno natjecanje još je na niskoj razini ili su prisutne regulatorne prepreke. U tim su uslužnim djelatnostima prisutne prepreke, posebno prekomjerni regulatorni zahtjevi, kojima se ograničuje ulazak novih poduzeća na tržište ili učinkovita tržišna utakmica. Uklanjanjem tih prepreka postojećim i novim poduzećima omogućila bi se primjena novih tehnologija i digitalni razvoj radi povećanja njihove konkurentnosti i/ili ulaska na tržišta, što bi zbog nižih cijena i bolje kvalitete usluga bilo korisno za potrošače. Stoga je Komisija u okviru paketa mjera za uklanjanje prepreka na tržištima usluga u siječnju 2017. pokrenula postupak međusobnog ocjenjivanja kojim je pozvala države članice da ocijene postojeće prepreke kojima se ograničuje pristup nekim profesijama.

               (18)

               Inovativnost u Francuskoj nije na razini europskih predvodnika u inovacijama. Stanje je vrlo složeno, a ukupna je koordinacija problematična. Razlika između iznosa dodijeljene državne potpore i osrednjih rezultata koje Francuska postiže u inovacijama otvara pitanja učinkovitosti mehanizama potpore. Konkretno, suradnja državnih istraživačkih centara i poduzeća nije optimalna i onemogućuje ekonomske rezultate sustava za inovacije.

               (19)

               Komisija je u okviru europskog semestra 2017. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Francuske i objavila je u izvješću za 2017. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2017. i Nacionalni program reformi za 2017. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Francuskoj u proteklim godinama. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Francuskoj, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine Unije.

               (20)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2017., a njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

               (21)

               Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2017. i Program stabilnosti za 2017. Preporuke Vijeća u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 4. u nastavku,

         PREPORUČUJE da Francuska 2017. i 2018. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Osigurati postupanje usklađeno s preporukom Vijeća od 10. ožujka 2015. u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita. U 2018. nastaviti s ulaganjem znatnog fiskalnog napora, u skladu sa zahtjevima preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, uzimajući u obzir potrebu za jačanjem oporavka koji je u tijeku i osiguravanjem održivosti javnih financija Francuske. Provesti sveobuhvatnu analizu stavki rashoda radi povećanja učinkovitosti koje će dovesti do ušteda na rashodima.

               2.

               Konsolidirati mjere za smanjenje troškova rada radi njihove što veće učinkovitosti na proračunski neutralan način te da bi se pojačali njihovi učinci na zapošljavanje i ulaganja. Proširiti ukupnu poreznu osnovicu i poduzeti dodatne mjere kako bi se postiglo planirano smanjenje zakonske stope poreza na dobit.

               3.

               Unaprijediti pristup tržištu rada osobama koje traže posao, a posebno radnicima nižih kvalifikacija i osobama migrantskog podrijetla, među ostalim i revizijom sustava strukovnog obrazovanja i osposobljavanja. Osigurati usklađenost promjena minimalne plaće sa zapošljavanjem i konkurentnosti.

               4.

               Dodatno smanjiti regulatorno opterećenje za poduzeća, među ostalim provedbom programa pojednostavnjenja. Nastaviti s uklanjanjem prepreka tržišnom natjecanju u uslužnom sektoru, među ostalim u području poslovnih usluga i reguliranih profesija. Pojednostavniti i poboljšati učinkovitost programa javne potpore za inovacije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. TÕNISTE

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  SL C 92, 24.3.2017., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

      (6)  Neto državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok su jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani netirane.

      (7)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Komisije (EU) 2017/1804 оd 3. listopada 2017. o provedbi odredaba Zakonika o schengenskim granicama o privremenom ponovnom uvođenju nadzora državne granice na unutarnjim granicama u schengenskom području

text:
               7.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 259/25

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2017/1804
   оd 3. listopada 2017.
   o provedbi odredaba Zakonika o schengenskim granicama o privremenom ponovnom uvođenju nadzora državne granice na unutarnjim granicama u schengenskom području
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               U području bez nadzora unutarnjih granica moguće je odlučiti privremeno ponovno uvesti nadzor unutarnjih granica samo u iznimnim okolnostima zbog odgovora na situacije koje predstavljaju ozbiljnu prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti u tom području ili njegovim dijelovima ili u najmanje jednoj državi članici. Ponovno uvođenje takvog nadzora, s obzirom na učinak koji može imati na pravo na slobodno kretanje osoba i robe u području bez nadzora unutarnjih granica, može biti samo krajnja mjera podložna strogim uvjetima područja primjene i trajanja privremenog ponovnog uvođenja.

               (2)

               Sadašnjim odredbama Zakonika o schengenskim granicama predviđa se mogućnost brzog privremenog ponovnog uvođenja nadzora unutarnjih granica ako ozbiljna prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti u državi članici zahtijeva poduzimanje hitnih mjera na razdoblje od najviše dva mjeseca (članak 28.). Zakonikom se predviđa i ponovno uvođenje nadzora državne granice ako se pojavi ozbiljna prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti u predvidivim slučajevima na razdoblje od najviše šest mjeseci (članak 25.). Kombiniranom provedbom članaka 28. i 25. Zakonika o schengenskim granicama omogućuje se zadržavanje provedbe nadzora na ukupno razdoblje od najviše osam mjeseci. Osim toga, novom prijetnjom javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti ponovno se pokreće primjena pravila (te i novi izračun trajanja razdoblja nadzora).

               (3)

               Članak 29. Zakonika o schengenskim granicama sadržava izvanredni postupak koji omogućuje ponovno uvođenje nadzora unutarnjih granica na razdoblje do dvije godine ako je sveukupno funkcioniranje područja bez nadzora unutarnjih granica ugroženo zbog trajnih i ozbiljnih nedostataka povezanih s nadzorom vanjskih granica otkrivenih tijekom schengenske evaluacije. Donošenjem Uredbe (EU) 2016/1624 Europskog parlamenta i Vijeća (1) taj se postupak može provesti i ako država članica ne poduzme potrebne mjere na temelju procjene osjetljivosti ili ne surađuje s Agencijom ako situacija na vanjskim granicama zahtijeva hitno djelovanje.

               (4)

               Iako su se u velikoj većini slučajeva vremenska ograničenja koja su trenutačno na snazi pokazala dostatnima, u posljednje vrijeme ispostavilo se da određene ozbiljne prijetnje javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti, kao što su terorističke prijetnje ili znatna nekontrolirana sekundarna kretanja unutar Unije, mogu trajati i mnogo dulje od navedenih razdoblja.

               (5)

               Komisija je donijela prijedlog izmjene mjerodavnih odredaba Zakonika o schengenskim granicama radi uklanjanja takvih dugotrajnih prijetnji u budućnosti. U prijedlogu su izmijenjena vremenska ograničenja iz članka 25. Zakonika o schengenskim granicama u predvidivim slučajevima te je određeno da produljenje ponovno uvedenog nadzora državne granice na unutarnjim granicama izvan sadašnjih rokova može biti opravdano do najviše dvije godine. U prijedlogu se predviđa i mogućnost daljnjeg produljenja nadzora državne granice na unutarnjim granicama ako konkretna prijetnja unutarnjoj sigurnosti ili javnom poretku potraje i nakon tog razdoblja.

               (6)

               Uz te nove rokove predviđeni su i dodatni postupovni zahtjevi koje države članice moraju ispuniti prije ponovnog uvođenja ili produljenja nadzora unutarnjih granica. Konkretno, države članice obvezne su potkrijepiti svoje obavijesti procjenom rizika kojom dokazuju da je planirano ponovno uvođenje ili produljenje nadzora unutarnjih granica krajnja mjera i objašnjavaju na koji bi se način nadzorom unutarnjih granica pomoglo uklanjanju utvrđene prijetnje. Osim toga, Komisija je sada obvezna izdati mišljenje svaki put kada nadzor unutarnjih granica traje dulje od šest mjeseci. Izmijenjene su i odredbe o „postupku savjetovanja” na temelju mišljenja Komisije kako bi se odrazila nova uloga europske granične i obalne straže i Europola te kako bi se osiguralo da se uzmu u obzir ishodi tog savjetovanja, posebice u pogledu uključivanja susjednih država članica. Svim tim izmjenama želi se osigurati da se ponovno uvođenje nadzora na unutarnjim granicama upotrebljava samo ako i onoliko dugo koliko je to potrebno i opravdano.

               (7)

               Predložene izmjene Zakonika o schengenskim granicama temelje se na sadašnjim odredbama. Do donošenja prethodno opisanih izmjena Zakonika o schengenskim granicama neophodno je da sve države članice koje namjeravaju privremeno ponovno uvesti nadzor državne granice na unutarnjim granicama u potpunosti provode zahtjeve iz važećih odredaba Zakonika o schengenskim granicama kojima se već sada od država članica koje planiraju iskoristiti tu mjeru zahtijeva da najprije razmotre mjere alternativne nadzoru državnih granica te da surađuju sa susjednim državama članicama.

               (8)

               U skladu s člankom 26. Zakonika o schengenskim granicama prije nego što odluči ponovno uvesti ili produljiti privremeni nadzor državne granice na unutarnjim granicama, predmetna država članica trebala bi ocijeniti koliko ta mjera može na odgovarajući način ukloniti prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti te proporcionalnost mjere u odnosu na tu prijetnju, uzimajući u obzir, među ostalim, mogući utjecaj takve mjere na slobodno kretanje osoba unutar područja bez nadzora unutarnjih granica. Ciljani nadzor koji se temelji na redovito ažuriranoj analizi rizika i obavještajnih podataka pridonio bi da se ostvari što veća korist od nadzora i ograniče njegovi negativni utjecaji na slobodno kretanje.

               (9)

               Države članice na koje utječe ponovno uvedeni nadzor na relevantnim dijelovima državne granice trebale bi imati mogućnost redovito iznositi svoja stajališta u pogledu njegove nužnosti, u cilju organizacije uzajamne suradnje između svih uključenih država članica i redovitog ispitivanja proporcionalnosti mjera u odnosu na događaje koji uzrokuju ponovno uvođenje nadzora državne granice i prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti. Država članica koja je odlučila ponovno uvesti nadzor trebala bi uzeti u obzir ta stajališta kada preispituje nužnost kontrola u cilju njihova redovitog prilagođavanja okolnostima.

               (10)

               Na temelju članka 27. stavka 1. točke (e) Zakonika o schengenskim granicama države članice koje ponovno uvode ili produljuju nadzor na unutarnjim granicama trebale bi, među ostalim, pružiti informacije o mjerama koje druge države članice trebaju poduzeti u kontekstu planiranog nadzora državne granice. Osim toga, na temelju članka 27. stavka 5. Zakonika o schengenskim granicama država članica koja planira ponovno uvesti nadzor državne granice na unutarnjim granicama, druge države članice, posebno one na koje izravno utječu takve mjere, i Komisija mogu održati zajedničke sastanke u cilju organizacije, prema potrebi, uzajamne suradnje između država članica. Takve kontakte sa susjednim državama članicama trebalo bi iskoristiti za ograničavanje učinka na slobodno kretanje.

               (11)

               Budući da se privremeno ponovno uvođenje nadzora državne granice na unutarnjim granicama može upotrijebiti samo u iznimnim okolnostima i kao krajnja mjera, države članice trebale bi najprije razmotriti mogu li se iskoristiti mjere alternativne nadzoru državne granice kako bi se učinkovito uklonila utvrđena prijetnja te odlučiti ponovno uvesti nadzor na predmetnim unutarnjim granicama samo kao krajnju mjeru ako se tim mjerama kojima se manje ograničava prekogranični promet ne mogu na zadovoljavajući način ukloniti utvrđene prijetnje. Predmetne bi države članice u svojim obavijestima trebale izvijestiti o ishodu tog razmatranja i o razlozima za nadzor državne granice u skladu s člankom 27. stavkom 1. Zakonika o schengenskim granicama.

               (12)

               U tom smislu, države članice trebale bi poduzeti sve potrebne korake radi daljnje i potpune provedbe Preporuke Komisije od 12. svibnja 2017. (C(2017) 3349 final) o razmjernim policijskim kontrolama i policijskoj suradnji u schengenskom prostoru.

               (13)

               Ova bi se Preporuka trebala provesti uz puno poštovanje temeljnih prava.

               (14)

               Ova bi Preporuka trebala biti upućena svim schengenskim državama koje obvezuje glava III. Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća (2),

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

      OGRANIČAVANJE UČINKA NA SLOBODNO KRETANJE

   Kako bi se pronašla odgovarajuća ravnoteža između potrebe za zaštitom javnog poretka ili unutarnje sigurnosti u državama članicama i koristi područja bez nadzora unutarnjih granica, države članice koje namjeravaju privremeno ponovno uvesti nadzor unutarnjih granica trebale bi pažljivo razmotriti i redovito ocjenjivati sljedeće aspekte kada u skladu s člankom 26. Zakonika o schengenskim granicama provode procjenu potrebe i proporcionalnosti svakog privremenog ponovnog uvođenja nadzora na unutarnjim granicama u skladu s člancima 25. i 28. Zakonika o schengenskim granicama:

               (a)

               mogući utjecaj ponovnog uvođenja nadzora na slobodno kretanje osoba unutar područja bez nadzora unutarnjih granica;

               (b)

               mogući utjecaj ponovnog uvođenja nadzora na unutarnje tržište.

         U tom cilju države članice koje namjeravaju privremeno ponovno uvesti nadzor na unutarnjim granicama trebale bi u obavijesti iz članka 27. stavka 1. Zakonika o schengenskim granicama navesti rezultate svoje procjene učinka planiranog ponovnog uvođenja ili produljenja nadzora na unutarnjim granicama na slobodno kretanje i unutarnje tržište.
   Države članice koje namjeravaju privremeno ponovno uvesti nadzor na unutarnjim granicama ne bi trebale poduzimati nikakve mjere koje nisu opravdane s obzirom na utvrđenu ozbiljnu prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti. Trebale bi primjerice ograničiti dijelove državne granice na kojima se privremeno ponovno uvodi nadzor na unutarnjim granicama na ono što je nužno potrebno za uklanjanje utvrđene prijetnje.

      ZAJEDNIČKA ODGOVORNOST I SURADNJA

   S obzirom na cilj ograničavanja učinka na slobodno kretanje države članice koje namjeravaju privremeno ponovno uvesti nadzor na unutarnjim granicama trebale bi:

               (a)

               se dovoljno unaprijed savjetovati s državama članicama na koje utječe planirano ponovno uvođenje nadzora;

               (b)

               održavati blisku i trajnu suradnju kako bi se omogućilo stalno preispitivanje i prilagodba nadzora s obzirom na nove potrebe i učinak na terenu;

               (c)

               biti spremne pomoći jedna drugoj u cilju učinkovite provedbe nadzora državne granice ako je to potrebno i opravdano.

      UPOTREBA ALTERNATIVNIH MJERA

   Kako bi osigurale da je privremeno ponovno uvođenje nadzora državne granice na unutarnjim granicama krajnja mjera koja se provodi samo ako utvrđenu ozbiljnu prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti nije moguće primjereno ukloniti drugim sredstvima, države članice trebale bi u cijelosti provesti Preporuku Komisije od 12. svibnja 2017. (C(2017) 3349 final) o razmjernim policijskim kontrolama i policijskoj suradnji u schengenskom prostoru.

      Sastavljeno u Bruxellesu 3. listopada 2017.

            Za Komisiju

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Uredba (EU) 2016/1624 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. rujna 2016. o europskoj graničnoj i obalnoj straži i o izmjeni Uredbe (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 863/2007 Europskog parlamenta i Vijeća, Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 i Odluke Vijeća 2005/267/EZ (SL L 251, 16.9.2016., str. 1.).

      (2)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 77, 23.3.2016., str. 1.).