title: Preporuka Komisije (EU) 2018/951 оd 22. lipnja 2018. o standardima za tijela za jednakost

text:
               4.7.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 167/28

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2018/951
   оd 22. lipnja 2018.
   o standardima za tijela za jednakost
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Iz članka 2. Ugovora o Europskoj uniji proizlazi da se Unija temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući prava pripadnika manjina. Te su vrijednosti zajedničke državama članicama u društvu u kojem prevladavaju pluralizam, nediskriminacija, tolerancija, pravda, solidarnost i jednakost žena i muškaraca.

               (2)

               Člankom 8. Ugovora o funkcioniranju Europske unije propisuje se da Unija u svim svojim aktivnostima teži uklanjanju nejednakosti i promicanju ravnopravnosti između muškaraca i žena.

               (3)

               Člankom 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima zabranjuje se svaka diskriminacija na bilo kojoj osnovi kao što su spol, rasa, etničko podrijetlo, vjera ili uvjerenje, invaliditet, dob ili spolna orijentacija. U članku 23. Povelje sadržano je pravo na ravnopravnost muškaraca i žena u svim područjima, uključujući zapošljavanje, rad i plaću. Člankom 26. priznaje se i poštuje pravo osoba s invaliditetom na mjere čiji je cilj osiguravanje njihove neovisnosti, društvene i profesionalne uključenosti te njihovo sudjelovanje u životu zajednice. Štoviše, u članku 20. Povelje Europske unije o temeljnim pravima sadržana je jednakost svih pred zakonom.

               (4)

               U skladu s člankom 19. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, Vijeće može, odlučujući jednoglasno u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom i uz prethodnu suglasnost Europskog parlamenta, poduzeti odgovarajuće radnje radi suzbijanja diskriminacije na temelju spola, rasnog ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolne orijentacije, ne dovodeći u pitanje ostale odredbe ugovora i u okviru nadležnosti koje su dodijeljene Uniji.Na temelju članka 157. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, Europski parlament i Vijeće donose mjere za osiguranje primjene načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada, uključujući načelo jednake plaće za jednaki rad ili za rad jednake vrijednosti.

               (5)

               Na temelju tih odredbi doneseno je nekoliko direktiva o zabrani diskriminacije u relevantnim područjima.

               (6)

               Direktivom Vijeća 2000/43/EZ (1) zabranjuje se izravna ili neizravna diskriminacija na temelju rasnog ili etničkog podrijetla, uključujući uznemiravanje. Direktiva se primjenjuje na sve osobe u okviru privatnog i javnog sektora, uključujući javna tijela, u odnosu na (a) uvjete za pristup zapošljavanju, samostalnim djelatnostima i radu, uključujući i kriterije za odabir i uvjete pri zapošljavanju, bez obzira na granu djelatnosti te na svim razinama profesionalne hijerarhije, uključujući i napredovanje; (b) pristup svim vrstama i svim razinama profesionalnog usmjeravanja, stručnog osposobljavanja, stručnog usavršavanja i prekvalificiranja, uključujući i praktično radno iskustvo; (c) rad i radne uvjete, uključujući otkaz i plaću; (d) članstvo i djelovanje u organizacijama radnika ili poslodavaca ili bilo kakvoj organizaciji čiji članovi obavljaju određeno zanimanje, uključujući i koristi od takvih organizacija; (e) socijalnu zaštitu, uključujući socijalnu sigurnost i zdravstvenu zaštitu; (f) socijalne pogodnosti; (g) obrazovanje i (h) pristup robi i uslugama te pružanje robe i usluga dostupnih javnosti, uključujući one u području stanovanja.

               (7)

               Direktivom Vijeća 2000/78/EZ (2) zabranjuje se izravna ili neizravna diskriminacija, uključujući uznemiravanje, na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolnog opredjeljenja u vezi sa zapošljavanjem, obavljanjem zanimanja i strukovnim osposobljavanjem. Direktiva se primjenjuje na sve osobe u okviru privatnog i javnog sektora, uključujući javna tijela, u odnosu na točke od (a) do (d) navedene u prethodnoj uvodnoj izjavi.

               (8)

               Direktivom Vijeća 2004/113/EZ (3) zabranjuje se izravna ili neizravna diskriminacija na temelju spola, uključujući uznemiravanje i spolno uznemiravanje, u pogledu pristupa i nabave robe, odnosno pružanja usluga.

               (9)

               Direktivom 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) o jednakosti spolova propisuje se zabrana izravne ili neizravne diskriminacije koja se temelji na spolu, uključujući uznemiravanje i spolno uznemiravanje, u pitanjima pristupa zapošljavanju, uključujući napredovanje, te strukovnog osposobljavanja, uvjeta rada, uključujući plaću, i sustava strukovnog socijalnog osiguranja.

               (10)

               Direktivom 2010/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća (5) zabranjuje se izravna i neizravna diskriminacija prema muškarcima i ženama koji su samozaposleni, uključujući uznemiravanje i spolno uznemiravanje. Područje primjene Direktive obuhvaća sve vrste diskriminacije, a izričito su navedene socijalna zaštita i rodiljne naknade.

               (11)

               Države članice prenijele su sve prethodno navedene direktive (dalje u tekstu „direktive o jednakosti”) u nacionalno zakonodavstvo. Direktivama o jednakosti, osim Direktivom 2000/78/EZ, predviđa se da države članice odrede jedno tijelo ili njih više za promicanje, uključujući analizu, praćenje i potporu, jednakog postupanja prema svim osobama bez diskriminacije na osnovama koje su obuhvaćene odgovarajućim direktivama (dalje u tekstu: „tijela za jednakost”). Sve su države članice uspostavile tijela za jednakost u skladu s time.

               (12)

               Ova se Preporuka primjenjuje na tijela za jednakost uspostavljena na temelju gore navedenih direktiva o jednakosti.

               (13)

               Kad se direktivama o jednakosti predviđa uspostava tih tijela za jednakost, od država članica zahtijeva se da osiguraju da nadležnosti tih tijela uključuju pružanje neovisne pomoći žrtvama, provođenje neovisnih istraživanja o diskriminaciji, objavljivanje neovisnih izvješća i davanje preporuka o svim pitanjima koja se odnose na tu diskriminaciju.

               (14)

               K tome, Komisija je 2. srpnja 2008. donijela Prijedlog direktive Vijeća o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na vjeru ili uvjerenje, invaliditet, dob ili spolnu orijentaciju (6). Prijedlogom su obuhvaćeni (a) socijalna zaštita, uključujući socijalnu sigurnost i zdravstvenu zaštitu; (b) socijalne pogodnosti; (c) obrazovanje i (d) pristup robi i uslugama te pružanje robe i usluga dostupnih javnosti, uključujući one u području stanovanja. Prema predloženoj direktivi države članice obvezne su imenovati i tijelo ili tijela za jednako postupanje za ta područja, koja mogu biti tijela koja su već uspostavljena na temelju direktiva o jednakosti. Iako prijedlog još nije donesen, države članice trebalo bi poticati da odrede tijela za jednakost u tim područjima, jer je iz iskustvo poznato da se imenovanjem takvih tijela jača zaštita od diskriminacije.

               (15)

               K tome, direktivama 2006/54/EZ i 2010/41/EU od država članica zahtijeva se da osiguraju da zadaće tijela za jednakost uključuju razmjenu dostupnih informacija s odgovarajućim europskim tijelima.

               (16)

               Ovlasti tijela za jednakost u mnogim državama članicama obuhvaćaju i zločine iz mržnje i govor mržnje. To je posebice važno u pogledu osiguravanja učinkovite provedbe Okvirne odluke Vijeća 2008/913/PUP (7) o suzbijanju određenih oblika i načina izražavanja rasizma i ksenofobije kaznenopravnim sredstvima, kojom se utvrđuju minimalni standardi za kriminalizaciju, kazneni progon i kažnjavanje rasističkog govora mržnje i rasističkih zločina iz mržnje.

               (17)

               Osim što su prema direktivama bile obvezne uspostaviti tijela za jednakost, većina država članica proširila je ovlasti svojim tijelima za jednakost kako bi se općenito obuhvatilo područje primjene u pogledu diskriminacije na temelju roda, rasnog ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolne orijentacije u područjima zapošljavanja i rada, pristupa i nabave robe odnosno pružanja usluga, obrazovanja, socijalne zaštite i socijalnih pogodnosti, čime je dakle obuhvaćeno područje primjene Direktive 2000/78/EZ te druga područja.

               (18)

               Tekst direktiva o jednakosti državama članicama ostavlja široku slobodu procjene u pogledu strukture i funkcioniranja tijela za jednakost. To je dovelo do znatnih razlika među tijelima za jednakost uspostavljenima u državama članicama, a te se razlike odnose na ovlasti, nadležnosti, strukture, resurse i operativno funkcioniranje tijela. To pak ponekad rezultira nedostatnim pristupom zaštiti za građane, i to zaštiti koja nije jednaka u svim državama članicama (8).

               (19)

               Neke države članice osnovale su više tijela za jednakost, što zahtijeva uspostavu jasnih mehanizama za njihovu koordinaciju i suradnju.

               (20)

               U nekim su državama članica ovlasti postojećih tijela za jednakost proširena na vrlo različita područja, i to bez odgovarajućeg povećanja resursa. Brojna tijela za jednakost suočila su se sa znatnim smanjenjem proračuna, što bi moglo dovesti do slabljenja njihovih kapaciteta za vršenje svojih zadaća (9).

               (21)

               U studijama su istaknuti slučajevi kad tijela za jednakost nisu bila neovisna i učinkovita, primjerice zbog vanjskih pritisaka ili nedostatka osoblja (10).

               (22)

               U praksi neovisnost tijela za jednakost nije zajamčena ako je ono osnovano kao dio ministarstva i prima naputke izravno od vlade.

               (23)

               Tijela za jednakost ne bi se smjela nerazmjerno usredotočivati na određene zadaće i pritom zanemarivati druge zadaće (11).

               (24)

               Kako bi pomogla skupinama ili pojedincima koji su žrtve diskriminacije da iskoriste svoja prava, tijela za jednakost trebala bi i podizati razinu osviještenosti u široj javnosti o svojem postojanju te o postojećim antidiskriminacijskim pravilima i o tome kako tražiti pravnu zaštitu. U tu svrhu svim bi osobama trebalo osigurati jednostavan pristup tijelima za jednakost, i fizički i na internetu. Trebalo bi pojednostaviti i podnošenje pritužbi osiguravanjem povjerljivosti i jednostavnih besplatnih postupaka.

               (25)

               Kako bi se osiguralo da tijela za jednakost funkcioniraju pravilno i na jednak način u cijeloj Uniji, čini se primjerenim preporučiti državama članicama standarde za tijela za jednakost.

               (26)

               Potreba za standardima za tijela za jednakost naglašena je i u Zajedničkom izvješću o primjeni direktiva 2000/43/EZ i 2000/78/EZ (12) iz 2014., Izvješću o primjeni Direktive 2004/113/EZ (13) iz 2015. te u izvješću o procjeni Preporuke o transparentnosti plaće iz 2014. i Akcijskom planu EU-a za razdoblje 2017.–2019. Borba protiv razlike u plaćama između spolova (14). Osim toga, Europski parlament pozvao je na donošenje standarda za tijela za jednakost u svojoj rezoluciji iz 2015. (15)

               (27)

               Ujedinjeni narodi (16), Europska mreža tijela za jednakost (17) i Vijeće Europe (18) već su donijeli standarde za tijela za jednakost i institucije za ljudska prava.

               (28)

               Ova je Preporuka upućena državama članicama. Njezin je cilj pridonijeti smanjenju razlika u standardima među tijelima za jednakost u Europi.

               (29)

               Ovom se Preporukom utvrđuju standardi koji se odnose na ovlast, neovisnost, učinkovitost, pristupačnost i koordinaciju tijela za jednakost i na pristup njima, kako bi se osiguralo da mogu učinkovito obavljati svoje zadaće.

               (30)

               Ova se Preporuka temelji na obvezi Komisije da potiče države članice i pomaže im u poboljšanju kapaciteta za provođenje zakonodavstva Unije i pružaju pravne lijekove kako bi se osiguralo da diskriminirani pojedinci i skupine zaštićeni pravom Unije mogu u potpunosti ostvariti svoja prava, u skladu s Komunikacijom „Pravo EU-a: boljom primjenom do boljih rezultata” (19). Neovisna tijela za jednakost imaju ključnu ulogu u učinkovitoj provedbi te u sveobuhvatnom i dosljednom izvršavanju zakonodavstva Unije. Tijela za jednakost ujedno su i vrijedne institucije za održivi razvoj demokratskih društava u kojima vladaju jednakost i uključivost.

               (31)

               U područjima obuhvaćenima nadležnostima Unije, standardi za tijela za jednakost trebali bi biti i u skladu sa zahtjevima pristupačnosti utvrđenima u Konvenciji Ujedinjenih Naroda o pravima osoba s invaliditetom. Ta je Konvencija odobrena u ime Europske zajednice Odlukom Vijeća 2010/48/EZ (20) i stoga čini sastavni dio pravnog poretka EU-a koji ima jaču pravnu snagu od sekundarnog prava EU-a.

               (32)

               Direktive 2000/43/EZ, 2000/78/EZ, 2004/113/EZ i 2006/54/EZ sadržavaju obvezu država članica da priopćavaju sve dostupne informacije u vezi s njihovom primjenom kako bi Komisija mogla sastaviti izvješće o procjeni mjera koje su države članice poduzele u skladu s odgovarajućim direktivama. To priopćavanje odvija se u unaprijed utvrđenim intervalima (21) kako bi se Komisiji omogućilo donošenje i objavljivanje izvješća. To bi priopćavanje trebalo sadržavati i informacije o usklađenosti država članica s ovom Preporukom kako bi se omogućilo procjenjivanje njezina učinka.

               (33)

               Na razini Unije ovom se Preporukom ne dovode u pitanja načela nacionalnog postupovnog prava i pravne tradicije država članica. Ova Preporuka ne podrazumijeva proširenje Unijinih ovlasti utvrđenih ugovorima i sekundarnim pravom Unije,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
   POGLAVLJE I.

      SVRHA I PREDMET

               (1)

               Svrha je ove Preporuke utvrditi mjere koje države članice mogu primijeniti kako bi poboljšale neovisnost i učinkovitost tijela za jednakost, posebice u pogledu njihovih sposobnosti za osiguravanje da diskriminirani pojedinci i skupine mogu u potpunosti ostvariti svoja prava.

               (2)

               Sve bi države članice trebale osigurati da tijela za jednakost mogu neovisno i učinkovito izvršavati svoje zadaće kako su utvrđene u direktivama 2000/43/EZ, 2004/113/EZ, 2006/54/EZ i 2010/41/EU.

         POGLAVLJE II.

      PREPORUČENE MJERE

   1.1.   Ovlasti tijela za jednakost

   1.1.1.   Osnove i područje primjene obuhvaćeno ovlastima tijela za jednakost

               (1)

               Uz njihove obveze na temelju direktiva 2000/43/EZ, 2004/113/EZ, 2006/54/EZ i 2010/41/EU u pogledu određivanja tijela za promicanje jednakog postupanja (dalje u tekstu „tijela za jednakost”), sve bi države članice trebale razmotriti određivanje tijela za jednakost koja će biti nadležna za diskriminaciju na temelju vjere ili uvjerenja, invaliditeta, dobi ili spolne orijentacije u okviru područja primjene Direktive 2000/78/EZ.

               (2)

               Države članice trebale bi razmotriti proširenje ovlasti tijela za jednakost kako bi one obuhvaćale, za sve zabranjene osnove za diskriminaciju, područja zapošljavanja i rada, pristupa i nabave robe odnosno pružanja usluga, obrazovanja, socijalne zaštite i socijalnih pogodnosti, uključujući i govor mržnje povezan s tim osnovama u tim područjima.

               (3)

               Unutarnjom strukturom tijela za jednakost koja se bave jednim područjem i tijela za jednakost čije ovlasti obuhvaćaju više područja i/ili više osnova za diskriminaciju trebalo bi osigurati da se svakom području i svakoj osnovi za diskriminaciju posvećuje pozornost. Pozornost bi trebala biti razmjerna utjecaju osnove za diskriminaciju, a resursi bi trebali biti prikladno raspoređeni.

         1.1.2.   Zadaće obuhvaćene ovlastima tijela za jednakost

      Neovisna pomoć

               (1)

               Države članice trebale bi uzeti u obzir sljedeće aspekte pružanja neovisne pomoći žrtvama: zaprimanje i rješavanje pojedinačnih ili kolektivnih pritužbi; pružanje pravne pomoći žrtvama, među ostalim pri podnošenju pritužbi; sudjelovanje u aktivnostima posredovanja i mirenja; zastupanje podnositelja pritužbi na sudu i djelovanje kao prijatelj suda ili stručnjak kad je to potrebno.

               (2)

               Države članice trebale bi uzeti u obzir i da neovisna pomoć žrtvama može uključivati omogućivanje tijelima za jednakost da pokrenu sudski postupak ili sudjeluju u njemu kako bi se riješila strukturna ili sustavna diskriminacija u slučajevima koje su tijela sama odabrala zbog njihove učestalosti, ozbiljnosti ili potrebe za pravnim objašnjenjem. Ti bi se postupci mogli voditi u ime tijela ili u ime žrtava ili organizacija koje zastupaju žrtve, u skladu s nacionalnim postupovnim pravom.

               (3)

               Države članice trebale bi u obzir uzeti i da pomoć žrtvama može uključivati izdavanje preporuka ili, ako je to dopušteno nacionalnim pravom, pravno obvezujućih odluka u pojedinačnim ili kolektivnim slučajevima diskriminacije, kao i njihovo praćenje kako bi se osigurala njihova provedba.

               (4)

               Države članice trebale bi tijelima za jednakost omogućiti prikupljanje relevantnih dokaza i informacija u skladu s nacionalnim pravom.

               (5)

               Ako tijela za jednakost imaju pravnu sposobnost donošenja obvezujućih odluka, država članica trebala bi im dodijeliti i sposobnost izricanja primjerenih, učinkovitih i razmjernih kazni.

               (6)

               Izvršenje ovlasti dodijeljenih tijelima za jednakost trebalo bi podlijegati prikladnim sigurnosnim mjerama uključujući, ako je to prikladno, učinkovit pravni lijek i odgovarajući postupak. U nacionalnom pravu posebice bi trebalo biti izričito utvrđeno pravo na žalbu pred sudom protiv obvezujuće odluke tijela za jednakost, ako je ono u skladu s nacionalnim pravom nadležno za izdavanje takvih odluka.

      Neovisna istraživanja

               (7)

               Države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da redovito provode neovisna istraživanja. Opsegom i konceptom istraživanja trebala bi se osigurati dovoljna količina pouzdanih kvantitativnih i kvalitativnih podataka o diskriminaciji kako bi se omogućila analiza koja je nužna za donošenje zaključaka utemeljenih na dokazima o glavnim problemima i kako ih riješiti.

      Neovisna izvješća

               (8)

               Države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da redovito objavljuju neovisna izvješća i predstavljaju ih odgovarajućim javnim institucijama, uključujući, prema potrebi, relevantne nacionalne ili regionalne vlade i parlamente. Njihov bi opseg trebao biti dovoljno širok da se omogući cjelokupna procjena situacije u pogledu diskriminacije u državi članici za svaku obuhvaćenu osnovu.

               (9)

               Kako bi se osigurala kvaliteta neovisnih izvješća, države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da provode neovisna istraživanja. Ona bi mogla uključivati prikupljanje podataka, posebice o broju pritužbi po različitim osnovama za diskriminaciju, trajanju upravnog postupka od podnošenja pritužbe do zaključenja predmeta, ishodu upravnog postupka te broju, trajanju i ishodu sudskih predmeta u kojima su sudjelovala tijela za jednakost

      Preporuke tijela za jednakost

               (10)

               Države članice trebale bi osigurati da njihova javna tijela, koliko je to moguće, uzmu u obzir preporuke tijela za jednakost koje se odnose na zakonodavstvo, politiku, postupak, programe i praksu. Trebalo bi osigurati da javna tijela izvješćuju tijela za jednakost o tome kako su preporuke uzete u obzir i da te informacije objavljuju.

      Promicanje jednakosti

               (11)

               Kako bi se promicale jednakost i raznolikost, države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da pridonose sprečavanju diskriminacije, posebno pružanjem osposobljavanja, informacija, savjeta, smjernica i potpore nositeljima dužnosti koji imaju obveze u skladu s direktivama o jednakosti, institucijama i pojedincima te podizanjem razine osviještenosti u široj javnosti o postojanju tijela te o sadržaju postojećih antidiskriminacijskih pravila i o tome kako tražiti pravnu zaštitu.

               (12)

               Za istu svrhu, države članice trebale bi tijelima za jednakost omogućiti da se uključe u javnu raspravu, održavaju redovit dijalog s javnim tijelima, komuniciraju s diskriminiranim skupinama i dionicima te da potiču dobre prakse i pozitivne mjere.

         1.2.   Neovisnost i učinkovitost

   1.2.1.   Neovisnost

               (1)

               Kako bi se zajamčila neovisnost tijela za jednakost pri obavljanju njegovih zadaća, države članice trebale bi razmotriti aspekte poput organizacije tih tijela, njihova položaja u cjelokupnoj administrativnoj strukturi, dodjeli njihovih proračunskih sredstava, njihovih postupaka za gospodarenje resursima, s posebnim naglaskom na postupke za imenovanje i razrješenje osoblja, uključujući osoba na vodećim položajima. U okviru tog razmatranja ne bi trebalo dovoditi u pitanje posebne nacionalne organizacijske strukture država članica.

               (2)

               Države članice trebale bi onemogućiti osoblju tijela za jednakost, uključujući osobe na vodećim položajima i članove uprave, da sudjeluje u bilo kakvim radnjama koje su nespojive s njihovim dužnostima te da tijekom svojeg mandata sudjeluju u konfliktnim aktivnostima, plaćenim ili neplaćenim.

         1.2.2.   Resursi

               (1)

               Države članice trebale bi osigurati da svako tijelo za jednakost ima ljudske, tehničke i financijske resurse, prostore i infrastrukturu potrebne za provođenje svojih zadaća i izvršavanje svojih ovlasti. Pri dodjeli resursa trebalo bi uzeti u obzir nadležnosti i zadaće dodijeljene tijelima za jednakost Smatrat će se da su resursi primjereni samo ako tijelima za jednakost omogućuju da učinkovito provode svaku od svojih zadaća povezanih s jednakošću, i to u razumnim vremenskim okvirima i rokovima koji su utvrđeni nacionalnim pravom.

               (2)

               Države članice trebale bi osigurati da je broj članova osoblja tijela za jednakost dostatan i da imaju odgovarajuće kvalifikacije u pogledu vještina, znanja i iskustva kako bi primjereno i djelotvorno izvršavali sve zadaće tijela za jednakost.

               (3)

               Države članice trebale bi tijelima za jednakost omogućiti da učinkovito prate izvršavanje svojih odluka te odluka institucija, sudbenih tijela i sudova u predmetima povezanima s diskriminacijom. U tu bi ih svrhu trebalo odmah obavještavati o tim odlukama i mjerama kojima se one provode.

         1.2.3.   Podnošenje pritužbi, pristup i pristupačnost

               (1)

               Države članice trebale bi osigurati da je moguće podnositi pritužbe tijelima za jednakost usmeno, pismeno i putem interneta, na jeziku koji bira podnositelj pritužbe i koji je uobičajen u državi članici u kojoj se nalazi tijelo za jednakost.

               (2)

               Države članice trebale bi osigurati da je postupak za podnošenje pritužbi tijelima za jednakost jednostavan i besplatan.

               (3)

               Države članice trebale bi tijelima za jednakost uvesti obvezu nuđenja tajnosti svjedocima i zviždačima te, u mjeri u kojoj je to moguće, podnositeljima pritužbi zbog diskriminacije.

               (4)

               Države članice trebale bi osigurati da je svim osobama omogućen jednostavan pristup prostorima tijela za jednakost te njihovim informacijama i priopćenjima, što uključuje informatičke tehnologije, usluge i proizvode kao što su dokumenti i audiovizualni materijali ili sastanci i događaji otvoreni ili organizirani za javnost. Prostori bi posebice trebali biti pristupačni osobama s invaliditetom, kojima bi također trebalo osigurati razumne prilagodbe kako je definirano u Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom, kako bi se osiguralo da osobe s invaliditetom imaju ravnopravan pristup tijelima za jednakost.

               (5)

               Ako je to potrebno iz geografskih ili drugih razloga, države članice trebale bi razmotriti omogućivanje tijelima za jednakost da uspostave lokalne i/ili regionalne urede tijela za jednakost ili lokalne i/ili regionalne inicijative za informiranje radi redovite privremene prisutnosti.

               (6)

               Države članice trebale bi osigurati dostatna proračunska sredstva i resurse tijelima za jednakost kako bi im se omogućilo da provode učinkovite aktivnosti podizanja razine osviještenosti usmjerene na informiranje šire javnosti o njihovu postojanju i mogućnosti podnošenja pritužbi zbog diskriminacije.

         1.3.   Koordinacija i suradnja

               (1)

               Ako u istoj državi članici postoji više tijela za jednakost, država članica trebala bi im omogućiti da uspostave redovitu i učinkovitu koordinaciju kako bi se osigurala usklađena primjena načela nediskriminacije. Tijela za jednakost ne bi se smjela nerazmjerno usredotočavati na određene zadaće i pritom zanemarivati druge zadaće. Kad se provode aktivnosti podizanja razine osviještenosti trebala bi sudjelovati ostala nadležna tijela u mjeri u kojoj je to moguće kako bi se šira javnost informirala u potpunosti.

               (2)

               Države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da vode dijalog i učinkovito surađuju s mjerodavnim nacionalnim tijelima i tijelima vlasti u istoj državi članici. To podrazumijeva i osiguravanje pravodobnog i transparentnog savjetovanja s tijelima za jednakost o prijedlozima politike i zakonodavnim prijedlozima te kretanjima koja se odnose na pitanja obuhvaćena njihovim ovlastima.

               (3)

               Države članice trebale bi tijelima za jednakost osigurati sposobnost da surađuju s drugim tijelima za jednakost i drugim organizacijama na europskoj i međunarodnoj razini, uključujući u obliku zajedničkih istraživanja.

               (4)

               Države članice trebale bi omogućiti tijelima za jednakost da surađuju s relevantnim tijelima. Ta tijela uključuju nacionalne okvire utvrđene u skladu s člankom 33. stavkom 2. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom, nacionalne kontaktne točke za Rome, organizacije civilnog društva i, kako bi se osiguralo da se sredstva ne dodjeljuju projektima u kojima je bilo slučajeva diskriminacije, upravljačka tijela europskih strukturnih i investicijskih fondova.

         POGLAVLJE III.

      PRIOPĆENJA DRŽAVA ČLANICA

   Države članice pozivaju se da uključe informacije o tome kako uzimaju u obzir ovu Preporuku u svoja priopćenja o provedbi direktiva 2000/43/EZ, 2000/78/EZ, 2004/113/EZ i 2006/54/EZ.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. lipnja 2018.

            Za Komisiju

         Věra JOUROVÁ

            Članica Komisije

      (1)  Direktiva Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo (SL L 180, 19.7.2000., str. 22.).

      (2)  Direktiva Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (SL L 303, 2.12.2000., str. 16.).

      (3)  Direktiva Vijeća 2004/113/EZ od 13. prosinca 2004. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga (SL L 373, 21.12.2004., str. 37.).

      (4)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL L 204, 26.7.2006., str. 23.).

      (5)  Direktiva 2010/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o primjeni načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama koji su samozaposleni i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 86/613/EEZ (SL L 180, 15.7.2010., str. 1.).

      (6)  COM(2008) 426 final.

      (7)  Okvirna odluka Vijeća 2008/913/PUP od 28. studenoga 2008. o suzbijanju određenih oblika i načina izražavanja rasizma i ksenofobije kaznenopravnim sredstvima (SL L 328, 6.12.2008., str. 55.).

      (8)  Vidjeti, među ostalim, sljedeće studije: Human European Consultancy u partnerstvu s Institutom za ljudska prava Ludwig Boltzmann, listopad 2010., Studija o tijelima za jednakost uspostavljenima u skladu s direktivama 2000/43/EZ, 2004/113/EZ i 2006/54/EZ, stranica 177. i Europska mreža tijela za jednakost, listopad 2012. Tijela za jednakost. Postojeći problemi.

      (9)  Human European Consultancy, op. cit., str. 78., 125., 142. i Europska mreža tijela za jednakost, op. cit., str. 8. i 17. Vidjeti i Europska mreža tijela za jednakost, Strateška uloga tijela za jednakost, 2009., str. 43.–44. i 52.

      (10)  Human European Consultancy, op. cit., str. 70.–145. i Europska mreža tijela za jednakost, op. cit., str. 8. i 13.–20.

      (11)  Europska komisija, 2006., Katalizatori za promjene? Tijela za jednakost u skladu s Direktivom 2000/43/EZ – postojanje, neovisnost i učinkovitost, str. 57.

      (12)  Zajedničko izvješće o primjeni Direktive 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo („Direktiva o rasnoj jednakosti”) i Direktive Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja („Direktiva o jednakosti pri zapošljavanju”), COM(2014) 2 final.

      (13)  Izvješće o primjeni Direktive Vijeća 2004/113/EZ o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga, COM(2015) 190 final. Ta je potreba spomenuta i u Reviziji Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma u sredini programskog razdoblja, COM(2017) 458 final; u Izvješću o temeljnim pravima Agencije za temeljna prava iz svibnja 2017.; u Izvješću o provedbi Preporuke Komisije o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene transparentnim putem, COM(2017) 671 final.

      (14)  Izvješće o provedbi Preporuke Komisije o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene transparentnim putem, op. cit.; Akcijski plan EU-a za razdoblje 2017.–2019. Borba protiv razlike u plaćama između spolova, COM(2017) 678 final.

      (15)  Rezolucija Europskog parlamenta od 8. listopada 2015. o primjeni Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (2014/2160(INI)).

      (16)  Ured Visokog povjerenika za ljudska prava (OHCHR), načela Opće skupštine UN-a o statusu nacionalnih institucija (pariška načela), Rezolucija 48/134, 20. prosinca 1993. i Opća razmatranja o tumačenju i provedbi tih načela Međunarodnog koordinacijskog odbora nacionalnih institucija za promicanje i zaštitu ljudskih prava, kako je formulirano 21. veljače 2018.

      (17)  Europska mreža tijela za jednakost, 2016., Razvoj standarda za tijela za jednakost. Radni dokument Equineta.

      (18)  Europska komisija protiv rasizma i netolerancije (ECRI), Preporuka o općoj politici br. 2, izmijenjena, o tijelima za jednakost i borbi protiv rasizma i netolerancije na nacionalnoj razini, CRI(2018) 06, donesena 7. prosinca 2017.

      (19)  C(2016) 8600.

      (20)  Odluka Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od strane Europske zajednice (SL L 23, 27.1.2010., str. 35.).

      (21)  Svake četiri godine u skladu s Direktivom 2006/54/EZ i svakih pet godina u skladu s direktivama 2000/43/EZ, 2000/78/EZ i 2004/113/EEZ.


               18.7.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 252/298

         P8_TA(2017)0029
   Prioriteti za 61. sjednicu Komisije UN-a o statusu žena
   Preporuka Europskog parlamenta Vijeću od 14. veljače 2017. o prioritetima EU-a za 61. sjednicu Komisije UN-a o statusu žena (2017/2001(INI))
   (2018/C 252/30)

      Europski parlament,

               —

               uzimajući u obzir prijedlog preporuke Vijeću koji podnose Constance Le Grip u ime Kluba zastupnika PPE-a i Maria Arena u ime Kluba zastupnika S&D o prioritetima EU-a za 61. sjednicu Komisije UN-a o statusu žena (B8-1365/2016),

               —

               uzimajući u obzir zaključke Vijeća od 26. svibnja 2015. o rodnim pitanjima u okviru razvoja te o Novom globalnom partnerstvu za iskorjenjivanje siromaštva i održivi razvoj nakon 2015., kao i njegove zaključke od 16. prosinca 2014. o preobražajnom planu za razdoblje nakon 2015.,

               —

               uzimajući u obzir 61. sjednicu Komisije UN-a o statusu žena i njezinu središnju temu: „Jačanje ekonomskog položaja žena u radnom okruženju koji se mijenja”,

               —

               uzimajući u obzir Četvrtu svjetsku konferenciju o ženama koja se održala u rujnu 1995. u Pekingu, Deklaraciju i Platformu za djelovanje koja je usvojena u Pekingu te kasnije zaključne dokumente koji su proizišli iz posebnih sjednica Ujedinjenih naroda, Peking + 5, Peking + 10, Peking + 15 i Peking + 20, o daljnjim radnjama i inicijativama za provedbu Pekinške deklaracije i Platforme za djelovanje koje su usvojene 9. lipnja 2000., 11. ožujka 2005., 2. ožujka 2010. i 9. ožujka 2015.,

               —

               uzimajući u obzir Konvenciju UN-a o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena (CEDAW) iz 1979.,

               —

               uzimajući u obzir članak 113. Poslovnika,

               —

               uzimajući u obzir izvješće Odbora za prava žena i jednakost spolova (A8-0018/2017),

               A.

               budući da je ravnopravnost žena i muškaraca temeljno načelo Europske unije koje je sadržano u Ugovoru o Europskoj uniji te ujedno jedan od njezinih ciljeva i zadataka te budući da se EU također vodi tim načelom u svojem vanjskom djelovanju s obzirom na to da se obje dimenzije trebaju uskladiti;

               B.

               budući da prava žena i ravnopravnost spolova nisu samo temeljna ljudska prava nego i preduvjeti za jačanje razvoja i smanjenje siromaštva te potreban temelj za miroljubiv, napredan i održiv svijet;

               C.

               budući da zlostavljanje žena i nasilje nad njima obuhvaća široki spektar kršenja ljudskih prava; budući da svaki od tih oblika zlostavljanja može ostaviti duboke psihološke rane, uključivati fizičke ili seksualne povrede ili patnju, prijetnje o počinjenju takvih djela i prisilu, naštetiti općem zdravlju žena i djevojčica, uključujući njihovo reproduktivno i spolno zdravlje, te u nekim slučajevima može dovesti do smrti;

               D.

               budući da je 23. siječnja 2017. predsjednik SAD-a Donald Trump ponovno uveo tzv. pravilo „globalnog blokiranja” kojim se međunarodne organizacije sprečavaju od primanja ikakvih sredstava od SAD-a za potporu svjetskom zdravlju ako te organizacije pružaju usluge pobačaja, savjetuju o njima, upućuju na njih ili se zalažu za njih, čak ako to rade svojim sredstvima, a ne američkim, i čak ako je pobačaj zakonit u njihovoj zemlji; budući da će to utjecati na programe koji se bave problemom HIV-a/AIDS-a, zdravljem majke i djeteta, naporima u pogledu suzbijanja virusa Zika te drugim područjima vezanima uz zdravlje i bolesti; budući da će takvo pravilo unazaditi rezultate koji su kroz godine postignuti u pogledu unapređenja zdravlja i dobrobiti zajednica diljem svijeta, posebno u području prava žena i djevojčica, te bi ono milijunima osoba diljem svijeta moglo otežati pristup zdravstvenoj skrbi;

               E.

               budući da je peti cilj održivog razvoja postizanje ravnopravnosti spolova i jačanje položaja svih djevojčica i žena diljem svijeta; budući da je peti cilj održivog razvoja samostalan cilj, što znači da ga je potrebno uključiti u cijeli Program održivog razvoja do 2030. i u ostvarivanje svih ciljeva održivog razvoja; budući da jačanje položaja žena podrazumijeva da im se pružaju potrebni alati kako bi postale ekonomski neovisne, bile jednako zastupljene u društvu, imale jednaku ulogu u svih sferama života te dobile veću moć u javnom životu i kontrolu nad svim odlukama koje utječu na njihove živote;

               F.

               budući da su žene važni ekonomski akteri diljem svijeta i da se sudjelovanjem žena u gospodarstvu može potaknuti njegov rast, otvoriti radna mjesta i ostvariti uključivo blagostanje; budući da su zemlje koje cijene i osnažuju žene da u potpunosti sudjeluju na tržištu rada i u donošenju odluka stabilnije, naprednije i sigurnije; budući da izrada proračuna kojom se u obzir uzima rodna perspektiva predstavlja pametno ekonomsko planiranje kojim se jamči da javna potrošnja služi za poboljšanje ravnopravnosti žena i muškaraca;

               G.

               budući da su ženska kreativnost i poduzetnički potencijal nedovoljno iskorišteni izvori gospodarskog rasta i radnih mjesta koje je potrebno nadalje razvijati;

               H.

               budući da dvadeset godina nakon konferencije u Pekingu, unatoč jasnim dokazima da je jačanje položaja žena ključno za smanjenje siromaštva, promicanje razvoja i rješavanje najhitnijih svjetskih izazova, vlade u EU-u prepoznaju da nijedna država nije u potpunosti ostvarila ravnopravnost između žena i muškaraca te jačanje položaja žena i djevojčica, da je napredak bio spor i neujednačen, da i dalje postoje veliki nedostaci i oblici diskriminacije te da su se pojavili novi izazovi u pogledu provedbe rješenja za 12 kritičnih problematičnih područja u okviru Platforme za djelovanje;

               I.

               budući da EU ima važnu ulogu u poticanju jačanja položaja žena i djevojčica u EU-u i širom svijeta kako političkim tako financijskim sredstvima; budući da EU mora imati ključnu ulogu u očuvanju zajedničkog jezika u pogledu ljudskih prava žena oko kojeg su se složili UN i EU;

               J.

               budući da žene i dalje proizvode oko 80 % hrane u najsiromašnijim zemljama i trenutačno najviše doprinose očuvanju biološke raznolikosti i sjemena za usjeve;

               K.

               budući da zemljište nije samo sredstvo za proizvodnju nego i mjesto kulture i identiteta; budući da je pristup zemljištu stoga temeljna sastavnica života i neotuđivo pravo za male poljoprivrednice i pripadnice autohtonih naroda;

               1.

               upućuje sljedeću preporuku Vijeću:

                     Opći uvjeti za jačanje položaja žena i djevojčica

                           (a)

                           da potvrdi svoju predanost Pekinškoj platformi za djelovanje i brojnim djelovanjima za ravnopravnost spolova koja su u njoj sadržana; da potvrdi svoju predanost dvostrukom pristupu ljudskim pravima žena rodnim osvještavanjem u okviru svih područja politika i provedbom specifičnih mjera za ljudska prava žena i ravnopravnost spolova;

                           (b)

                           da potiče na donošenje politika kojima se ulaže u jednak pristup žena i djevojčica visokokvalitetnom obrazovanju i strukovnom osposobljavanju, uključujući formalno, informalno i neformalno obrazovanje, te kojima se uklanjaju nejednakosti među spolovima u tim i svim ostalim područjima, posebno u onima u kojima tradicionalno prevladavaju muškarci;

                           (c)

                           da suzbija sve oblike nasilja nad ženama i djevojčicama u javnoj i privatnoj sferi smatrajući ih ozbiljnom povredom njihova tjelesnog i psihološkog integriteta koja ih sprečava da ostvare svoj puni potencijal; da radi na tome da sve strane u potpunosti ratificiraju Istanbulsku konvenciju;

                           (d)

                           smatra da UN, EU i njegove države članice također moraju povećati svoje napore na domaćem terenu u pogledu suzbijanja nasilja nad ženama i rodno uvjetovanog nasilja kako bi postali učinkovitiji svjetski akteri; stoga ponavlja svoj poziv Komisiji da predloži strategiju EU-a za borbu protiv nasilja nad ženama, uključujući direktivu kojom se utvrđuju minimalne norme; također u tom kontekstu poziva sve strane da potpišu i ratificiraju Konvenciju Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i obiteljskog nasilja;

                           (e)

                           da osmisli politike promicanja i podupiranja dostojanstvenog rada i pune zaposlenosti za sve žene;

                           (f)

                           da zajamči univerzalan pristup zaštiti spolnog i reproduktivnog zdravlja i reproduktivnim pravima u skladu s Programom djelovanja Međunarodne konferencije o stanovništvu i razvoju, Pekinškom platformom za djelovanje i zaključnim dokumentima o rezultatima njihovih revizijskih konferencija; da djevojčicama i dječacima te mladim ženama i muškarcima pruža spolni odgoj koji je prilagođen dobi kako bi se smanjila pojava neželjenih ranih trudnoća i spriječilo širenje spolno prenosivih bolesti;

                           (g)

                           da snažno osuđuje pravilo „globalnog blokiranja” kojim se međunarodnim organizacijama brani da primaju financijska sredstva od SAD-a namijenjena planiranju obitelji ako one pružaju usluge pobačaja, savjetuju o njima, upućuju na njih ili se zalažu za njih; da takvo pravilo smatra izravnim napadom na prava žena i djevojčica te korakom unatrag za rezultate postignute u tom području; da poziva EU i njegove države članice da hitno suzbiju utjecaj pravila blokiranja znatnim povećanjem sredstava namijenjenih području spolnog i reproduktivnog zdravlja i prava te pokretanjem međunarodnog fonda za financiranje pristupa kontracepciji te sigurnom i zakonitom pobačaju, s pomoću nacionalnih i europskih sredstava za razvoj, kako bi se popunila „rupa” u financiranju koja je nastala nakon što je Trumpova administracija obustavila financiranje svih prekomorskih humanitarnih organizacija koja pružaju usluge povezane sa spolnim i reproduktivnim zdravljem i pravima;

                           (h)

                           da ukloni razlike među spolovima u pogledu njihovih plaća, zarade tijekom života i mirovina;

                           (i)

                           da suzbije sve oblike diskriminacije žena u okviru zakonodavstva i politika na svim razinama;

                           (j)

                           da se bori protiv svih oblika rodnih stereotipa u svim sferama društva kojima se nastavljaju pojave neravnopravnosti, nasilja i diskriminacije;

                           (k)

                           da podrži organizacije žena na svim razinama njihova rada; da ih kao partnere uključi u donošenje politika i da im zajamči prikladna sredstva;

                           (l)

                           da na svu javnu potrošnju primjeni izradu proračuna kojom se u obzir uzima rodna perspektiva, kao alat u okviru rodno osviještene politike;

                     Jačanje ekonomskog položaja žena te svladavanje prepreka na tržištu rada

                           (m)

                           da poziva sve uključene strane da ratificiraju i provedu CEDAW, uz usmjeravanje posebne pozornosti na članke 1., 4., 10., 11., 13., 14. i 15.;

                           (n)

                           da potiče sve uključene strane da provode politike i zakone kojima se jamče jednak pristup radnim mjestima, jednaka plaća za jednaki rad te rad jednake vrijednosti;

                           (o)

                           da nastavi i pojača napore u pogledu donošenja politika kojima se podržava i promiče žensko poduzetništvo u kontekstu dostojanstvenog rada i uklanjanja svih prepreka i društvenih predrasuda za pokretanje i vođenje poslovanja, uključujući poboljšanje pristupa financijskim uslugama, kreditiranju, poduzetničkom kapitalu i tržištima pod jednakim uvjetima, te kojima se potiče pristup informacijama, osposobljavanju i mrežama za poslovne svrhe; da u tom kontekstu prepoznaje i promiče ulogu socijalnih poduzeća, zadruga i alternativnih poslovnih modela u pogledu jačanja položaja žena;

                           (p)

                           da primi na znanje da makroekonomske politike, posebno one u području proračunske discipline i javnih usluga, imaju neproporcionalan učinak na žene te da donositelji politika moraju uzeti u obzir takav učinak na spolove;

                           (q)

                           da promiče nova ulaganja u infrastrukturu socijalne zaštite, obrazovanja i zdravstvene skrbi te u javno pružanje pristupačne, povoljne i kvalitetne skrbi tijekom cijelog životnog ciklusa, uključujući skrb za djecu, uzdržavane osobe i starije osobe; da zajamči snažnu zaštitu i radna prava trudnica tijekom i nakon njihovih trudnoća;

                           (r)

                           da podrži politike kojima se potiče jednaka podjela obveza u kućanstvu i obveza povezanih sa skrbi između žena i muškaraca;

                           (s)

                           da podupre uspostavu Konvencije MOR-a kojom bi se pružile međunarodne norme za rješavanje rodno uvjetovanog nasilja na radnom mjestu;

                           (t)

                           da provede politike za rješavanje pojave političkog nasilja nad ženama, uključujući fizičko nasilje, zastrašivanje i uznemiravanje na internetu;

                           (u)

                           da poduzme učinkovite mjere za uklanjanje dječjeg rada s obzirom na to da se iskorištavaju milijuni ženske djece; da u aktualno zakonodavstvo EU-a uvrsti nove mehanizme za izbjegavanje uvoza robe proizvedene dječjim radom;

                           (v)

                           da kampanjama za podizanje razine osviještenosti i programima potpore potiče žene i djevojčice da ostvare akademske i istraživačke karijere na svim područjima znanosti, uz usmjeravanje posebne pozornosti na područje tehnologija i digitalnog gospodarstva;

                           (w)

                           da zajamči usklađenost unutarnje i vanjske politike EU-a te ciljeva održivog razvoja;

                     Jamčenje jednake zastupljenosti žena na svim razinama donošenja odluka

                           (x)

                           da zaštiti građanska i politička prava i podrži ravnotežu zastupljenosti spolova na svim razinama donošenja odluka, uključujući donošenje političkih odluka, ekonomsku politiku i programe, radna mjesta te poslovno i akademsko područje;

                           (y)

                           da uključi socijalne partnere, civilno društvo i organizacije žena u donošenje gospodarskih odluka;

                           (z)

                           da osnaži vodstvo žena i njihovo sudjelovanje u donošenju odluka u situacijama tijekom sukoba i nakon njih te da u zemljama koje se oporavljaju od sukoba zajamči pristup žena radnim mjestima i tržištima te njihovo sudjelovanje u politikama i vodstvu, što je sve ključno za ostvarenje stabilnosti;

                     Rješavanje potreba najviše marginaliziranih žena

                           (aa)

                           da ženama u ruralnim područjima olakša stjecanje vlasništva nad zemljištem i pristup kreditiranju te da promiče, potiče i podržava inicijative ženskog poduzetništva u ruralnim područjima kako bi one mogle postati ekonomski neovisne i u potpunosti sudjelovati u održivom ruralnom razvoju te imati koristi od njega; da štiti i promiče kratke lance opskrbe hranom s pomoću aktivnih unutarnjih i vanjskih politika EU-a;

                           (ab)

                           da uspostavi unutarnje i međunarodne propise kojima se jamči ograničavanje opsežne jagme za zemljištem koja nije u skladu s interesima malih zemljoposjednika, posebno žena;

                           (ac)

                           da poziva na sudjelovanje organizacija žena u ruralnim područjima u donošenju politika na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj i svjetskoj razini te na podupiranje ženskih mreža u pogledu razmjene iskustava i dobre prakse, posebno kada dotične odluke mogu utjecati na živote žena;

                           (ad)

                           da poziva sve zemlje na ratifikaciju i provedbu Konvencije UN-a o pravima osoba s invaliditetom, uključujući njezin članak 6. naslovljen „Žene s invaliditetom”;

                           (ae)

                           da ističe prava radnica migrantica, posebno migrantica i žena izbjeglica koje su radnice u kućanstvima, na dostojanstvene radne uvjete i jednaku socijalnu zaštitu; da poziva na ratifikaciju i provedbu Konvencije MOR-a br. 189;

                           (af)

                           da potiče sve strane da provedu politike kojima se jamče prava žena i djevojčica izbjeglica i humano postupanje prema njima;

                           (ag)

                           da zajamči da se progon na temelju roda smatra osnovom za zahtjev za azil u skladu s Konvencijom UN-a iz 1951. o statusu izbjeglica;

                           (ah)

                           da ističe potrebu da se prava pripadnica skupine LGBTI zaštite i promiču;

                           (ai)

                           da poziva Komisiju UN-a o položaju žena (CSW) da zajedno s Odborom CEDAW-a osmisli intersekcijski pristup njihovoj analizu te da promiče koncept suzbijanja višestruke diskriminacije intersekcijskom analizom svih tijela UN-a;

                           (aj)

                           da radi na politikama za rješavanje stanja žena koje se suočavaju sa siromaštvom i socijalnom isključenosti;

                           (ak)

                           da prepozna ulogu žena kao formalnih i informalnih njegovateljica te da provede politike za poboljšanje uvjeta pod kojima pružaju njegu;

                     Pretvaranje obveza u rashode i povećanje njihove vidljivosti

                           (al)

                           da namijeni sredstva koja su potrebna za ostvarenje ekonomskih prava žena i smanjenje neravnopravnosti spolova, među ostalim i korištenjem postojećih instrumenata na razini EU-a i država članica, kao što su procjene utjecaja na spolove; da za svu javnu potrošnju koristi načelo izrade proračuna kojom se u obzir uzima rodna perspektiva kako bi se zajamčila ravnopravnost muškaraca i žena te uklonili svi oblici rodne neravnopravnosti;

                           (am)

                           da zajamči puno sudjelovanje Parlamenta i njegova Odbora za prava žena i jednakost spolova u postupku donošenja odluka o stajalištu EU-a na 61. sjednici Komisije UN-a o statusu žena;

                           (an)

                           da izrazi svoju snažnu potporu radu organizacije UN Women koja je središnje tijelo sustava UN-a za uklanjanje nasilja nad ženama i djevojčicama diljem svijeta te za okupljanje svih relevantnih dionika kako bi se promijenile politike i koordiniralo djelovanjem; da poziva sve države članice UN-a i EU-a da povećaju sredstva za financiranje organizacije UN Women;

               2.

               nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću i, radi obavijesti, Komisiji.


title: Preporuka Vijeća od 13. srpnja 2018. o Nacionalnom programu reformi Mađarske za 2018. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Mađarske za 2018.

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/72

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 13. srpnja 2018.
      o Nacionalnom programu reformi Mađarske za 2018. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Mađarske za 2018.
      (2018/C 320/16)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 22. studenoga 2017. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2018. Posebna je pozornost posvećena europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 22. ožujka 2018. Komisija je 22. studenoga 2017. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 također donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu Mađarska nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

                  (2)

                  Izvješće za Mađarsku za 2018. objavljeno je 7. ožujka 2018. U izvješću je ocijenjen napredak Mađarske u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 11. srpnja 2017. (2), mjere poduzete kao odgovor na preporuke donesene prethodnih godina te napredak Mađarske u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

                  (3)

                  Mađarska je 30. travnja 2018. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2018. i svoj Program konvergencije za 2018. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (4)

                  Pri programiranju u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) za razdoblje 2014. – 2020., u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (5)

                  Mađarska je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu. Vlada u svojem Programu konvergencije za 2018. planira povećanje ukupnog deficita sa 2,0 % u 2017. na 2,4 % u 2018. te nakon toga postupno smanjenje na 0,5 % BDP-a do 2022. Planirano je da se srednjoročni proračunski cilj – strukturni deficit od 1,5 % BDP-a – ostvari do 2020. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda (4) srednjoročni proračunski cilj ostvario bi se do 2022. U skladu s Programom konvergencije očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u postupno smanjiti na nešto manje od 60 % do kraja 2022. Te se proračunske projekcije temelje na povoljnom makroekonomskom scenariju, što predstavlja značajan rizik za provedbu ciljeva u pogledu deficita.

                  (6)

                  U Programu konvergencije za 2018. upućuje se na znatan učinak sigurnosnih mjera na proračun u 2017. i pružaju se odgovarajući dokazi o opsegu i prirodi tih dodatnih proračunskih troškova. U skladu s podacima Komisije prihvatljivi dodatni rashodi za sigurnosne mjere u 2017. iznosili su 0,17 % BDP-a. Ti su dodatni rashodi predviđeni odredbama članka 5. stavka 1. i članka 6. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 jer je ozbiljnost terorističke prijetnje neuobičajeni događaj, njezin je utjecaj na javne financije Mađarske znatan, a održivost ne bi bila ugrožena ako se dopusti privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Stoga, kako bi se u obzir uzeli ti dodatni troškovi, smanjen je zahtjev u pogledu prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja za 2017.

                  (7)

                  Vijeće je 12. srpnja 2016. preporučilo Mađarskoj da u 2017. ostvari godišnju fiskalnu prilagodbu od 0,6 % BDP-a prema srednjoročnom proračunskom cilju, osim ako se srednjoročni proračunski cilj može ostvariti uz manji napor. Na temelju stvarnih podataka za 2017. za Mađarsku je utvrđeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. U skladu s člankom 121. stavkom 4. UFEU-a i člankom 10. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97, Komisija je 23. svibnja 2018. upozorila Mađarsku da je u 2017. uočeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Vijeće je 22. lipnja 2018. donijelo naknadnu preporuku (5) kojom se potvrđuje potreba da Mađarska poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (6) u 2018. ne premašuje 2,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % BDP-a. Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2018. postoji rizik odstupanja od preporučenog napora.

                  (8)

                  Budući da u Mađarskoj udio duga opće države u BDP-u premašuje 60 % i da predviđeni jaz outputa iznosi 2,3 %, stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne bi smjela biti viša od 3,9 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,75 % BDP-a u skladu sa zajednički dogovorenom matricom zahtjevâ u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2018. postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2019. Općenito, Vijeće smatra da će od 2018. biti potrebne znatne dodatne mjere kako bi se poštovale odredbe Pakta o stabilnosti i rastu, s obzirom na znatno pogoršanje fiskalnih izgleda, u skladu s preporukom upućenom Mađarskoj 22. lipnja 2018. u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja.

                  (9)

                  Ukupna stopa zaposlenosti znatno se poboljšala, a povoljni gospodarski trendovi pružaju mogućnost za ponovnu integraciju nezaposlenih na tržište rada. Velika je razlika u zaposlenosti između muškaraca i žena, osobito o dobnoj skupini od 25 do 39 godina, što se djelomično može objasniti ograničenom ponudom kvalitetne skrbi o djeci. Udio djece mlađe od tri godine obuhvaćene nekim oblikom skrbi o djeci znatno je ispod cilja iz Barcelone i prosjeka Unije. Iako je program javnih radova i dalje glavna aktivna politika tržišta rada, znatno smanjenje broja osoba koje su njime obuhvaćene predstavlja pozitivan trend. Međutim, program i dalje nije jasno usmjeren, a njegova učinkovitost u reintegraciji sudionika na otvoreno tržište rada i dalje je ograničena, uzimajući u obzir stanje na tržištu rada. Nedovoljno su razvijene aktivne politike tržišta rada usmjerene na stručno usavršavanje i prekvalifikaciju.

                  (10)

                  Udio osoba kojima prijeti siromaštvo i socijalna isključenost smanjio se u 2016. na 26,3 %, ali je i dalje iznad prosjeka Unije. Djeca su općenito više izložena siromaštvu nego druge dobne skupine. Razina minimalnog dohotka niža je od 50 % praga siromaštva za jednočlano kućanstvo i time je jedna od najnižih u EU-u. Primjerenost naknada za nezaposlene vrlo je niska: maksimalno trajanje od tri mjeseca nakraće je u EU-u i pokriva tek oko četvrtine prosječnog vremena koje je tražitelju zaposlenja potrebno za pronalaženje posla. Osim toga, razine plaćanja među najnižima su u EU-u.

                  (11)

                  Strukture i procesi socijalnog dijaloga u Mađarskoj i dalje su nedovoljno razvijeni i ne omogućuju istinsko uključivanje socijalnih partnera u oblikovanje i provedbu politika. Nedostatna uključenost dionika i ograničena transparentnost utječu na dokaznu bazu i kvalitetu donošenja politika, čime se stvara nesigurnost za ulagatelje i usporava konvergencija.

                  (12)

                  Provedene su mjere za poboljšanje poreznog sustava, ali još su prisutni određeni problemi. Iako se smanjuje, porezni klin na rad i dalje je visok u usporedbi s Unijom, posebno kada je riječ o određenim skupinama osoba s niskim dohotkom. Složenost poreznog sustava u cjelini, u kombinaciji s i dalje prisutnim sektorskim porezima sa štetnim učinkom, još uvijek predstavlja problem. Mjere protiv strategija agresivnog poreznog planiranja ključne su za sprečavanje narušavanja tržišnog natjecanja među poduzećima, pravedan tretman poreznih obveznika te zaštitu javnih financija. Zbog učinaka prelijevanja među državama članicama koji proizlaze iz strategija agresivnog poreznog planiranja poreznih obveznika, zakonodavstvo Unije potrebno je dopuniti koordiniranim djelovanjem na razini nacionalnih politika. Mađarska ima relativno visok priljev i odljev kapitala preko subjekata posebne namjene, koji nisu povezani s realnim gospodarstvom. Zbog nedostatka poreza po odbitku na „izlazna” plaćanja (tj. plaćanja rezidenata Unije rezidentima trećih zemalja) dividendi, kamata i naknada za licenciju koja izvršavaju poduzeća sa sjedištem u Mađarskoj može se dogoditi da ta plaćanja uopće ne budu oporezovana ako ne podliježu porezu u državi primatelja plaćanja. Komisija primjećuje da Mađarska uvažava činjenicu da izlazna plaćanja u slučaju zlouporabe mogu dovesti do agresivnog poreznog planiranja. Na temelju nedavnih razmjena informacija Komisija će nastaviti konstruktivni dijalog u svrhu suzbijanja strategija agresivnog planiranja poreznih obveznika.

                  (13)

                  Regulatorne prepreke u uslugama, a posebno u maloprodaji, utječu na uspješnost sektora i otežavaju učinkovitu preraspodjelu resursa, produktivnost i inovacije. Vidljiv je stalni trend povjeravanja određenih usluga poduzećima u državnom vlasništvu posebno osnovanima za tu svrhu, a na štetu slobodnog tržišnog natjecanja. Nepredvidivost pravnog okvira još je jedan od problema, posebno u sektoru maloprodaje, koji se posljednjih godina suočava s učestalim promjenama propisa. Budući da se predloženi propisi često temelje na prometu ili površini poslovnog prostora, oni najviše utječu na strane maloprodajne lance. To povećava nesigurnost među poslovnim subjektima i može odvratiti ulagatelje. Potrebno je stabilno regulatorno okruženje koje pogoduje tržišnom natjecanju. U Mađarskoj su profesionalne usluge i dalje vrlo restriktivno regulirane, posebno kada je riječ o ključnim profesijama, kao što su računovodstvene i pravne usluge.

                  (14)

                  I dalje je prisutna nesigurnost u pogledu sprečavanja i kaznenog progona slučajeva korupcije. Nekoliko pokazatelja upućuje na to da je u Mađarskoj korupcija u posljednjih nekoliko godina u porastu, a rizici korupcije mogli bi negativno utjecati na njezin potencijal rasta. Funkcioniranje tužiteljstva od ključne je važnosti u borbi protiv korupcije i pranja novca; čini se da su mjere borbe protiv korupcije na nižim razinama urodile određenim plodom, ali još uvijek nema dovoljno odlučnosti za pokretanje istraga u slučajevima korupcije na visokoj razini. Ograničena transparentnost i ograničenja u pristupu informacijama dodatno otežavaju provedbu mjera za sprečavanje korupcije. Značajni koraci učinjeni su u području javne nabave, ali i dalje ima prostora za poboljšanje transparentnosti i tržišnog natjecanja u natječajnim postupcima. To bi se moglo postići među ostalim omogućavanjem javnog pristupa podacima dobivenima iz sustava e-nabave.

                  (15)

                  Obrazovni rezultati u pogledu osnovnih vještina znatno su ispod prosjeka Unije, osobito u slučaju djece iz obitelji u nepovoljnom socioekonomskom položaju. Učenici se rano usmjeravaju u različite vrste škola s velikim razlikama u obrazovnim rezultatima i profesionalnom usmjerenju. Djeca u nepovoljnom položaju, uključujući romsku djecu, uglavnom pohađaju srednje strukovne škole, u kojima prevladavaju niže razine osnovnih vještina i više stope prijevremenog prekida školovanja, a osobe koje završe te škole u prosjeku primaju niže plaće. Stopa prijevremenog napuštanja školovanja porasla je na prosječno 12,4 %, a posebno je visoka među romskom djecom. Ti su izazovi osobito naglašeni u kontekstu kvalitetnog i uključivog obrazovanja. Sve manji broj kandidata za upis i visoke stope prijevremenog prekida školovanja u tercijarnom obrazovanju dodatno će smanjiti stope završavanja školovanja u doba kada sve više raste potražnja za visokokvalificiranom radnom snagom.

                  (16)

                  Unatoč tekućim naporima za poboljšanje javnog zdravlja, i dalje su vidljivi slabi rezultati u području zdravlja, dodatno pogoršani nezdravim načinom života, koji negativno utječu na ljudski kapital. Niski izdaci za zdravstvenu skrb, u kombinaciji s neučinkovitom raspodjelom resursa, ograničavaju učinkovitost zdravstvenog sustava u Mađarskoj. To uz znatno oslanjanje na neposredna plaćanja narušava pravednost sustava u smislu pravodobnog i pristupačnog pristupa kvalitetnoj preventivnoj i kurativnoj zdravstvenoj skrbi. Nedostatak zdravstvenih radnika također otežava pristup skrbi, iako su nedavna povećanja plaća ublažila taj problem. Tekuće reforme usmjerene su na rješavanje problema pretjeranog korištenja usluga bolničke skrbi, što je u velikoj mjeri uvjetovano time što pružatelji primarne zdravstvene skrbi nisu primjereno opremljeni za učinkovito filtriranje pacijenata. Daljnjom racionalizacijom korištenja bolničkih resursa, uz ciljana ulaganja radi jačanja usluga primarne zdravstvene skrbi, mogle bi se smanjiti nejednakosti u pristupu skrbi, omogućila bi se povećanja učinkovitosti i poboljšali rezultati u području zdravlja.

                  (17)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2018. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Mađarske i objavila je u Izvješću za Mađarsku za 2018. Ocijenila je i Program konvergencije za 2018., Nacionalni program reformi za 2018. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Mađarskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Mađarskoj, nego i opseg njihove usklađenosti s pravilima i smjernicama Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja u Uniji na način da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (18)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program konvergencije za 2018. i njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

            PREPORUČUJE da Mađarska u 2018. i 2019. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Osigurati u 2018. usklađenost s Preporukom Vijeća od 22. lipnja 2018. u cilju ispravljanja značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne premašuje 3,9 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,75 % BDP-a.

                  2.

                  Nastaviti pojednostavnjivati porezni sustav, posebice smanjenjem sektorskih poreza. Poboljšati kvalitetu i transparentnost procesa odlučivanja putem učinkovitog socijalnog dijaloga i uključivanjem ostalih dionika te redovitim i primjerenim procjenama učinaka. Učvrstiti okvir za borbu protiv korupcije, pojačati napore tužiteljstva i poboljšati transparentnost i tržišno natjecanje u javnoj nabavi, među ostalim daljim razvojem sustava e-nabave. Ojačati tržišno natjecanje, regulatornu stabilnost i transparentnost u uslužnom sektoru, a posebno u maloprodaji.

                  3.

                  Osloboditi neiskorištene radne potencijale poboljšanjem kvalitete aktivnih politika tržišta rada. Poboljšati rezultate obrazovanja i povećati sudjelovanje skupina u nepovoljnom položaju, a posebno Roma, u kvalitetnom i uključivom redovnom obrazovanju. Poboljšati primjerenost i obuhvat socijalne pomoći i naknada za nezaposlenost.

         Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2018.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            H. LÖGER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL C 261, 9.8.2017., str. 1.

         (3)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

         (4)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

         (5)  Preporuka Vijeća od 22. lipnja 2018. u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Mađarskoj (SL C 223, 27.6.2018., str. 1.).

         (6)  Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

         (7)  U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 13. srpnja 2018. o Nacionalnom programu reformi Portugala za 2018. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Portugala za 2018.

text:
               10.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 320/92

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 13. srpnja 2018.
      o Nacionalnom programu reformi Portugala za 2018. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Portugala za 2018.
      (2018/C 320/21)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 22. studenoga 2017. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2018. Posebna je pozornost posvećena europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 22. ožujka 2018. Komisija je 22. studenoga 2017. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je Portugal utvrđen kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za Preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 22. ožujka 2018. Vijeće je 14. svibnja 2018. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja (3) („Preporuka za europodručje”).

                  (2)

                  Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Portugal bi trebao osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama od 1. do 3. u nastavku.

                  (3)

                  Izvješće za Portugal za 2018. objavljeno je 7. ožujka 2018. U izvješću je ocijenjen napredak Portugala u smislu preporuka za pojedinu zemlju koju je Vijeće donijelo 11. srpnja 2017. (4), mjere poduzete kao odgovor na preporuke donesene prethodnih godina te napredak Portugala u ostvarenju njegovih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 7. ožujka 2018. Komisija u svojoj analizi zaključuje da u Portugalu postoje makroekonomske neravnoteže. Posebno, visoke razine neto vanjskih obveza, privatnog i javnog duga te visok udio loših kredita slabe su točke u kontekstu niskog rasta produktivnosti. Za osiguranje prilagodbe neto vanjskih obveza potrebno je realno stanje tekućeg računa i održavanje rasta konkurentnosti. Udjeli privatnog duga nastavljaju se smanjivati s početnih visokih razina zahvaljujući ponovnom nominalnom rastu i blago negativnim kreditnim tokovima te se predviđa trend smanjenja udjela državnog duga u BDP-u u kontekstu trajnih potreba za razduživanjem. Intervencijama u financijskom sektoru doprinijelo se smanjenju rizika za stabilnost, iako su banke i dalje u nepovoljnom položaju zbog niske profitabilnosti i visoke razine loših kredita, koje su se ipak počele smanjivati. Veći rast produktivnosti ključan je za poboljšanje izgleda u pogledu konkurentnosti, razduživanja i potencijalnog rasta. U posljednjih nekoliko godina nezaposlenost ubrzano opada. I dalje su prisutni nedostatci u području politika, posebno u pogledu provedbe planiranih mjera za smanjenje količine loših kredita i poboljšanje poslovnog okruženja. Bit će potrebno pratiti donošenje i provedbu više planova reformi, uključujući mjere za rješavanje problema segmentacije tržišta rada i fiskalno-strukturne reforme za poboljšanje održivosti javnih financija.

                  (4)

                  Portugal je 27. travnja 2018. dostavio svoj Nacionalni program reformi za 2018. i svoj Program stabilnosti za 2018. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno. U Programu stabilnosti za 2018. predviđa se kontinuirani pad udjela javnog duga u BDP-u. Nacionalni program reformi Portugala za 2018. sadržava kratkoročne i srednjoročne obveze i obuhvaća izazove utvrđene u Izvješću za Portugal za 2018. Posebno se u njemu najavljuju mjere u području kvalifikacija i inovacija kojima se može potaknuti produktivnost i povećati vrijednost portugalskog izvoza. Izloženom strategijom za smanjenje loših kredita u kombinaciji s mjerama za poticanje kapitalizacije poduzeća doprinosi se smanjenju zaduženosti portugalskog gospodarstva i čišćenju bilanci banaka. Općenito, učinkovitom provedbom dostavljenih programa potaknulo bi se ispravljanje neravnoteža.

                  (5)

                  Pri programiranju u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Portugal je trenutačno obuhvaćen preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe prijelaznom pravilu o dugu. U skladu s Programom stabilnosti za 2018. Portugal planira ostvariti ukupni deficit od 0,7 % BDP-a u 2018. i 0,2 % BDP-a u 2019. te dodatno poboljšanje do suficita od 1,4 % BDP-a do 2021. Ti planovi ne uključuju mogući utjecaj mjera potpora bankama na povećanje deficita od 2019. nadalje. Planirano je da se srednjoročni proračunski cilj – strukturni suficit od 0,25 % BDP-a – ostvari do 2020. U Programu stabilnosti za 2018. predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 122,2 % u 2018. i 118,4 % u 2019. te će zatim iznositi 107,3 % u 2021. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije uvjerljiv je za 2018., a za sljedeće godine povoljan. Istodobno nisu dovoljno precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita od 2018. nadalje.

                  (7)

                  U Programu stabilnosti Portugala za 2018. upućuje se na znatan učinak velikih šumskih požara u 2017. na proračun i pružaju se odgovarajući dokazi o opsegu i prirodi tih dodatnih proračunskih troškova. Posebno se u Programu stabilnosti za 2018. navodi da proračun za 2018. uključuje iznimne rashode u iznosu od 0,07 % BDP-a za preventivne mjere zaštite državnog područja od šumskih požara. U Programu stabilnosti za 2018. navode se rashodi povezani s upravljanjem kriznim situacijama, koji su klasificirani kao jednokratne mjere, i prevencijom. Zbog integrirane prirode tih rashoda i izravne povezanosti s velikim šumskim požarima 2017. moglo bi se smatrati da je poseban tretman rashoda za sprečavanje šumskih požara u skladu s „klauzulom o neuobičajenim događajima”. U skladu s podacima Komisije prihvatljivi dodatni rashodi za preventivne mjere u 2018. iznosili su 0,07 % BDP-a. Ti su dodatni rashodi predviđeni odredbama članka 5. stavka 1. i članka 6. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 jer se šumski požari dotada neviđenih razmjera smatraju neuobičajenim događajem, njihov je utjecaj na javne financije Portugala znatan, a održivost ne bi bila ugrožena ako se dopusti privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Konačna ocjena, uključujući ocjenu prihvatljivih iznosa, donijet će se u proljeće 2019. na temelju prikupljenih podataka za 2018. koje dostave portugalska tijela.

                  (8)

                  Vijeće je 11. srpnja 2017. preporučilo Portugalu da osigura da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (6) u 2018. ne premašuje 0,1 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od najmanje 0,6 % BDP-a. Istodobno je navedeno da će se ocjenom nacrta proračunskog plana za 2018. i naknadnom ocjenom proračunskih rezultata za 2018. morati uzeti u obzir da je cilj postići smjer fiskalne politike koji pridonosi jačanju postojećeg oporavka te osiguravanju održivosti javnih financija. Nakon ocjene snage oporavka u Portugalu koju je Komisija izradila u okviru svojeg mišljenja o nacrtu proračunskog plana Portugala za 2018., u kojoj se uvažavaju izazovi održivosti s kojima se Portugal suočava, nije potrebno uzeti u obzir dodatne elemente u tom pogledu. Na temelju proljetne prognoze Komisije 2018. postoji rizik značajnog odstupanja od preporučene prilagodbe u 2018. te u 2017. i 2018. kad se zajedno uzmu u obzir.

                  (9)

                  Budući da u Portugalu udio duga opće države u BDP-u premašuje 60 % i da predviđeni proizvodni jaz iznosi 1,3 %, stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda 2019. ne bi smjela biti viša od 0,7 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a u skladu sa zajednički dogovorenom matricom zahtjeva u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Ne bude li promjene u politikama, postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2019. te u 2018. i 2019. kad se zajedno uzmu u obzir. Istodobno se predviđa da će Portugal u 2018. i 2019. poštovati pravilo o dugu. Općenito, Vijeće smatra da bi se od 2018. trebale poduzeti potrebne mjere kako bi se poštovale odredbe Pakta o stabilnosti i rastu. Bilo bi razborito sve neočekivane prihode iskoristiti za daljnje smanjenje udjela duga opće države.

                  (10)

                  Osiguravanje održivosti javnog duga ovisi o održivoj fiskalnoj konsolidaciji putem strukturnog poboljšanja javnih financija, koje će se postići boljom naplatom prihoda i kontrolama rashoda. Za poboljšanje kontrola rashoda ključna je učinkovita provedba zakona o kontroli obveza, stroga i pravovremena provedba okvirnog zakona o proračunu te nastavak revizije i racionalizacija rashoda. Planiranje i provedba proračuna i dalje su značajan izazov, osobito u zdravstvenom sektoru, u kojemu je i dalje visok udio zakašnjelih plaćanja (dugova), što upućuje na slabosti u računovodstvenoj kontroli i upravljanju. Da bi se postigla održiva fiskalna konsolidacija, potrebno je riješiti problem visokih i sve viših troškova starenja stanovništva. Očekuje se da će se u srednjoročnom razdoblju povećani fiskalni rizici povezani sa starenjem stanovništva uglavnom odnositi na troškove financiranja mirovina, dok će zdravstveni troškovi povećati pritisak u dugoročnom razdoblju. Ti bi se rizici mogli umanjiti mjerama za poboljšanje srednjoročne održivosti mirovinskog sustava u kombinaciji sa sveobuhvatnom strategijom za rješavanje problema zdravstvenih troškova povezanih sa starenjem stanovništva.

                  (11)

                  Isto tako, kontrolom rashoda, upravljanjem dugom i poboljšanjem opće financijske održivosti poduzeća u državnom vlasništvu značajno bi se pridonijelo strukturnom poboljšanju javnih financija. Iako je ukupni neto prihod poduzeća u državnom vlasništvu i dalje negativan, operativni rezultati posljednjih su se godina općenito poboljšali, osim u zdravstvenom sektoru, u kojem su se pogoršali. Ukupan nekonsolidirani dug javnih poduzeća uključenih u opću državu i dalje je visok, a na kraju 2017. iznosio je 18,3 % BDP-a. Postupno se uvode mjere za poboljšanje nadzora poduzeća u državnom vlasništvu, ali njihov učinak tek treba vidjeti. U okviru tekućeg plana upravljanja dugom i dokapitalizacije za poduzeća u državnom vlasništvu trebala bi se smanjiti zaduženost i sniziti troškovi kamata, ali dobre bi poticaje trebalo pojačati osiguravanjem predvidivog i transparentnog okvira za ograničene proračunske prijenose.

                  (12)

                  Nastavlja se oporavak portugalskog tržišta rada, u skladu s poboljšanim gospodarskim rezultatima. U 2017. u gospodarstvu je otvoreno više od 150 000 novih radnih mjesta, a stopa zaposlenosti (u dobnoj skupini od 20 do 64 godine) porasla je na 73,4 %, što odgovara razini prije krize. Stopa nezaposlenosti znatno je pala i sada je ispod prosjeka europodručja. Stopa dugotrajne nezaposlenosti također je ubrzano padala, iako je i dalje relativno visoka. Portugal u 2018. uz već postojeće aktivne politike tržišta rada, oslobođenja od socijalnog osiguranja i model javnih službi za zapošljavanje koje pružaju personalizirane usluge uvodi i servise za zapošljavanje po načelu „sve na jednome mjestu”. To bi moglo imati važnu ulogu u osiguravanju šireg obuhvata mjera aktivacije. I pokazatelji siromaštva i nejednakosti dodatno su se poboljšali. Stopa rizika od siromaštva ili socijalne isključenosti približava se prosjeku Unije, a udio dohotka 20 % najsiromašnijih povećao se nakon 2015. Međutim, dohodovna nejednakost i dalje je na visokoj razini. Osim toga, učinkovitost socijalnih transfera (bez mirovina) u oslobađanju ljudi od siromaštva niska je, primjerenost sustava minimalnog dohotka i dalje je ograničena (unatoč određenom poboljšanju), a pristupačnost stanovanja sve je veći izazov za kućanstva s niskim dohotkom.

                  (13)

                  Unatoč znatnom porastu broja stalnih radnih mjesta u 2017. udio zaposlenika na određeno vrijeme ostao je stabilan na 22 %, što je i dalje jedna od najviših razina u Uniji. U 2017. približno 82 % zaposlenika na određeno vrijeme nije bilo u toj situaciji vlastitim izborom. Iako više zaposlenika prelazi s radnih mjesta na određeno vrijeme na stalna radna mjesta, ugovori na određeno vrijeme i dalje su pravilo u slučaju nezaposlenih koji pronađu posao. Međutim, tijekom krize povećala se (već ionako velika) razlika u plaćama između zaposlenika na određeno vrijeme i onih s ugovorom na neodređeno vrijeme. Mjere za promicanje otvaranja stalnih radnih mjesta (npr. Contrato-Emprego) i oslobođenja od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje za poslodavce koji zaposle osobe iz ranjivih skupina pokazale su se učinkovitima, ali su ograničenog obuhvata. Neki aspekti radnog zakonodavstva i složeni sudski postupci i dalje mogu odvratiti poslodavca od zapošljavanja na neodređeno vrijeme. Međutim, zasada nije u planu revizija pravnog okvira koji se odnosi na otpuštanje radnika. Vlada planira mjere u cilju rješavanja problema segmentacije tržišta rada u okviru tripartitne rasprave sa socijalnim partnerima.

                  (14)

                  Ukupna razina vještina odraslog stanovništva i dalje je među najnižima u Uniji i koči inovacijski potencijal i konkurentnost zemlje. To uključuje i digitalne vještine: u 2017. samo je 50 % građana u dobnoj skupini od 16 do 74 godine imalo osnovne digitalne vještine ili više (u odnosu na prosjek Unije od 57 %). U tom se smislu uvode programi (posebice Qualifica i nacionalna inicijativa za digitalne kompetencije Incode 2030), ali njihova učinkovitost u unapređivanju osnovnih (matematičkih, pismenih i digitalnih) vještina radnika i, u konačnici, povećanju produktivnosti ovisit će o obuhvatu i kvaliteti ponuđenog osposobljavanja, koje se ne smije svesti na priznavanje vještina. Iako dokazi upućuju na to da nedavna povećanja minimalne plaće (koja čine kumulativno povećanje od 18,3 % od 2014.) nisu dovela do smanjenja stope zaposlenosti među niskokvalificiranim radnicima, znatno povećanje broja zaposlenih koji su njome obuhvaćeni, i to na 20,4 % u trećem tromjesečju 2017., rezultiralo je povećanom kompresijom plaća. To bi moglo imati za posljedicu smanjenje razlike u plaći za kvalificirani rad, posebno između niskokvalificiranih i srednjekvalificiranih radnika, zbog čega bi niskokvalificirani radnici mogli biti manje motivirani ulagati u svoje obrazovanje i osposobljavanje. Vlada zajedno sa socijalnim partnerima pomno prati kretanja minimalne plaće.

                  (15)

                  Rano napuštanje školovanja i dalje je više od prosjeka Unije, ali bilježi dugoročni trend pada, djelomično zahvaljujući provedbi mjera za poticanje uspješnosti školovanja i smanjenje stopa ranog prekida školovanja. Obrazovni rezultati nastavljaju se poboljšavati, ali se istodobno nameće pitanje pravednosti sustava zbog znatne razlike u udjelu učenika sa slabim rezultatima između donjeg i gornjeg socioekonomskog kvartila. Stjecanje tercijarnog obrazovanja (u dobi od 30 do 34 godine) palo je sa 34,6 % u 2016. na 33,9 % u 2017., što je znatno niže od nacionalnog cilja od 40 % do 2020. Unatoč velikim mogućnostima zapošljavanja koje se nude osobama sa završenim visokim obrazovanjem u području znanosti, inženjerstva, tehnologije i matematike, interes studenata za ta područja je slab.

                  (16)

                  Unatoč pozitivnim kretanjima u portugalskom sustavu istraživanja i inovacija u proteklih nekoliko godina, posebno u smislu količine i kvalitete ljudskih resursa i znanstvene produkcije, općenito su i dalje prisutna značajna uska grla koja otežavaju stvaranje kulture i uvjeta za snažniju suradnju između akademskih krugova i poslovne zajednice. To uključuje prepreke za prijenos znanja i tehnologije te komercijalizaciju istraživačkih rezultata kao i nedostatak poticaja za ispitivanje mogućnosti „poduzetničkog istraživanja” u tijeku istraživačke karijere i prilika za suradnju s industrijom. Daljnjim podizanjem svijesti o intelektualnom vlasništvu i povećanjem jasnoće u odnosima između akademskih krugova i poslovne zajednice doprinijelo bi se skraćenju vremena izvršavanja ugovornih ciljeva, unovčavanju znanstvenog znanja i oslobađanju njihova gospodarskog potencijala.

                  (17)

                  Provodi se sveobuhvatna strategija u cilju bržeg smanjenja loše imovine. Zahvaljujući tome udio loših kredita smanjen je sa 17,2 % bruto kredita na kraju 2016. na 13,3 % u četvrtom tromjesečju 2017. Korporativni loši krediti posebno su zabrinjavajući jer čine oko dvije trećine ukupne razine loših kredita; udio korporativnih loših kredita i dalje je visok te čini 25,2 % bruto kredita. Rješavanje problema loše imovine ključno je za oslobađanje ponude kredita za nova ulaganja i održivi rast. Međutim, postupci za nesolventna poduzeća i nerazvijena sekundarna tržišta loše imovine i dalje su značajne prepreke u smanjivanju udjela loših kredita. Iako povećanja kapitala, u kombinaciji s tekućim naporima za smanjenje troškova i nekim novijim pozitivnim pomacima u pogledu loših kredita, poboljšavaju izglede financijskog sektora, profitabilnost je i dalje niska, izloženost državnom dugu visoka, a zaštitni slojevi kapitala slabi.

                  (18)

                  Pristup financiranju i dalje je velik izazov za portugalsko gospodarstvo. Osiguravanje stabilnog pristupa financiranju, a osobito vlasničkom kapitalu, smatra se jednim od najvećih izazova za portugalska poduzeća, a stanje dodatno pogoršavaju pritisci razduživanja. Uloga alternativnih izvora financiranja i dalje je relativno mala. Posljednjih su godina uvedeni novi programi i kreditne linije te dodatna pojednostavnjenja u poslovnom okruženju, ali još ima prostora za poboljšanje. Istodobno, razina loših kredita i korporativnog duga i dalje je visoka, unatoč smanjenju, a ulagačkom okruženju pogodovala bi preraspodjela kapitala u smjeru produktivnijih poduzeća.

                  (19)

                  Unatoč ostvarenom napretku u pojednostavnjivanju administrativnih postupaka u horizontalnim pitanjima koja utječu na svakodnevni život građana i poduzeća, sektorske regulativne i administrativne prepreke i dalje otežavaju ulaganja i učinkovitu raspodjelu resursa. U tom smislu osobito su nužne sektorske reforme kojima bi se preustrojili radni postupci, i to na način da se skrate rokovi odlučivanja, u pravilu se primjenjuje načelo prešutnog odobrenja, osim u vrlo ograničenom broju slučajeva, i da se sustavi izdavanja odobrenja za rad u okviru kojih se zahtijeva podnošenje više dokumenata zamijene „odgovornim izjavama”. Administrativne naknade u građevinskom sektoru trebalo bi uskladiti sa stvarnim troškovima. Iako je tržišno natjecanje u javnoj nabavi i dalje je ograničeno, revidiranim zakonom o javnoj nabavi namjerava se potaknuti transparentnost, tržišno natjecanje i bolje upravljanje ugovorima o javnoj nabavi. Trebalo bi pratiti provedbu novih pravila, uključujući utjecaj strožih pravila na korištenje postupaka izravne dodjele. Iako se učinkovitost portugalskog pravosudnog sustava nastavlja poboljšavati, trajanje postupaka na upravnim sudovima i dalje je izazov. Osim toga, poduzeća su i dalje zabrinuta zbog korupcije i nedostatka transparentnosti. Ostvaren je daljnji napredak u kaznenom progonu slučajeva korupcije, ali napori za poboljšanje kulture integriteta u javnim institucijama zasada ne pokazuju zadovoljavajuće rezultate.

                  (20)

                  Od isteka programa financijske pomoći regulatorne su reforme rijetke, a reforme dogovorene u okviru njega se odgađaju, a ponekad čak i poništavaju. Koncernima je zabranjeno pružanje više profesionalnih usluga. Podzakonski akti kojima su uređene određene profesionalne poslovne usluge, a posebno pravne usluge, u odlučujućim su aspektima manje ambiciozni od okvirnog zakona, primjerice u pogledu pravnog oblika, vlasničke strukture, upravljanja, oglašavanja i multidisciplinarnih praksi. Ublažavanje kontrola za instalaterske usluge i građevinskih kontrola slaba je nadopuna reformi izdavanja odobrenja za rad i registracije pružatelja građevinskih usluga.

                  (21)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2018. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Portugala i objavila je u Izvješću za Portugal za 2018. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2018. i Nacionalni program reformi za 2018. te mjere poduzete nakon preporuka upućenih Portugalu prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Portugalu nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno unaprijediti opće ekonomsko upravljanje u Uniji na način da se na razini Unije pridonosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (22)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2018. i njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

                  (23)

                  Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2018. i Program stabilnosti za 2018. Preporuke Vijeća u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 3. u nastavku,

            PREPORUČUJE da Portugal u 2018. i 2019. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne premašuje 0,7 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Iskoristiti neočekivane prihode radi bržeg smanjenja udjela duga opće države. Pojačati kontrolu rashoda, troškovnu učinkovitost i odgovarajuću izradu proračuna, posebno u zdravstvenom sektoru, s naglaskom na smanjenje dugova bolnica. Poboljšati financijsku održivost poduzeća u državnom vlasništvu, posebice povećanjem njihova ukupnog neto prihoda i smanjenjem duga.

                  2.

                  Promicati okruženje koje pogoduje zapošljavanju na neodređeno vrijeme, među ostalim preispitivanjem pravnog okvira u savjetovanju sa socijalnim partnerima. Povećati razinu vještina odraslog stanovništva, uključujući digitalnu pismenost, jačanjem i proširenjem obuhvata komponente osposobljavanja u programima obrazovanja odraslih. Povećati interes za visoko obrazovanje, osobito u području znanosti i tehnologije.

                  3.

                  Povećati učinkovitost postupaka u slučaju nesolventnosti i postupaka naplate te smanjiti prepreke sekundarnom tržištu loših kredita. Poboljšati pristup financiranju za poduzeća. Smanjiti administrativno opterećenje skraćenjem postupovnih rokova, češćim korištenjem prešutnog odobrenja i smanjenjem zahtjeva za podnošenje dokumenata. Ukloniti tvrdokorna regulatorna ograničenja osiguravanjem primjerene provedbe okvirnog zakona za strogo regulirane profesije. Povećati učinkovitost upravnih sudova, među ostalim smanjenjem trajanja postupaka.

         Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2018.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            H. LÖGER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

         (3)  SL C 179, 25.5.2018., str. 1.

         (4)  SL C 261, 9.8.2017., str. 1.

         (5)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

         (6)  Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

         (7)  Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.