               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 28.11.2019.
            COM(2019) 608 final
            PRILOG

            Preporuci za odluku Vijeća
            o ažuriranju pregovaračkih smjernica za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama

               PRILOG

               Smjernice za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu („SGP-ovi”) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama

               1.Preambula

               Uz opće upućivanje na Sporazum iz Cotonoua i sporazum koji ga nasljeđuje, posebno će se, među ostalim, uputiti na sljedeće:

               ·obvezu stranaka da promiču i ubrzaju gospodarski, kulturni i društveni razvoj država AKP-a, s ciljem doprinošenja miru, napretku i sigurnosti te promicanja stabilnog i demokratskog političkog okruženja;

               ·obvezu stranaka o poštovanju ljudskih prava, uključujući temeljna radna prava, demokratska načela i vladavinu prava, koji čine ključne elemente partnerstva između AKP-a i EU-a, te o dobrom upravljanju, na kojem se temelji partnerstvo AKP-a i EU-a;

               ·obvezu stranaka o skupu međunarodno dogovorenih načela i pravila usmjerenih na poticanje međusobno podupirućeg odnosa između trgovine i održivog razvoja, uključujući potporu Programu održivog razvoja do 2030. (Program do 2030.) i njegovim ciljevima održivog razvoja te Pariškom sporazumu u okviru Okvirne konvencije UN-a o promjeni klime;

               ·obvezu stranaka da usredotoče svoje partnerstvo na cilj smanjenja i u konačnici iskorjenjivanja siromaštva u skladu s ciljevima održivog razvoja i postupne integracije zemalja AKP-a u svjetsko gospodarstvo; da stoga izgrade gospodarsku i trgovinsku suradnju između AKP-a i EU-a na temelju regionalnih integracijskih inicijativa koje postoje u zemljama AKP-a;

               ·cilj gospodarske i trgovinske suradnje AKP-a i EU-a da se potiče neometana i postupna integracija država AKP-a u svjetsko gospodarstvo, vodeći računa o njihovim političkim odabirima i razvojnim prioritetima, a posebno o vlastitim strategijama za smanjenje siromaštva (prije svega o strateškim programima za smanjenje siromaštva), promičući time njihov održivi razvoj i doprinoseći iskorjenjivanju siromaštva u zemljama AKP-a;

               ·obvezu stranaka da podržavaju proces regionalne integracije u okviru skupine država AKP-a i da potiču regionalnu integraciju kao ključni instrument za integraciju zemalja AKP-a u svjetsko gospodarstvo;

               ·obvezu stranaka da jačaju gospodarsku i trgovinsku suradnju i da među sobom postignu novu trgovinsku dinamiku radi olakšavanja prelaska zemalja AKP-a u liberalizirano globalno gospodarstvo;

               ·obvezu stranaka da uzmu u obzir različite potrebe i razine razvoja zemalja i regija AKP-a;

               ·predanost stranaka da poštuju obveze koje su preuzele u okviru Svjetske trgovinske organizacije (WTO) i pridonose ciljevima WTO-a;

               ·zajednički cilj stranaka da pojačaju suradnju u svim područjima relevantnima za trgovinu te da postignu postupnu i uzajamnu liberalizaciju trgovine robom i uslugama u skladu s pravilima WTO-a, uzimajući u obzir stupanj razvoja zemalja AKP-a te gospodarska, socijalna i okolišna ograničenja s kojima se suočavaju;

               ·obvezu stranaka da osiguraju da se napori poduzeti u okviru Sporazuma iz Cotonoua i sporazuma koji ga nasljeđuje te napori poduzeti u okviru SGP-ova uzajamno nadopunjuju.

               2.Narav i područje primjene sporazumâ

               Cilj je SGP-ova poticanje neometane i postupne integracije država AKP-a u svjetsko gospodarstvo, vodeći računa o njihovim političkim odabirima i razvojnim prioritetima te promičući time njihov održivi razvoj i doprinoseći iskorjenjivanju siromaštva u zemljama AKP-a.

               U skladu s odredbama članka 36. stavka 1. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz novog Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a, kad se počne primjenjivati, cilj je pregovora sklopiti sporazume o gospodarskom partnerstvu („SGP-ovi”) s podskupinama AKP-a utvrđenima u skladu s odredbama članka 37. stavka 3. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz novog Sporazuma o partnerstvu između AKP-a i EU-a, kad se počne primjenjivati, uzimajući u obzir proces regionalne integracije u AKP-u.

               SGP-ovi su usmjereni na poticanje tješnje gospodarske integracije stranaka postupnim uklanjanjem prepreka trgovini među njima i jačanjem suradnje u svim područjima koja su relevantna za trgovinu i to u potpunom skladu s odredbama WTO-a.

               SGP-ovi moraju biti u skladu s ciljevima i načelima Sporazuma iz Cotonoua i sporazuma koji ga nasljeđuje, a posebno s odredbama glave II. dijela III. tog sporazuma. U pregovorima o SGP-ovima osobito se uzimaju u obzir različite razine razvoja stranaka i posebna gospodarska, socijalna i okolišna ograničenja zemalja AKP-a te sposobnost prilagodbe i usklađivanja njihovih gospodarstava s procesom liberalizacije.

               3.Trgovina robom

               3.1.Cilj

               SGP-ovi su usmjereni na uspostavu područja slobodne trgovine među strankama, na temelju razvojnih ciljeva Sporazuma iz Cotonoua i sporazuma koji ga nasljeđuje, u skladu s odredbama WTO-a. Stoga se podrazumijeva da bi sljedeći uvjeti pristupa tržištu bili dostupni samo u kontekstu tih SGP-ova.

               3.2.Uvozne carine

               ·Uvoz u Europsku uniju

               SGP-ovi se temelje na uvjetima pristupa tržištu koji se trenutačno pružaju u skladu sa Sporazumom iz Cotonoua i sporazumom koji ga nasljeđuje te ih dodatno poboljšavaju. Posebni aranžmani za daljnje ukidanje carina utvrđuju se tijekom pregovora, uzimajući u obzir postojeće i potencijalne izvozne interese zemalja AKP-a te učinak mjera liberalizacije trgovine, osobito na regionalnu integraciju unutar AKP-a.

               ·Uvoz u zemlje AKP-a

               S glavnim ciljem promicanja razvoja putem regionalne gospodarske integracije i odgovarajućih politika, u pregovorima će se nastojati postići 1. ukidanje carina na uvoz iz EZ-a za gotovo cjelokupnu trgovinu tijekom prijelaznog razdoblja i 2. ukidanje svih naknada s učinkom istovrsnim carinama nakon stupanja na snagu SGP-ova.

               Raspored ukidanja carina i konačan broj proizvoda obuhvaćenih liberalizacijom trgovine u zemljama AKP-a odražavat će gospodarska, socijalna i okolišna ograničenja s kojima se suočavaju te sposobnost prilagodbe njihovih gospodarstava procesu liberalizacije. Stoga će prijelazno razdoblje, u skladu s ciljevima Sporazuma iz Cotonoua, sporazuma koji ga nasljeđuje i pravilima WTO-a, biti primijenjeno na fleksibilan način kako bi se u obzir uzela posebna ograničenja dotičnih zemalja AKP-a. Ista će se fleksibilnost primjenjivati u odnosu na obuhvaćene proizvode i kalendar/brzinu liberalizacije na koju su se obvezale zemlje AKP-a.

               U tom kontekstu, stranke će na pojedinačnoj osnovi ispitati mogući učinak mehanizama izvoznih subvencija na proces liberalizacije trgovine.

               Neovisno o prethodno navedenom, zemlje AKP-a u svakom trenutku na Europsku uniju primjenjuju tretman koji nije manje povoljan od tretmana najpovlaštenije nacije. To se ne primjenjuje na koncesije između zemalja AKP-a ili između zemalja AKP-a i drugih zemalja u razvoju u okviru regionalnih sporazuma ili drugih trgovinskih odredaba koje su u skladu sa zahtjevima WTO-a.

               Tijekom pregovora i u svjetlu članka 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i sporazuma postignutih u okviru Sporazuma iz Cotonoua te sporazuma koji ga nasljeđuje, u obzir će se uzeti posebni interesi najudaljenijih regija Europske unije. U tom kontekstu SGP-ovima se konkretno mogu predvidjeti posebne mjere u korist proizvoda iz tih regija u cilju njihove kratkoročne integracije u međuregionalnu trgovinu, u skladu s odredbama WTO-a.

               Zemlje AKP-a obvezuju se barem automatski proširiti tretman odobren Europskoj uniji na sve druge stranke dotičnog SGP-a, po mogućnosti prije liberalizacije trgovine u odnosu na Europsku uniju.

               Ako zbog liberalizacije trgovine dođe do ozbiljnih poteškoća, zemlje AKP-a mogu, uz savjetovanje s Europskom unijom, privremeno obustaviti primjenu rasporeda liberalizacije i, prema potrebi, ponovno odrediti brzinu napretka prema konačnoj uspostavi područja slobodne trgovine, potpuno u skladu s odredbama WTO-a.

               Planovi i raspored liberalizacije trgovine zemalja AKP-a dio su SGP-ova. To uključuje odgovarajuće popise proizvoda te rasporede ukidanja carina. Ti će popisi i rasporedi biti dovršeni tijekom pregovora.

               ·Osnovne carine

               Osnovne carine na koje se primjenjuju dogovorena smanjenja carine su utvrđene po načelu najpovlaštenije nacije koje zemlje AKP-a stvarno primjenjuju na dan potpisivanja SGP-ova. Utvrđuju se na popisu priloženom svakom SGP-u.

               3.3.Opće odredbe

               Izvozne carine. Sve izvozne carine koje se primjenjuju u trgovini između stranaka ukidaju se prema dogovorenom rasporedu koji ne traje dulje od deset godina.

               Stupanjem na snagu SGP-ova ukidaju se količinska ograničenja i mjere s istovrsnim učinkom koji se primjenjuju na izvoz ili uvoz u trgovini među strankama.

               Nacionalni tretman i fiskalne mjere. U SGP-ove će se uključiti standardna odredba o nacionalnom tretmanu, kojom se osigurava da proizvodi stranaka dobiju tretman koji nije manje povoljan od tretmana koji se primjenjuje na istovjetne proizvode nacionalnog podrijetla. Od stupanja na snagu SGP-ova ukinut će se sve postojeće diskriminirajuće unutarnje fiskalne mjere ili prakse.

               Odredba o izuzimanju od plaćanja poreza. SGP-ovi će uključivati odredbu o izuzimanju od plaćanja poreza u skladu s člankom 52. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom o izuzimanju od plaćanja poreza iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               Promjenjiva brzina. Ako je to u skladu s ciljevima integracije dotičnih regija AKP-a, u SGP-ovima se predviđa promjenjiva brzina liberalizacije trgovine, uzimajući u obzir razinu razvoja dotičnih zemalja AKP-a, kao i različiti intenzitet integracije koji može postojati unutar regije, u skladu s procesom unutarnje integracije regije.

               Odredba o sigurnosti hrane. Sporazum uključuje odredbe za poticanje sigurnosti hrane u skladu s pravilima WTO-a.

               Zaštitne mjere. Primjenjuju se zaštitne odredbe u skladu s relevantnim odredbama WTO-a.

               Antidamping. Ako jedna od stranaka ustanovi da druga stranka u trgovini provodi štetni damping ili subvencioniranje u smislu odredaba GATT-a, ona može poduzeti odgovarajuće mjere protiv takve prakse, u skladu s pravilima i praksom GATT-a/WTO-a. U tom kontekstu Europska unija osobito uzima u obzir posebnu gospodarsku i socijalnu situaciju dotičnih zemalja AKP-a.

               Mirovanje. Stranke će se dogovoriti da nijedna od stranaka neće uvesti nove pristojbe ni povećati postojeće pristojbe te da neće uvoditi nova količinska ograničenja ni mjere s istovrsnim učinkom nakon stupanja na snagu sporazumâ između regionalne skupine i EU-a.

               Transparentnost. Stranke jedna drugu moraju obavijestiti o svojim carinskim rasporedima i svim naknadnim izmjenama tog rasporeda.

               Odredba o iznimkama. Sporazum će sadržavati standardnu odredbu o iznimkama koja omogućuje poduzimanje mjera, na primjer, zbog zaštite javnog reda, života ili zdravlja ljudi, životinja ili bilja, očuvanja neobnovljivih prirodnih resursa itd., pod uvjetom da se takve mjere primjenjuju u skladu s pravilima WTO-a.

               Razvrstavanje robe. Harmonizirani sustav primjenjuje se na razvrstavanje robe u trgovini među strankama.

               3.4.Pravila o podrijetlu, administrativna suradnja i financijska odgovornost

               Pregovori o pravilima o podrijetlu, administrativnoj suradnji i financijskoj odgovornosti temelje se na EU-ovim standardnim povlaštenim pravilima o podrijetlu i postojećim pravilima o podrijetlu u okviru svakog SGP-a. U tom kontekstu Europska unija procjenjuje sve posebne zahtjeve za izmjene pravila o podrijetlu koje je dostavila zemlja AKP-a, kojima se nastoje pojednostavniti postojeća pravila i poboljšati postojeći pristup zemalja AKP-a tržištu.

               Sporazumom će se ugovorne stranke ovlastiti za poduzimanje odgovarajućih mjera u slučaju izostanka administrativne suradnje ili lošeg upravljanja. Kad je riječ o pitanju gubitaka carina povezanih s lošim upravljanjem povlaštenim uvozima, mogu se utvrditi odgovarajuće mjere na temelju horizontalne odluke Vijeća.

               3.5.Carine, olakšavanje trgovine i mjere za borbu protiv prijevara

               Cilj je pregovora pojednostavnjenje svih zahtjeva i postupaka povezanih s uvozom i izvozom, posebno u pogledu carinskih postupaka, izdavanja dozvola za uvoz, utvrđivanja carinske vrijednosti, pravila provoza i pregleda prije otpreme i to na temelju najviših međunarodnih normi te u skladu s odredbama Sporazuma WTO-a o olakšavanju trgovine. Sporazum će sadržavati protokol o uzajamnoj administrativnoj pomoći u carinskim pitanjima. Sadržavat će i odredbu o borbi protiv prijevara kako bi se spriječila zlouporaba carinskih povlastica.

               4.Trgovina uslugama i ulaganja

               4.1.Područje primjene

               Sporazumom će se omogućiti postupna i uzajamna liberalizacija trgovine uslugama i ulaganja s ciljem osiguravanja usporedive razine mogućnosti pristupa tržištu, u skladu s relevantnim pravilima WTO-a, a posebno člankom V. GATS-a, uzimajući u obzir razinu razvoja dotičnih zemalja AKP-a. [Sporazumima će biti predviđeno zasebno reguliranje audiovizualnih usluga u okviru posebnih sporazuma o suradnji i partnerstvu u području kulture između stranaka. Tim će se sporazumima osigurati mogućnost da Europska unija i njezine države članice te zemlje AKP-a očuvaju i razviju svoje kapacitete za utvrđivanje i provedbu svojih kulturnih i audiovizualnih politika za očuvanje njihove kulturne raznolikosti, uz istodobno priznavanje, očuvanje i promicanje kulturnih vrijednosti i identiteta zemalja AKP-a, poticanje međukulturnog dijaloga poboljšanjem mogućnosti pristupa tržištu za kulturna dobra i usluge iz tih zemalja, u skladu s odredbama članka 27. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               Stranke će se dogovoriti da nakon stupanja na snagu sporazumâ između regionalne skupine i Europske unije nijedna od stranaka neće uvoditi nove ili više diskriminirajuće mjere.

               Proces liberalizacije odvijat će se na asimetričnoj osnovi. Zemljama AKP-a omogućit će se određena mjera fleksibilnosti ovisno o njihovoj razini razvoja u općem pogledu, a i u pogledu sektora i podsektora u skladu s odredbama GATS-a, osobito s onima koje se odnose na sudjelovanje zemalja u razvoju u sporazumima o liberalizaciji.

               Prijelazno razdoblje za Europsku uniju neće biti dulje od 10 godina.

               U skladu s ciljevima Sporazuma iz Cotonoua, sporazumom koji ga nasljeđuje i pravilima WTO-a prijelazno razdoblje primjenjivat će se za zemlje AKP-a na fleksibilan način kako bi se u obzir uzela njihova posebna ograničenja.

               Zemlje AKP-a koje su obuhvaćene SGP-om obvezat će se međusobno primjenjivati barem iste aranžmane koje primjenjuju na Europsku uniju.

               SGP-ovima će se ponovno potvrditi obveze preuzete na temelju članka 42. Sporazuma iz Cotonoua i relevantne odredbe iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               4.2.Praktični aranžmani

               Pregovori se mogu odgoditi ako je to opravdano zbog posebnih ekonomskih, socijalnih i okolišnih ograničenja s kojima se suočavaju zemlje AKP-a. U tom slučaju stranke redovito procjenjuju situaciju tijekom pregovora o SGP-u. Osigurat će da se pripremna faza tih pregovora aktivno iskoristi za pripremu pregovora, konkretno mobilizacijom odgovarajuće potpore za razvoj usluga u skladu s odredbama Sporazuma iz Cotonoua, a posebno s njegovim člankom 41. stavkom 5. te relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               5.Tekuća plaćanja i kretanje kapitala

               SGP-ovima će se ponovno potvrditi obveze preuzete u okviru članka 12. Priloga II. Sporazumu iz Cotonoua i relevantne odredbe iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               U cilju jačanja i razvoja financijskih tržišta, stranke nastoje pregovarati o daljnjem otvaranju tržišta kapitala koje nadilazi izravna ulaganja, poštujući pritom postojeće monetarne sporazume i uzimajući u obzir potrebu za razvojem odgovarajućeg regulatornog okvira.

               Sporazumi će sadržavati odredbu o mogućoj reviziji ovog poglavlja kako bi se osigurala usklađenost između obveza u okviru sporazumâ o gospodarskom partnerstvu i drugih relevantnih sporazuma, uključujući obveze u okviru GATS-a.

               6.Područja povezana s trgovinom

               6.1.Općenito

               SGP-ovima će se ponovno potvrditi odgovarajuće obveze preuzete u okviru Sporazuma iz Cotonoua
                  1
                i sporazuma koji ga nasljeđuje, osobito u pogledu politike tržišnog natjecanja, zaštite prava intelektualnog vlasništva (uključujući oznake zemljopisnog podrijetla), normizacije i certifikacije, sanitarnih i fitosanitarnih mjera, trgovine i zaštite okoliša, trgovinskih i radnih normi, potrošačke politike i zaštite zdravlja potrošača. Te će se odredbe preispitati u svjetlu rezultata predstojećih multilateralnih trgovinskih pregovora.

               6.2.Posebna područja

               Osim toga, sljedeće se primjenjuje u sljedećim područjima:

               Ulaganja. U skladu s ciljem „smanjenja i, s vremenom, iskorjenjivanja siromaštva u skladu s ciljem održivog razvoja” (i u pogledu članaka 1., 29., od 75. do 78. i Priloga II. Sporazumu iz Cotonoua i relevantne odredbe iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati) stranke su suglasne uspostaviti regulatorni okvir kojim se među njima olakšavaju, poboljšavaju i potiču uzajamno korisna održiva ulaganja. Taj će se okvir temeljiti na načelima nediskriminacije, otvorenosti, transparentnosti i stabilnosti.

               Ako su obje stranke to utvrdile kao područje za pregovore, i podložno dodatnim pregovaračkim smjernicama koje se odnose na određenu zemlju ili regiju, može se pregovarati o odredbama o zaštiti ulaganja, koje će odražavati najbolje rezultate dogovorene u nadležnim međunarodnim forumima ili na bilateralnoj razini. Tim bi se odredbama trebala osigurati snažna zaštita ulagača i ulaganja, uz istodobno potpuno očuvanje prava stranaka na reguliranje unutar njihovih državnih područja radi postizanja legitimnih ciljeva politike.

               Javna nabava. Cilj SGP-ova bit će osiguranje potpune transparentnosti pravila i metoda javne nabave na svim razinama vlasti u skladu s načelima Sporazuma o javnoj nabavi (WTO). Osim toga, stranke će tražiti postupnu liberalizaciju svojih tržišta javne nabave na temelju načela nediskriminacije i uzimajući u obzir njihove razine razvoja.

               Norme, tehnički propisi i ocjenjivanje sukladnosti. SGP-ovi bi trebali sadržavati sveobuhvatno poglavlje o tehničkim preprekama trgovini, koje se nadovezuje na Sporazum WTO-a o tehničkim preprekama trgovini i nadilazi ga.

               Sanitarne i fitosanitarne norme. SGP-ovi bi trebali sadržavati sveobuhvatno poglavlje o sanitarnim i fitosanitarnim normama, koje se nadovezuje na Sporazum WTO-a o sanitarnim i fitosanitarnim normama.

               Zaštita podataka. Cilj SGP-ova bit će raditi na uklanjanju prepreka slobodnom kretanju osobnih podataka među strankama, koje nastaju zbog nedostatka odgovarajuće zaštite osobnih podataka, među ostalim putem razmjene informacija i stručnjaka.

               Prava intelektualnog vlasništva. SGP-ovima bi se trebala stvoriti odgovarajuća, uravnotežena i djelotvorna razina zaštite te predvidjeti odredbe o provedbi propisa u okviru građanskog prava i provedbi propisa na granicama u području prava intelektualnog vlasništva, uključujući oznake zemljopisnog podrijetla.

               Trgovina i tržišno natjecanje: SGP-ovi bi trebali biti usmjereni na maksimalno smanjenje narušavanja tržišnog natjecanja s pomoću odredbi o politici tržišnog natjecanja, subvencijama i poduzećima u državnom vlasništvu. Odredbe neće sprečavati pružanje javnih usluga.

               Trgovina i održivi razvoj: SGP-ovi bi trebali biti usklađeni s relevantnim međunarodno dogovorenim načelima i pravilima o radu (uključujući nediskriminaciju spolova) te okolišnim aspektima trgovine i održivog razvoja, uključujući održivo ribarstvo i aspekte povezane s klimatskim promjenama, osobito Pariški sporazum. SGP-ovi bi trebali obuhvaćati odredbe za djelotvornu provedbu i praćenje provedbe tih pravila te mehanizam za rješavanje sporova između stranaka.

               Dijalog u području poljoprivrede: S obzirom na važnost poljoprivrednog sektora za društveno-gospodarski razvoj i sigurnost hrane u zemljama AKP-a, u SGP-ovima se može predvidjeti dijalog u području poljoprivrede (partnerstvo za poljoprivredu), kojim se mogu obuhvatiti pitanja kao što su roba i regionalni vrijednosni lanci, uporaba novih tehnologija i održivi prehrambeni sustavi.

               6.3.Provedba

               Vijeće SGP-a (vidjeti točku 8.) pratit će provedbu tih odredaba uz pomoć Zajedničkog odbora za provedbu koji se sastoji od viših tehničkih stručnjaka. Zajednički odbor za provedbu sastajat će se redovito, a najmanje jednom godišnje. Izrađivat će godišnja izvješća u kojima se ocjenjuje ostvareni napredak i daju preporuke o mjerama za daljnja postignuća, uključujući pružanje razvojne suradnje u skladu s odredbama Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               7.Komplementarnost

               SGP-ovi i razvojne strategije partnera AKP-a (osobito strateški dokumenti o smanjenju siromaštva) uzajamno se podupiru. Konkretno, kako bi se olakšalo postizanje ciljeva SGP-ova, zemlje AKP-a obvezuju se u potpunosti integrirati SGP-ove u svoje razvojne strategije, a EU se obvezuje učiniti isto u okviru svojih strategija razvojne suradnje. To bi obuhvatilo poticanje potpore razvoju privatnog sektora, prije svega malih i srednjih poduzeća (MSP-ovi), uključujući njegovu rodnu dimenziju. Obvezat će se dodijeliti odgovarajuća sredstva za tu svrhu u okviru nacionalnih i regionalnih indikativnih programa, u skladu s relevantnim odredbama Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               8.Institucijski okvir

               Za svaki SGP uspostavit će se Zajedničko vijeće SGP-a koje će obavljati sljedeće funkcije:

               –osiguravati da SGP ispravno funkcionira;

               –proučavati razvoj gospodarske i trgovinske suradnje među strankama;

               –tražiti odgovarajuće metode sprečavanja problema koji bi mogli nastati u područjima obuhvaćenima SGP-om, osobito u pogledu postizanja razvojnih ciljeva SGP-a;

               –razmjenjivati mišljenja i davati preporuke o svim pitanjima od zajedničkog interesa u vezi s gospodarskom i trgovinskom suradnjom, uključujući buduće mjere za pravilnu provedbu SGP-a, a posebno potrebu za razvojnom suradnjom koja se treba osigurati u skladu s relevantnim odredbama Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

               Sastav, učestalost, dnevni red i mjesto održavanja sastanaka Zajedničkog vijeća SGP-a dogovorit će se savjetovanjem među strankama.

               Vijeće SGP-a bit će ovlašteno donositi odluke u pogledu svih pitanja obuhvaćenih SGP-om. Podnosit će izvješća Vijeću ministara osnovanom u skladu s odredbama članka 15. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati, o pitanjima od zajedničkog interesa cijele skupine zemalja AKP-a i Europske unije.

               U SGP-u bi trebalo predvidjeti redovita savjetovanja i komunikaciju s civilnim društvom.

               9.Završne odredbe

               SGP-ovi će uključivati:

               –poglavlje o rješavanju sporova i odredbu o neizvršenju, uključujući odredbe koje odgovaraju člancima 96. i 97. Sporazuma iz Cotonoua i relevantnoj odredbi sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati. Odredbe o rješavanju sporova u vezi s trgovinom ili trgovinskim pitanjima neće utjecati na prava i obveze stranaka na temelju pravila WTO-a, konkretno na Dogovor o pravilima i postupcima za rješavanje sporova;

               –odredbu o budućem razvoju kojom se predviđa da se SGP-ovi mogu proširiti, osobito pristupanjem, ili spojiti, u skladu s napretkom ostvarenim u regionalnoj integraciji;

               –odredbu o njihovu stupanju na snagu, trajanju (neograničenom), raskidu, otkaznom roku i odredbu o području primjene.

               Za potrebe SGP-ova stranke na strani AKP-a znači regionalna skupina ili njezine države članice ili regionalna skupina i njezine države članice, u skladu s njihovim područjima nadležnosti. SGP-ovi se primjenjuju i na mjere koje donese bilo koje državno, regionalno ili lokalno tijelo unutar državnih područja stranaka.

               10.Struktura i organizacija pregovora

               U skladu s relevantnim odredbama Sporazuma iz Cotonoua i relevantnom odredbom iz sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati, razdoblje pregovora iskoristit će se i za izgradnju kapaciteta u javnom i privatnom sektoru zemalja AKP-a u cilju jačanja njihove sposobnosti za utvrđivanje i provedbu odgovarajućih regionalnih i multilateralnih trgovinskih strategija i politika. To će uključivati mjere za povećanje konkurentnosti, jačanje regionalnih organizacija i podupiranje inicijativa za regionalnu trgovinsku integraciju, ako je prikladno putem pomoći koja se pruža proračunskoj prilagodbi, fiskalnoj reformi i unapređenju infrastrukture, te za poboljšanje ulaganja. Provedbu tih mjera pratit će regionalne radne skupine za pripremu, koje će na početku pregovora zajednički uspostaviti regionalna skupina uključena u pregovore o SGP-u i Europska unija. Regionalne radne skupine za pripremu među ostalim će davati prijedloge koji će se razmatrati u nacionalnom i regionalnom dijalogu o izradi programa između Europske unije i zemalja AKP-a.

               Uspostavit će se odgovarajući mehanizmi kako bi se osiguralo da nedržavni akteri u EU-u i zemljama AKP-a budu obaviješteni o sadržaju pregovora i uključeni u savjetovanje o sadržaju te kako bi se osigurala koordinacija s tekućim dijalozima AKP-a i EU-a.

                     (1)

                        Članci od 45. do 51. i članak 78. Sporazuma iz Cotonoua i relevantna odredba sporazuma koji ga nasljeđuje, kad se počne primjenjivati.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 28.11.2019.
            COM(2019) 608 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o ažuriranju pregovaračkih smjernica za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               EU je od 2002. do 2014. pregovarao o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama. Te je pregovore EU vodio na temelju opsežnog mandata i pregovaračkih smjernica koje je Vijeće izdalo 12. lipnja 2002. (9930/02).

               Međutim, zbog niza okolnosti, uključujući ograničene kapacitete partnera, zaključeni i provedeni sporazumi danas uglavnom obuhvaćaju samo trgovinu robom. Druga područja (npr. usluge, ulaganja i pitanja povezana s trgovinom) nisu bila uključena u te sporazume, ali su bila izričito navedena za buduću reviziju u tzv. rendez-vous odredbama. Iz te situacije zaključuje se da postojeći SGP-ovi nisu potpuno prilagođeni stvarnom stanju u trgovini 21. stoljeća ni interesima EU-a i dotičnih partnerskih zemalja. Stoga je moguće da će u nadolazećim godinama postojati interes za „produbljenje” tih sporazuma kako bi među ostalim pitanjima obuhvatili i usluge, ulaganja, trgovinu i održivi razvoj, prava intelektualnog vlasništva, politiku tržišnog natjecanja i javnu nabavu.

               Zasad 31 zemlja provodi sedam različitih SGP-ova u zemljama i regijama AKP-a.

               Među njima je pet zemalja koje trenutačno provode privremeni SGP u istočnoj i južnoj Africi (IJA) (Mauricijus, Madagaskar, Sejšeli, Zimbabve i odnedavno Komori) zatražilo pokretanje pregovora na temelju rendez-vous odredbe. Cilj je postići sveobuhvatni sporazum koji će im pomoći da iskoriste mogućnosti globalnih vrijednosnih lanaca. Pregovori o takvom sveobuhvatnom sporazumu pokrenuti su 2. listopada 2019. na Mauricijusu.

               Budući pregovori sa zemljama i regijama AKP-a, uključujući IJA-u, vodili bi se na temelju postojećih pregovaračkih smjernica koje je Vijeće utvrdilo 2002. i koje su pratile njegovo odobrenje za otvaranje pregovora. Postojeće smjernice iz 2002. već su opsežne i obuhvaćaju gotovo sva područja povezana s trgovinom. Međutim, njihov je tekst sada djelomično zastario i nisu usklađene s nedavnim inicijativama i prioritetima politika EU-a s obzirom na razvoj trgovine diljem svijeta, kao što je jačanje naše trgovinske politike i politike održivog razvoja.

               Zbog toga je Vijeće zatražilo ažuriranje pregovaračkih smjernica donesenih 2002. kako bi se tekst i sadržaj tih smjernica uskladili s najnovijim događajima i politikama u područjima povezanima s trgovinom, osobito s Komunikacijom Europske komisije iz 2015. „Trgovina za sve”, ali i s Programom održivog razvoja do 2030., odnosno s njegovih temeljnih 17 ciljeva održivog razvoja, i Pariškim sporazumom za borbu protiv klimatskih promjena koji je međunarodna zajednica donijela 2015.

               Tom se inicijativom stoga doprinosi provedbi Komunikacije „Trgovina za sve” te uzimaju u obzir tekući pregovori o sporazumu o partnerstvu za razdoblje nakon Sporazuma iz Cotonoua. K tome, u inicijativi je uzet u obzir i Savez Afrike i Europe za održiva ulaganja i radna mjesta, koji je predsjednik Komisije pokrenuo u rujnu 2018., te kao njezina važna sastavnica i Plan za vanjska ulaganja.

               Konkretni je cilj te inicijative Komisiji pružiti ažurirane pregovaračke smjernice za sporazume o gospodarskom partnerstvu sa zemljama i regijama AKP-a koje su usklađene s trenutačnom pregovaračkom praksom EU-a te kojima se osigurava da svi daljnji pregovori sa zemljama i regijama AKP-a odgovaraju na sadašnje trgovinske izazove.

               Opći je cilj u pregovorima dogovoriti ažurirane i suvremene trgovinske sporazume sa zemljama i regijama AKP-a, kojima će se potaknuti trgovina i ulaganja i poduprijeti te zemlje u njihovoj integraciji u svjetsko gospodarstvo.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Prethodno navedeni ciljevi u skladu su s Ugovorom o Europskoj uniji (UEU), u kojem je predviđeno da bi EU trebao „poticati integraciju svih zemalja u svjetsko gospodarstvo, uključujući i postupnim ukidanjem ograničenja u međunarodnoj trgovini”
                     1
                  .

                  Ti su ciljevi potpuno u skladu i s ciljevima Sporazuma iz Cotonoua i općim načelima koja se tim sporazumom promiču.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Ciljevi su u skladu s drugim politikama EU-a.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a.

                  U skladu s člankom 207. stavkom 4., za pregovore i sklapanje sporazuma iz članka 207. stavka 3. Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom.

                  Na temelju članka 218. stavka 3. UFEU-a Komisija daje preporuke Vijeću, koje donosi odluku kojom se odobrava otvaranje pregovora.

                  Na temelju članka 218. stavka 4. UFEU-a predviđa se da Vijeće može pregovaraču uputiti smjernice i odrediti poseban odbor u savjetovanju s kojim se pregovori moraju voditi.

                  Kada je riječ o pregovorima o SGP-ima, Vijeće je već odobrilo otvaranje pregovora i Komisiji 2002. izdalo smjernice. Međutim, ažuriranje pregovaračkih smjernica potrebno je kako bi se bolje definirali novi pregovori s obzirom na nedavne inicijative i prioritete politika EU-a i razvoj trgovine diljem svijeta. To među ostalim znači da će smjernice morati odražavati sadašnje ambicije EU-a da u svoje sporazume uključi načela i pravila o radnim i okolišnim aspektima dogovorena na međunarodnoj razini, uključujući upućivanja na Program održivog razvoja do 2030. i Pariški sporazum s ciljem borbe protiv klimatskih promjena. Postojeće smjernice ne odražavaju ni potrebu za odredbama za učinkovitu provedbu i praćenje provedbe tih pravila, a ni mehanizam za rješavanje sporova između stranaka u tom području.

                  U skladu s time, Komisija preporučuje Vijeću donošenje odluke na temelju članka 207. stavka 4. prvog podstavka u vezi s člankom 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Prema članku 3. UFEU-a zajednička trgovinska politika područje je isključive nadležnosti EU-a. U skladu s time načelo supsidijarnosti ne primjenjuje se (članak 5. stavak 3. UEU-a).

               •Proporcionalnost

                  Preporuka Komisije u skladu je s načelom proporcionalnosti.

               •Odabir instrumenta

                  Odluka Vijeća Europske unije o ažuriranju pregovaračkih smjernica za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Predstojeća procjena učinka na održivost sadržavat će odjeljak s ex-post evaluacijom provedbe postojećeg privremenog SGP-a sa zemljama IJA-e.

               •Savjetovanja s dionicima

               Nisu predviđena posebna savjetovanja s građanima i dionicima jer je ažuriranje teksta ograničeno.

               Međutim, Komisija će se savjetovati s građanima i dionicima o pojedinačnim pregovorima koji bi se u budućnosti mogli voditi na temelju ažuriranih pregovaračkih smjernica.

               Konkretno, za predstojeće pregovore s državama Sporazuma o gospodarskom partnerstvu s IJA-om bit će provedena procjena učinka na održivost kako bi se savjetovalo s velikim brojem građana i dionika u EU-u i u regiji IJA-e o mogućem učinku novih trgovinskih tema koje treba uključiti u Sporazum. Početne rasprave započele su u listopadu 2019., a procjena učinka na održivost provest će se usporedno s pregovorima kako bi se njezini rezultati uzeli u obzir u postupku.

               Procjena učinka na održivost platforma je za sustavni dijalog između dionika i trgovinskih pregovarača putem detaljnog savjetovanja u kojem svi dionici imaju priliku sudjelovati.

               Glavni dionici s kojima se treba savjetovati tijekom procjene učinka na održivost uključivat će javni sektor, nevladine organizacije, poduzeća, socijalne partnere i akademsku zajednicu.

                  Osim SGP-a između IJA-e i EU-a, u ovoj fazi nisu predviđeni daljnji pregovori o produbljivanju ili proširenju drugih postojećih sporazuma o gospodarskom partnerstvu. Svaki takav poduhvat bit će popraćen procjenama potencijalnih učinaka na pojedine regije i zemlje i sveobuhvatnim savjetovanjima s dionicima.

                  Komisija se redovito savjetuje i s dionicima, među ostalim u okviru stručne skupine za trgovinske sporazume
                     2
                   i dijaloga s civilnim društvom
                     3
                  .

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Procjena učinka u ovoj fazi nije potrebna jer se pregovori o SGP-ima sa zemljama i regijama AKP-a temelje na postojećem odobrenju koje je Vijeće dalo Komisiji 2002. Sadržaj pregovora nije novo područje politike; riječ je o nastavku pregovora koji su već godinama u tijeku.

                  Nadalje, ex ante procjena učinka obično se provodi samo ako postoji potreba za podupiranjem odluke o pokretanju pregovora s određenim trgovinskim partnerima, tj. prije nego što Vijeće odobri početak pregovora. U ovom je slučaju Vijeće već potvrdilo da nema potrebe za novim odobrenjem za pregovore o produbljivanju sporazuma s IJA-om.

                  Budući da je područje primjene izmjena postojećih pregovaračkih smjernica ograničeno, učinak ne bi trebao biti znatan.

                  Kako je navedeno u odjeljku o savjetovanjima s dionicima, Europska komisija planira izraditi procjenu učinka na održivost za pregovore o novim pregovorima s IJA-om koji će biti pokrenuti početkom 2020. Uključivat će odjeljak s ex post evaluacijom provedbe postojećeg privremenog SGP-a. Time bismo dobili procjenu učinaka koja nadilazi ono što se radi u klasičnim procjenama učinka na održivost. Isti pristup mogao bi se primijeniti na sve buduće pregovore o produbljenju drugih postojećih SGP-ova.

               •Primjerenost propisa i pojednostavnjivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Inicijativom se u potpunosti poštuje Povelja Europske unije o temeljnim pravima, a posebno članak 8. o zaštiti osobnih podataka.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Ova inicijativa nema utjecaj na proračun.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Nije primjenjivo.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  Nije primjenjivo.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o ažuriranju pregovaračkih smjernica za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s njegovim člankom 218. stavcima 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Vijeće Europske unije donijelo je 12. lipnja 2002. smjernice za pregovore o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama.

               (2)Sklopljeni SGP-ovi sa zemljama i regijama AKP-a obuhvaćaju rendez-vous odredbe za buduće preispitivanje tih sporazuma.

               (3)Ažuriranje pregovaračkih smjernica potrebno je kako bi se bolje definirali novi pregovori s obzirom na nedavne inicijative i prioritete politika EU-a i razvoj trgovine diljem svijeta.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak

               Pregovaračke smjernice upućene Komisiji o pregovorima o sporazumima o gospodarskom partnerstvu (SGP-ovi) s afričkim, karipskim i pacifičkim (AKP) zemljama i regijama mijenjaju se kako je utvrđeno u Prilogu.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Članak 21. stavak 2. točka (e) UEU-a.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.2.2019.
            COM(2019) 70 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora u cilju sklapanja sporazuma između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima za potrebe pravosudne suradnje u kaznenim stvarima

               OBRAZLOŽENJE

               1.
                     KONTEKST

               Prekogranični prijenos podataka raste usporedno sa sve većom uporabom društvenih mreža, web-pošte, servisa i aplikacija za razmjenu izravnih poruka za komunikaciju, rad, druženje i prikupljanje informacija, uključujući za nezakonite svrhe. Sve veći broj kaznenih istraga stoga se oslanja na elektroničke dokaze koji nisu javno dostupni. Budući da internet ne poznaje granice, a usluge je putem interneta moguće pružati diljem svijeta (to se odnosi i na poduzeća sa sjedištem izvan Europe), olakšavanje prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima goruće je pitanje koje se odnosi na gotovo sve vrste kaznenih djela. Posebno, nakon nedavnih terorističkih napada postalo je jasno da je prioritet pronaći načine na koje tužitelji i suci iz država članica Europske unije mogu brže i djelotvornije osigurati i pribaviti elektroničke dokaze.

               U više od polovine svih kaznenih istraga danas je nužan pristup prekograničnim elektroničkim dokazima. Elektronički su dokazi nužni u otprilike 85 % kaznenih istraga, a u dvije trećine tih istraga potrebno je pribaviti dokaze od internetskih pružatelja usluga iz druge jurisdikcije. Broj zahtjeva upućenih glavnim internetskim pružateljima usluga u razdoblju od 2013. do 2018. porastao je za 84 % . Te su vrste podataka ključne u kaznenim istragama kako bi se identificiralo osobe ili pribavilo podatke o njihovim aktivnostima.

               Elektronički dokazi odnose se na različite vrste podataka u elektroničkom obliku koji su važni za istragu i kazneni progon kaznenih djela, a često se pohranjuju na poslužiteljima internetskih pružatelja usluga. To obuhvaća „podatke o sadržaju”, odnosno poruke e-pošte, tekstne poruke, slike i videozapise, kao i „podatke koji se ne odnose na sadržaj”, kao što su podaci o pretplatnicima ili podaci o prometu putem internetskog računa.

               Suradnja pravosudnih tijela tradicionalan je način na koji se nadležna tijela bore protiv svih vrsta kaznenih djela. Europski istražni nalog danas je glavni instrument koji države članice upotrebljavaju za pristup prekograničnim elektroničkim dokazima u većini drugih država članica.

               Države članice EU-a mogu uputiti zahtjeve za uzajamnu pravnu pomoć trećim zemljama (te Danskoj i Irskoj, koje ne primjenjuju Europski istražni nalog). U tom postupku na obje strane sudjeluje nekoliko nadležnih tijela. Postupci su osmišljeni u vrijeme kada nije bilo interneta, a broj zahtjeva bio je tek djelić današnjeg broja. Isto tako, dokazi nisu bili nestabilni kao što su to današnji elektronički dokazi.

               U Sjedinjenim Američkim Državama nalaze se sjedišta najvećih svjetskih pružatelja usluga te su one jedan od glavnih primatelja zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć (MLA) iz država članica Europske unije (i ostatka svijeta) kojima se traži pristup elektroničkim dokazima. Sporazum o uzajamnoj pravnoj pomoći između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država potpisan je 25. lipnja 2003., a na snagu je stupio 1. veljače 2010. Sporazum je ključan transatlantski mehanizam za osiguravanje djelotvorne suradnje u području kaznenog pravosuđa i suzbijanja organiziranog kriminala i terorizma.

               Prva zajednička revizija sporazuma provedena je 2016
                  1
               . Tada je zaključeno da sporazum obogaćuje odnos EU-a i SAD-a u pogledu uzajamne pravne pomoći i općenito dobro funkcionira. Dodatno će se raditi na poboljšanju te suradnje. Iako je pravosudna suradnja javnih tijela ključna, uključujući tijela iz Sjedinjenih Država, takav je oblik suradnje često prespor ako se u obzir uzme nestabilnost elektroničkih dokaza; postupak traje prosječno deset mjeseci i tijekom njega se može utrošiti neproporcionalna količina resursa. Suverenost je važan element pravosudne suradnje u pojedinačnoj istrazi, no sve se češće događa da je jedina veza s drugom državom lokacija podataka ili pružatelja usluga. U zajedničkoj reviziji iz 2016. države članice poticalo se na izravnu suradnju s pružateljima usluga iz SAD-a kako bi se brže i djelotvornije osigurali i pribavili elektronički dokazi.

               Izravnom suradnjom s pružateljima usluga iz SAD-a razvijena je alternativa pravosudnoj suradnji. Ta je suradnja ograničena na podatke koji se ne odnose na sadržaj
                  2
                te se prema pravu SAD-a smatra dobrovoljnom. U praktičnom smislu, u skladu s nacionalnim pravilima kaznenog postupka, države članice EU-a upućuju zahtjeve za podatke izravno pružatelju usluga u SAD-u, koji tim podacima ima pristup; obično su to podaci o korisniku usluge koju on pruža. To se odnosi na neke pružatelje usluga s poslovnim nastanom u SAD-u, a u manjoj mjeri i u Irskoj, koji izravno i na dobrovoljnoj osnovi odgovaraju na zahtjeve tijela kaznenog progona država članica, u mjeri u kojoj se zahtjevi odnose na podatke koji se ne odnose na sadržaj.

               Američkim pravom
                  3
                pružateljima usluga sa sjedištem u SAD-u omogućena je izravna suradnja s europskim javnim tijelima u pogledu podataka koji se ne odnose na sadržaj. Ta je suradnja dobrovoljna. Stoga su pružatelji usluga izradili vlastita pravila ili odlučuju od slučaja do slučaja hoće li surađivati i na koji način. Osim što je povećana izravna suradnja s pružateljima usluga, u SAD-u su vođeni sudski postupci i donesene su presude o tome imaju li nadležna tijela SAD-a pravo zatražiti dostavljanje podataka koje je u inozemstvu pohranio pružatelj usluga s poslovnim nastanom u SAD-u; to obuhvaća poznati slučaj „Microsoft Ireland”
                  4
               .

               Broj zahtjeva za izravnu dobrovoljnu suradnju brzo je narastao te ih je 2017. upućeno više od 124 000. Ta je suradnja ograničena na podatke koji se ne odnose na sadržaj, no podaci se dobivaju brže no kada se primjenjuje uzajamna pravna pomoć. Osim toga, takva suradnja može biti nepouzdana, njome se ne može osigurati poštovanje relevantnih proceduralnih zaštitnih mjera, moguće ju je uspostaviti samo s ograničenim brojem pružatelja usluga koji primjenjuju različita pravila, nije transparentna, a u postupku se ne preuzima odgovornost. To dovodi do fragmentacije, zbog koje može nastati pravna nesigurnost, pitanja o zakonitosti postupka te zabrinutost u pogledu zaštite temeljnih prava i postupovnih zaštitnih mjera za osobe na koje se takvi zahtjevi odnose. Osim toga, ispuni se manje od polovine svih zahtjeva upućenih pružateljima usluga
                  5
               .

               U vezi s mogućim uzajamnim zahtjevima američkih tijela pružateljima usluga u Europskoj uniji, u mnogim državama članicama pravnim okvirom za telekomunikacijske usluge trenutačno je nacionalnim operaterima zabranjeno izravno odgovarati na zahtjeve stranih tijela, uključujući zahtjeve za podatke koji se ne odnose na sadržaj. Osim toga, u drugim komunikacijskim sektorima ne postoji pravni okvir kojim se omogućuje izravna suradnja. Američka nadležna tijela obično od pružatelja usluga u EU-u mogu pribavljati takve podatke samo s pomoću zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć.

               2.
                     CILJEVI PRIJEDLOGA

               U Europskom programu sigurnosti
                  6
                iz travnja 2015. Europska komisija obvezala se na reviziju prepreka u kaznenim istragama kaznenih djela potpomognutih kibertehnologijom, posebno u pogledu prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima. Komisija je 17. travnja 2018. Europskom parlamentu i Vijeću predložila Uredbu o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima
                  7
                i Direktivu o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima („prijedlozi o e-dokazima”)
                  8
               .

               Svrha je tih prijedloga ubrzanje postupka u Europskoj uniji za osiguranje i pribavljanje elektroničkih dokaza izravno od pružatelja usluga s poslovnim nastanom u drugoj državi. Prijedlozima su obuhvaćene specifične vrste pružatelja usluga koji pružaju usluge u Europskoj uniji. Pružatelj nudi usluge u Europskoj uniji kada korisnicima u jednoj ili više država članica omogućuje uporabu svojih usluga i kada ima bitnu poveznicu s Unijom, primjerice ima nastan u državi članici ili veliki broj korisnika u toj državi članici. Pružatelji usluga koji nemaju nastan u EU-u obavezni su imenovati pravnog zastupnika kojem se mogu upućivati nalozi za dostavljanje podataka.

               Europsko vijeće naglasilo je važnost tog pitanja i u unutarnjim i u vanjskim odnosima. U zaključcima Europskog vijeća od 18. listopada 2018. stoji: „Trebalo bi pronaći rješenja kako bi se osiguralo brz i učinkovit prekogranični pristup e-dokazima radi učinkovite borbe protiv terorizma i drugog teškog i organiziranog kriminala i unutar EU-a i na međunarodnoj razini; o Komisijinim prijedlozima o e-dokazima i pristupu financijskim informacijama te o učinkovitijoj borbi protiv pranja novca dogovor bi trebalo postići prije kraja parlamentarnog saziva
                  9
               . Komisija bi također hitno trebala podnijeti pregovaračke mandate za međunarodne pregovore o e-dokazima.”

               Komisijini prijedlozi o e-dokazima temelj su za usklađen i dosljedan pristup zemalja članica unutar EU-a te pristup EU-a na međunarodnoj razini, uzimajući u obzir pravila EU-a, uključujući o nediskriminaciji država članica i njihovih državljana. Iako je Komisija u svojoj procjeni učinka prijedloga o e-dokazima već navela da bi bilo korisno prijedloge dopuniti bilateralnim ili multilateralnim sporazumima o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima, uz popratne zaštitne mjere, prije pokretanja pregovora s trećim stranama odlučila je najprije predložiti uvođenje pravila na razini EU-a o primjerenim načinima prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima i zaštitnim mjerama.

               Na međunarodnoj se razini odvijaju rasprave u okviru pregovora o drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu
                  10
               . O prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima redovito se raspravljalo na nedavnim sastancima ministarstava pravosuđa i unutarnjih poslova EU-a i SAD-a.

               Komisija istovremeno donosi dvije preporuke za otvaranje pregovora sa Sjedinjenim Američkim Državama i za sudjelovanje u pregovorima o drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu. Ta dva procesa odvijat će se različitom brzinom, no u njima se rješavaju međusobno povezana pitanja, pa obveze preuzete u okviru jednih pregovora mogu izravno utjecati na usporedne pregovore.

               Prijedlozi o e-dokazima odnose se na posebne pružatelje usluga koji pružaju usluge na tržištu EU-a, no postoji opasnost od nametanja obveza koje nisu u skladu sa zakonima u trećim zemljama. Kako bi se otklonili ti sukobi zakona te u skladu s načelom međunarodne kurtoazije, prijedlozi o e-dokazima obuhvaćaju odredbe o specifičnim mehanizmima u slučajevima u kojima se traže dokazi, a pružatelj usluga suočen je s proturječnim obvezama koje proizlaze iz zakona treće zemlje. Ti mehanizmi obuhvaćaju postupak revizije kako bi se takva situacija razjasnila. Sporazumom između EU-a i SAD-a trebalo bi se nastojati izbjeći proturječne obveze između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država.

               Veliki pružatelji usluga koji imaju relevantne dokaze za kaznene istrage podliježu jurisdikciji američkog pravosuđa. Zakonom o pohranjenoj komunikaciji iz 1986. zabranjeno je otkrivanje podataka o sadržaju, dok je podatke koji se ne odnose na sadržaj moguće dati na dobrovoljnoj osnovi. Zakonom CLOUD (Zakon o pojašnjenju zakonite prekomorske uporabe podataka), koji je američki Kongres donio 23. ožujka 2018., mijenja se Zakon o pohranjenoj komunikaciji iz 1986. te se pojašnjava da pružatelji usluga iz Sjedinjenih Država moraju poštovati naloge Sjedinjenih Država za otkrivanje podataka o sadržaju i podataka koji se ne odnose na sadržaj, neovisno o tome gdje su takvi podaci pohranjeni, uključujući u Europskoj uniji. Zakonom CLOUD omogućuje se sklapanje izvršnih sporazuma sa stranim vladama, na temelju kojih bi američki pružatelji usluga mogli isporučivati podatke o sadržaju izravno tim stranim vladama. Zakon CLOUD obuhvaća pohranjene podatke i rezultat prisluškivanja telefonske ili elektroničke komunikacije, a odnosi se na teška kaznena djela. Izvršni sporazumi sa stranim vladama podliježu određenim uvjetima – strana država mora imati dostatne zaštitne mjere, uključujući za ograničavanje pristupa podacima koji se odnose na američke građane.

               Svrha je ove inicijative uvođenje zajedničkih pravila kako bi se riješilo specifično pravno pitanje pristupa podacima o sadržaju i podacima koji se ne odnose na sadržaj koje čuvaju pružatelji u Europskoj uniji ili Sjedinjenim Državama. Ovom bi se inicijativom u kontekstu međunarodnog sporazuma dopunili prijedlozi EU-a o elektroničkim dokazima, i to otklanjanjem sukoba zakona, posebno u vezi s podacima o sadržaju, i ubrzanjem pristupa elektroničkim dokazima. Preporuka obuhvaća pregovaračke smjernice za otvaranje pregovora o sporazumu na razini EU-a sa Sjedinjenim Američkim Državama o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima. Sklapanje sveobuhvatnog sporazuma sa Sjedinjenim Državama u interesu je Europske unije, kako s aspekta zaštite prava Europljana i vrijednosti kao što su zaštita privatnosti i osobnih podataka, tako s aspekta naših vlastitih sigurnosnih interesa.

               U pogledu podataka o sadržaju, kao što je gore navedeno, američkim Zakonom o pohranjenoj komunikaciji iz 1986. pružateljima usluga iz SAD-a zabranjeno je odgovarati na zahtjeve stranih tijela kaznenog progona. Američkim pravom trenutačno je propisano da je uvjet za provedbu zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć od treće zemlje postojanje opravdane sumnje. Pružatelji usluga iz država članica EU-a trenutačno ne mogu odgovarati na izravne zahtjeve nadležnih tijela trećih zemalja. Sporazumom između EU-a i SAD-a dopunio bi se cilj prijedloga o e-dokazima i njihova djelotvornost, posebno u pogledu podataka o sadržaju koji su u posjedu američkih pružatelja usluga u SAD-u. Njime bi se omogućila izravna suradnja s pružateljem usluga stvaranjem djelotvornijeg pravnog okvira za pravosudna tijela, s obzirom na to da stručnjaci u EU-u koji se time bave trenutačno imaju poteškoća pri dobivanju podataka o sadržaju u okviru zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć.

               Budući da broj zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć upućenih SAD-u raste, američka nadležna tijela već neko vrijeme potiču tijela kaznenog progona i pravosudna tijela u EU-a da od američkih pružatelja usluga izravno traže podatke koji se ne odnose na sadržaj, a američkim pravom pružateljima usluga sa sjedištem u SAD-u dopušteno je, ali ne i propisano, odgovarati na takve zahtjeve. Sporazumom između EU-a i SAD-a omogućila bi se veća sigurnost, jasne proceduralne zaštitne mjere, te bi se smanjila fragmentacija za nadležna tijela EU-a pri pristupu podacima koji se ne odnose na sadržaj, a u posjedu su američkih pružatelja usluga. Ujedno bi se omogućio uzajamni pristup američkih nadležnih tijela podacima koji su u posjedu pružatelja usluga u EU-u.

               Preporučuje se da se odlukom Vijeća pokrenu pregovori između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država kako bi se mogao sklopiti transatlantski sporazum o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima izravno kod pružatelja usluga za potrebe kaznenih postupaka. Njome se nastoji mehanizme suradnje prilagoditi digitalnom dobu, a pravosuđu i tijelima kaznenog progona želi se dati alate prilagođene današnjem načinu komunikacije kriminalaca te prikladne za suzbijanje modernih oblika kriminala.

               Sporazum između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država imao bi brojne praktične prednosti:

               ·njime bi se osigurao uzajamni pristup pravosudnih tijela podacima o sadržaju,

               ·njime bi se osigurao pristup podacima koji se ne odnose na sadržaj na temelju naloga pravosudnih tijela, osigurao bi se uzajamni pristup američkih i europskih nadležnih tijela, te bi se revidirali uvjeti i zaštitne mjere za izravnu suradnju s pružateljima usluga,

               ·pridonijelo bi se poboljšanju pravovremenog pristupa pravosudnih tijela podacima,

               ·otklonio bi se rizik od sukoba zakona,

               ·smanjio bi se rizik od fragmentacije pravila i postupaka te bi se uskladila prava i zaštitne mjere u okviru jedinstvenog pregovaračkog mandata za sve države članice EU-a sa Sjedinjenim Državama, čime bi se osiguralo nediskriminiranje država članica EU-a i njihovih državljana,

               ·razjasnila bi se obvezujuća priroda i provedba naloga upućenih pružateljima usluga, a istovremeno bi se detaljno utvrdile obveze pravosudnih tijela.

               Sporazum bi se trebao uvjetovati snažnim mehanizmima zaštite temeljnih prava. Ovim pregovaračkim smjernicama želi se poboljšati pravna sigurnost za nadležna tijela, pružatelje usluga i osobe na koje se one odnose, te zajamčiti razmjernost, zaštita temeljnih prava, transparentnost i odgovornost pravosudnih tijela i pružatelja usluga.

               3.
                     RELEVANTNE ODREDBE U PODRUČJU POLITIKE

               Trenutačni pravni okvir EU-a sastoji se od mehanizama Unije za suradnju u kaznenim stvarima, kao što su Direktiva 2014/41/EU o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima
                  11
                (Direktiva o EIN-u), Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije
                  12
               , Uredba 2018/1727/PUP o Eurojustu
                  13
               , Uredba (EU) 2016/794 o Europolu
                  14
                i Okvirna odluka Vijeća 2002/465/PUP o zajedničkim istražnim timovima
                  15
                te predložena Uredba o sprečavanju širenja terorističkog sadržaja na internetu
                  16
               .

               Komisija je 17. travnja 2018. Vijeću i Europskom parlamentu predstavila Uredbu o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima
                  17
                i Direktivu o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima
                  18
               . Europska unija sklopila je niz bilateralnih sporazuma s trećim zemljama, kao što je Sporazum o uzajamnoj pravnoj pomoći (MLA) sa SAD-om
                  19
               . Taj Sporazum namijenjen je dopuni postojećih sporazuma.

               Osobni podaci obuhvaćeni ovim prijedlogom zaštićeni su i mogu se obrađivati samo u skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka (GDPR)
                  20
               , odnosno za nadležna tijela u Europskoj uniji, u skladu s Direktivom o zaštiti podataka za policiju i tijela kaznenog pravosuđa (Direktiva o zaštiti podataka za potrebe kaznenog progona)
                  21
               . Sporazumom bi se trebao dopuniti sporazum između EU-a i SAD-a o privatnosti i zaštiti podataka, koji se naziva i „krovni sporazum”, a stupio je na snagu 1. veljače 2017., te američki Zakon o pravosudnoj zaštiti (JRA), kojim se građanima EU-a proširuju prava iz američkog Zakona o privatnosti, a američki Kongres donio ga je 24. veljače 2016.

               Podaci iz elektroničke komunikacije obuhvaćeni ovom preporukom za Odluku Vijeća zaštićeni su i mogu se obrađivati samo u skladu s Direktivom 2002/58/EZ (Direktiva o e-privatnosti)
                  22
               .

               Sporazumom bi se trebala poštovati temeljna prava, slobode i opća načela prava EU-a utvrđena u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, postupovna prava uključujući pravo na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje, pravo na pretpostavku nedužnosti i pravo na obranu, načela zakonitosti i razmjernosti kaznenih djela i kazni te sve obveze tijela kaznenog progona i pravosudnih tijela u tom smislu. U vezi s nužnim mjerama za zaštitu osobnih podataka prenesenih iz Europske unije američkim tijelima kaznenog progona, primjenjive odredbe Sporazuma između Europske unije i SAD-a o zaštiti podataka i privatnosti dopunit će se dodatnim zaštitnim mjerama kako bi se u obzir uzela razina osjetljivosti kategorija tih podataka i jedinstveni zahtjevi za prijenos elektroničkih dokaza koji izravno obavljaju pružatelji usluga.

               Sporazumom ne bi trebalo dovoditi u pitanje druge postojeće međunarodne sporazume o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima među nadležnim tijelima, primjerice Sporazum o uzajamnoj pravnoj pomoći između EU-a i SAD-a. U pogledu bilateralnih odnosa između Sjedinjenih Država i Europske unije, Sporazum bi trebao imati prednost pred bilo kojim drugim sporazumom ili dogovorom sklopljenim u pregovorima o drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu.

               Vijeće će odobriti otvaranje pregovora, donijeti pregovaračke smjernice i odobriti potpisivanje i sklapanje sporazuma kako je utvrđeno u članku 218. stavcima 3. i 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

               Temeljna prava

                  Sporazum bi mogao utjecati na niz temeljnih prava:

               ·prava pojedinca čijim se podacima pristupa: uključujući pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života, doma i komunikacije, pravo na slobodu izražavanja i okupljanja, pravo na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje, pravo na pretpostavku nedužnosti i pravo na obranu, načela legalnosti i razmjernosti kaznenih djela i kazni,

               ·prava pružatelja usluga: pravo na slobodu poduzetništva, pravo na djelotvoran pravni lijek,

               ·prava pojedinaca na slobodu i sigurnost.

                  Uzimajući u obzir relevantnu pravnu stečevinu u pogledu zaštite podataka i privatnosti, u sporazum je potrebno uvrstiti dostatne i važne zaštitne mjere kako bi se osigurala zaštita tih osoba u skladu s općim načelima prava EU-a i relevantne sudske prakse Suda Europske unije.

                  Sporazum između EU-a i SAD-a trebao bi biti usklađen s prijedlozima Komisije o e-dokazima i pratiti njihov razvoj tijekom zakonodavnog postupka, odnosno konačni oblik nakon donošenja.

                  Važan element pregovora bit će definicije kaznenih postupaka za koje bi se mogli dobiti ti podaci, zatim vrste obuhvaćenih podataka, zahtjevi za izdavanje naloga, pravni lijekovi i zaštitne mjere te opseg kaznenih djela, kako bi se izbjegli sukobi zakona i poboljšao pristup za nadležna tijela. Definicije i opseg trebali bi biti u skladu s razvojem internih pravila EU-a o elektroničkim dokazima.

                  Komisija smatra da je u interesu i EU-a i SAD-a sklopiti sveobuhvatni sporazum jer bi se time zajamčila pravna jasnoća za pravosudna tijela i tijela kaznenog progona na obje strane te bi se izbjegle proturječne pravne obveze za pružatelje usluga. To je i jedini način na koji se mogu izbjeći različita pravila za građane EU-a i pružatelje usluga ovisno o njihovoj nacionalnosti.

                  Sporazumom bi trebalo razjasniti obvezujuću prirodu i provedbu naloga upućenih pružateljima usluga, a trebalo bi definirati i obveze za pravosudna tijela.

                  U točkama od 1. do 3. u pregovaračkim smjernicama Komisija predlaže tri glavna cilja Sporazuma, odnosno utvrđivanje zajedničkih pravila i otklanjanje sukoba zakona za naloge kojima se traže podaci o sadržaju i podaci koji se ne odnose na sadržaj, a upućuje ih pravosudno tijelo jedne ugovorne stranke pružatelju usluga koji podliježe zakonu druge ugovorne stranke; zatim, na temelju takvog naloga treba omogućiti da pružatelj usluga tijelu koje to zatraži izravno prenosi elektroničke dokaze i da taj prijenos bude uzajaman, te konačno, treba osigurati poštovanje temeljnih prava, sloboda i općih načela prava EU-a kako su utvrđeni u Ugovorima Europske unije i Povelji o temeljnim pravima.

                  U točki 4. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se Sporazum primjenjuje na kaznene postupke koji obuhvaćaju fazu prije suđenja i fazu suđenja. Sporazum bi trebao biti u skladu s člankom 3. predložene Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima. I tijekom faze prije suđenja i tijekom faze suđenja primjenjuju se sve pravne mjere zaštite za pogođene osobe, a posebno postupovne zaštitne mjere iz kaznenog prava.

                  U točki 5. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da bi Sporazumom trebala nastati uzajamna prava i obveze stranaka u Sporazumu.

                  U točki 6. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se u Sporazumu navedu definicije i vrste podataka koji će se obuhvatiti, uključujući podatke o sadržaju i podatke koji se ne odnose na sadržaj. Podaci o sadržaju obuhvaćaju sadržaj elektroničke razmjene te se smatraju kategorijom elektroničkih dokaza kojima se najviše zadire u privatnost. Podaci koji se ne odnose na sadržaj obuhvaćaju pretplatničke podatke, a ti se podaci najčešće traže za potrebe kaznenih istraga, i podatke o prometu, koji obuhvaćaju informacije o identitetima pošiljatelja i primatelja elektroničkih poruka i metapodataka, što uključuje vrijeme, učestalost i trajanje razmjene.

                  U točki 7. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se Sporazumom definira njegov točan opseg primjene u smislu obuhvaćenih kaznenih djela i pragova za razine kazni. Sporazum bi trebao biti u skladu s člankom 5. stavkom 4. predložene Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima. Tijelo koje izdaje nalog trebalo bi obvezati da osigura nužnost i razmjernost mjere u pojedinačnom slučaju, uključujući u smislu težine djela koje se istražuje. Sporazum bi trebao obuhvaćati primjerene pragove za razine kazni u pogledu podataka o sadržaju i podataka koji se ne odnose na sadržaj. Sporazum bi trebao biti u skladu s trogodišnjim pragom kojim se opseg mehanizma ograničava na teža kaznena djela, a da se pritom prekomjerno ne ograničavaju mogućnosti njegove primjene među pravnicima.

                  Komisija u točki 8. pregovaračkih smjernica predlaže da bi se sporazumom trebali utvrditi uvjeti koji se moraju ispuniti prije no što pravosudno tijelo izda nalog te načini uručivanja naloga. Sporazum bi trebao biti u skladu s člankom 5. o uvjetima za izdavanje naloga predložene Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima.

                  U točki 9. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se u Sporazum uvrsti odredba kojom se osumnjičenim i optuženim osobama tijekom kaznenih postupaka omogućuje djelotvoran pravni lijek. Sporazumom bi se trebale definirati i okolnosti u kojima bi pružatelj usluga imao pravo prigovora na nalog. Za osobe na koje se to odnosi, temelj tih odredbi je članak 17. predložene Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, kojim se osigurava da osobe na koje se ti nalozi odnose imaju djelotvorne pravne lijekove u skladu s nacionalnim pravom, obično tijekom kaznenih postupaka. Pravni lijekovi ispitanika definirani su i u Direktivi (EU) 2016/680 i Uredbi (EU) 2016/679. Budući da je nalog obvezujuća mjera, može utjecati i na prava pružatelja usluga, posebno na slobodu poduzetništva i uvjete u kojima se ona ostvaruje. Komisija predlaže da se u Sporazum uvrsti pravo pružatelja usluga da podnese određene tužbe u državi koja je izdala nalog, primjerice ako pravosudno tijelo nije izdalo nalog ili mu potvrdilo valjanost.

                  U točki 10. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se Sporazumom definira vremensko razdoblje za dostavljanje podataka obuhvaćenih nalogom. Sporazum bi trebao biti u skladu s člankom 9. predložene Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima kojim se primatelje obvezuje da odgovore u uobičajenom roku od 10 dana, iako nadležna tijela mogu utvrditi kraći rok, gdje je to opravdano.

                  Komisija u točki 11. pregovaračkih smjernica predlaže da se Sporazumom ne bi trebali dovoditi u pitanje drugi postojeći međunarodni sporazumi o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima između nadležnih tijela, primjerice Sporazum o uzajamnoj pravnoj pomoći između EU-a i SAD-a.

                  U točki 12. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da bi Sporazum, u bilateralnim odnosima između Sjedinjenih Država i Europske unije, trebao imati prednost pred bilo kojim drugim sporazumom ili dogovorom sklopljenim u pregovorima o drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu, u mjeri u kojoj odredbe potonjeg sporazuma ili dogovora obuhvaćaju pitanja kojima se bavi ovaj Sporazum.

                  U točki 13. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da bi Sporazum trebao biti uzajaman u smislu kategorija osoba čiji se podaci ne smiju tražiti u skladu s ovim Sporazumom. Sporazumom ne bi trebalo diskriminirati osobe iz različitih država članica Europske unije. Komisija smatra da je primjena Sporazuma na razini EU-a ujedno zaštitna mjera za ostvarivanje uvjeta o nediskriminaciji.

                  Točke 14.–16. u smjernicama obuhvaćaju mjere za zaštitu podataka propisane za ovaj specifični Sporazum. U točki 14. pregovaračkih smjernica navedeno je da bi se Sporazumom trebao upućivanjem primijeniti Sporazum između EU-a i SAD-a o privatnosti i zaštiti podataka, koji se naziva i „krovni sporazum”. U točki 15. Komisija iznosi da bi se Sporazumom trebao dopuniti krovni sporazum dodatnim zaštitnim mjerama kojima se u obzir uzima razina osjetljivosti predmetnih kategorija podataka i jedinstveni zahtjevi koji proizlaze iz toga da pružatelji usluga provode izravan prijenos elektroničkih dokaza, a ne nadležna tijela. U točki 16. utvrđuju se dodatne zaštitne mjere koje Komisija predlaže kao obavezne za taj sporazum, uključujući navođenje svrhe, ograničenje svrhe, obavješćivanje i daljnji prijenos.

                  U točki 17. pregovaračkih smjernica pokrivena su dodatna postupovna prava koja Komisija predlaže kao obavezna kako bi se u obzir uzeli jedinstveni zahtjevi koji proizlaze iz toga da pružatelji usluga provode izravni prijenos elektroničkih dokaza, a ne nadležna tijela. Ti zahtjevi obuhvaćaju sljedeće: podaci se ne smiju tražiti za potrebe kaznenih istraga koje bi mogle dovesti do smrtne kazne, nalozi moraju biti razmjerni, podaci zaštićeni povlasticama i imunitetima moraju biti obuhvaćeni posebnim zaštitnim mjerama. Povlastice i imuniteti određenih zanimanja, primjerice odvjetnika, te temeljni interesi nacionalne sigurnosti ili obrane u državi primatelja naloga moraju se također uzeti u obzir tijekom suđenja u državi koja izdaje nalog. Revizija koju provodi pravosudno tijelo dodatna je zaštitna mjera.

               U odredbama o upravljanju u točkama 18.–23. pregovaračkih smjernica Komisija predlaže da se u Sporazum uvrsti zajednička periodična revizija primjene sporazuma i odredba o njegovu trajanju. Predlaže se i da se u Sporazumu navede da će se stranke međusobno savjetovati kako bi olakšale rješavanje sporova u vezi s tumačenjem ili primjenom Sporazuma. Obje stranke moraju prikupljati statističke podatke kako bi pospješile proces revizije. K tomu, pregovaračkim smjernicama predlaže se da se u budući sporazum uvrsti klauzula o suspenziji ili ukidanju, u slučaju da se spor ne može riješiti savjetovanjem.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora u cilju sklapanja sporazuma između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima za potrebe pravosudne suradnje u kaznenim stvarima

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavak 3. i stavak 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               (1)
                     Komisija je 17. travnja 2018. podnijela prijedlog Uredbe o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima i Direktive o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima („prijedlozi o e-dokazima”)
                  23
               . Na sastanku Vijeća za pravosuđe i unutarnje poslove 7. prosinca 2018.
                  24
                Vijeće je postiglo dogovor o općem pristupu Komisijinu prijedlogu uredbe.

               (2)
                     Trebalo bi otvoriti pregovore u cilju sklapanja sporazuma između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu pravosudnih tijela elektroničkim dokazima u kaznenim postupcima, koji su u posjedu pružatelja usluga.

               (3)
                     Sporazum bi trebao sadržavati potrebne mjere za zaštitu temeljnih prava i sloboda te poštovati načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, a posebno pravo na privatni i obiteljski život, dom i komunikacije priznato člankom 7. Povelje, pravo na zaštitu osobnih podataka priznato člankom 8. Povelje, pravo na djelotvoran pravni lijek i na pošteno suđenje priznato člankom 47. Povelje, pravo na pretpostavku nedužnosti i pravo na obranu priznato člankom 48. Povelje te načela zakonitosti i razmjernosti kaznenih djela i kazni priznata člankom 49. Povelje. Sporazum bi se trebao primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima,

               (4)
                     Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 42. stavkom 1. Uredbe (EZ) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća
                  25
                koji je dao mišljenje ...
                  26
               .

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisiju se ovime ovlašćuje da u pregovorima dogovori, u ime Unije, Sporazum između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu pravosudnih tijela e-dokazima u kaznenim stvarima, koji su u posjedu pružatelja usluga.

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori bi se trebali voditi u dogovoru s posebnim odborom koji će imenovati Vijeće.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Revizija Sporazuma o uzajamnoj pravnoj pomoći između EU-a i SAD-a iz 2010., 7. travnja 2016., 7403/16.

                     (2)

                        Podaci o sadržaju mogu se pribaviti samo na dobrovoljnoj osnovi, u slučajevima koje se smatra hitnima i u kojima postoji opasnosti od smrti ili ozbiljne tjelesne ozljede bilo koje osobe.

                     (3)

                        Članak 2701. stavak 2. Zakona o zaštiti privatnosti u području elektroničke komunikacije iz 1986. (ECPA) 41.

                     (4)

                        Rasprava pred američkim Vrhovnim sudom održana je 27. veljače 2018. Sud je odbacio predmet 17. travnja 2018. nakon što su stranke izvijestile da je Zakon CLOUD donesen te da je njime omogućeno izdavanje novog naloga za dobivanje traženih informacija od Microsofta.

                     (5)

                        Procjena učinka Komisije priložena paketu mjera o elektroničkim dokazima, 17. travnja 2018., SWD(2018) 118 final.

                     (6)

                        Komunikacija Komisije Europskom parlamentu i Vijeću: Europski program sigurnosti, 28. travnja 2015., COM(2015) 185 final.

                     (7)

                        Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, 17. travnja 2018., COM(2018) 225 final.

                     (8)

                        Prijedlog Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima, 17. travnja 2018., COM(2018) 226 final.

                     (9)

                        Dok traju pregovori s Europskim parlamentom i Vijećem, Vijeće je usuglasilo opći pristup prijedlogu Komisije na sastanku Vijeća za pravosuđe i unutarnje poslove 7. prosinca 2018.

                     (10)

                        Budimpeštanska konvencija Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185), 23. studenoga 2001.,
                  http://conventions.coe.int

                     (11)

                  Direktiva 2014/41/EZ
                   Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima (SL L 130, 1. 5. 2014., str. 1.).

                     (12)

                  Akt Vijeća od 29. svibnja 2000.
                   kojim se u skladu s člankom 34. Ugovora o Europskoj uniji donosi Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije.

                     (13)

                        Uredba (EU) 2018/1727 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. studenoga 2018. o Agenciji Europske unije za suradnju u kaznenom pravosuđu (Eurojust) te zamjeni i stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 2002/187/PUP.

                     (14)

                  Uredba (EU) 2016/794
                   Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP.

                     (15)

                  Okvirna odluka Vijeća 2002/465/PUP
                   od 13. lipnja 2002. o zajedničkim istražnim timovima.

                     (16)

                        Prijedlog uredbe o sprečavanju širenja terorističkih sadržaja na internetu, 12. rujna 2018., COM(2018) 640 final

                     (17)

                        Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, 17. travnja 2018. COM(2018) 225 final.

                     (18)

                        Prijedlog Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima, 17. travnja 2018., COM(2018) 226 final.

                     (19)

                  Odluka Vijeća 2009/820/ZVSP
                   od 23. listopada 2009. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma o izručenju između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država te Sporazuma o uzajamnoj pravnoj pomoći između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država.

                     (20)

                  Uredba (EU) 2016/679
                   Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ.

                     (21)

                  Direktiva (EU) 2016/680
                   Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP.

                     (22)

                        Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.), izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnim uslugama i pravima korisnika s obzirom na elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Direktiva o univerzalnim uslugama), Direktiva 2002/58/EZ o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u sektoru elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za provedbu zakona o zaštiti potrošača.

                     (23)

                        Prijedlog Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, 17. travnja 2018., COM(2018) 225 final. Prijedlog Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima, 17. travnja 2018., COM(2018) 226 final.

                     (24)

                        Uredba Europskog parlamenta i Vijeća o europskom nalogu za dostavljanje i europskom nalogu za čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, opći pristup Vijeća, ST 15292 2018 INIT, 12. prosinca. 2018.

                     (25)

                        Uredba (EZ) br. 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ (SL L 295, 21.11.2018., str.39).

                     (26)

                        SL C ….

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.2.2019.
            COM(2019) 70 final
            PRILOG

            Preporuci ODLUKE VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora u cilju sklapanja sporazuma između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima za potrebe pravosudne suradnje u kaznenim stvarima

               PRILOG

               1.CILJEVI

               Tijekom pregovora Komisija bi trebala nastojati ostvariti specifične ciljeve koji su detaljno izloženi u nastavku, a istovremeno osigurati ishod pregovora u skladu s unutarnjim pravilima Unije o elektroničkim dokazima, uključujući njihov razvoj na temelju pregovora suzakonodavaca tijekom zakonodavnog postupka i njihov konačni oblik nakon donošenja. Ta će unutarnja pravila biti temelj pregovaračkog stajališta Unije:

               1.potrebno je utvrditi zajednička pravila i otkloniti sukobe zakona u pogledu naloga za dobivanje elektroničkih dokaza u obliku podataka o sadržaju i podataka koji se ne odnose na sadržaj, a upućuje ih pravosudno tijelo u jednoj ugovornoj stranci pružatelju usluga koji podliježe zakonu druge ugovorne stranke. Time bi se trebala smanjiti opasnost od fragmentiranja prakse i pravnih pravila te poboljšati pravna sigurnost u odnosima Europske unije i Sjedinjenih Država pri dobivanju elektroničkih dokaza u kaznenim postupcima;

               2.potrebno je omogućiti izravan i uzajaman prijenos elektroničkih dokaza koji provodi pružatelj usluga, a prijenos je upućen tijelu koje je to zatražilo, kao što je utvrđeno u stavku 1.;

               3.potrebno je osigurati poštovanje temeljnih prava, sloboda i općih načela prava EU-a utvrđenih u Ugovorima o Europskoj uniji i Povelji Europske unije o temeljnim pravima, uključujući razmjernost, postupovna prava, prava na pretpostavku nedužnosti i prava na obranu osoba u kaznenim postupcima, kao i prava na privatnost i zaštitu osobnih podataka i komunikacija kada se takvi podaci obrađuju, uključujući prijenos tijelima kaznenog progona u trećim zemljama te svih obveza tijela kaznenog progona i pravosudnih tijela u tom smislu.

               Kako bi se ostvarili ciljevi izloženi u 1. dijelu, sporazum bi posebno trebao obuhvatiti sljedeće elemente.

               2.PRIRODA I OPSEG SPORAZUMA

               4.Sporazum bi se trebao primjenjivati na kaznene postupke koji obuhvaćaju fazu prije suđenja i fazu suđenja.

               5.Sporazumom bi trebala nastati uzajamna prava i obveze stranaka.

               6.U sporazumu bi trebalo navesti definicije i vrste podataka koji će se obuhvatiti, uključujući podatke o sadržaju i podatke koji se ne odnose na sadržaj.

               7.Sporazumom bi se trebalo precizno definirati njegovo područje primjene u pogledu obuhvaćenih kaznenih djela i pragova.

               8.U sporazumu bi trebalo utvrditi koji uvjeti moraju biti ispunjeni da bi pravosudno tijelo moglo izdati nalog i načine na koje je moguće uručiti nalog.

               9.Sporazum bi trebao obuhvatiti klauzulu kojom se omogućuju djelotvorni pravni lijekovi za ispitanike tijekom kaznenih postupaka. Sporazumom bi se trebale definirati i okolnosti u kojima bi pružatelj usluga imao pravo prigovora na nalog.

               10.Sporazumom bi trebalo definirati vremensko razdoblje za dostavljanje podataka obuhvaćenih nalogom.

               11.Sporazumom ne bi trebalo dovoditi u pitanje druge postojeće međunarodne sporazume o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima među nadležnim tijelima, primjerice Sporazum o uzajamnoj pravnoj pomoći između EU-a i SAD-a.

               12.U bilateralnim odnosima između Sjedinjenih Država i Europske unije ovaj bi sporazum trebao imati prednost pred Konvencijom Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu i bilo kojim drugim sporazumom ili dogovorom sklopljenim u pregovorima o drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu, u mjeri u kojoj odredbe potonjeg sporazuma ili dogovora obuhvaćaju pitanja kojima se bavi ovaj sporazum.

               3.ZAŠTITNE MJERE

               13.Sporazum bi trebao biti uzajaman u smislu kategorija osoba čiji se podaci ne smiju tražiti u skladu s ovim sporazumom. Sporazumom ne bi trebalo diskriminirati osobe iz različitih država članica.

               14.Ovim bi se sporazumom upućivanjem trebao primijeniti sporazum između EU-a i SAD-a o privatnosti i zaštiti podataka, koji se naziva i „krovni sporazum”, a stupio je na snagu 1.veljače 2017.

               15.Krovni sporazum ovim bi sporazumom trebalo dopuniti dodatnim zaštitnim mjerama kojima se u obzir uzimaju razina osjetljivosti predmetnih kategorija podataka i jedinstveni zahtjevi za prijenos elektroničkih dokaza koji izravno provode pružatelji usluga te se on ne provodi između nadležnih tijela.

               16.Dodatne mjere za zaštitu privatnosti i podataka, koje treba revidirati ovisno o području primjene sporazuma, trebale bi obuhvaćati, među ostalim, sljedeće:

               (a)određivanje svrha za koje se osobni podaci i podaci o elektroničkim komunikacijama mogu tražiti i prenositi;

               (b)zahtjev da se nalog ograniči na osobne podatke i podatke o elektroničkim komunikacijama koji su potrebni i razmjerni s obzirom na svrhe u koje im se pristupa;

               (c)zahtjev da druga američka nadležna tijela koja ne obvezuje krovni sporazum mogu upotrebljavati podatke ili im se podaci mogu otkrivati samo ako ona obavijeste nadležno pravosudno tijelo imenovano u državi članici EU-a u kojoj pružatelj usluga ima nastan ili predstavništvo te da se to može provoditi samo ako se osigura da tijelo koje prima podatke djelotvorno štiti osobne podatke i podatke o elektroničkim komunikacijama u skladu s odredbama sporazuma. Kada se razmatra takvo prethodno odobrenje, nadležno pravosudno tijelo trebalo bi u obzir uzeti sve relevantne čimbenike, uključujući težinu kaznenog djela i svrhu u koju se podaci prvotno prenose;

               (d)zahtjev da se podaci mogu dalje prenositi ostalim trećim zemljama samo ako se prenose tijelima kaznenog progona koja su nadležna za sprečavanje, istragu, otkrivanje ili kazneni progon kaznenih djela, uključujući terorizam, a taj prijenos trebao bi podlijegati obavijesti nadležnog pravosudnog tijela imenovanog u državi članici EU-a u kojoj pružatelj usluga ima poslovni nastan ili predstavništvo. Pri razmatranju takvog prethodnog odobrenja, nadležno pravosudno tijelo trebalo bi uzeti u obzir čimbenike utvrđene u članku 7. stavku 2. krovnog sporazuma;

               (e)sporazumom se mogu uvažiti posebne okolnosti i zaštitne mjere koje treba primijeniti kada se daljnji prijenos odvija bez prethodnog odobrenja, u slučaju ozbiljne i neposredne prijetnje javnoj sigurnosti države članice ili treće zemlje;

               (f)obavijest o incidentu u području informatičke sigurnosti upućuje se nadležnom tijelu imenovanom u državi članici EU-a u kojoj pružatelj usluga ima poslovni nastan ili predstavništvo u skladu s uvjetima članka 10. stavka 2. krovnog sporazuma.

               17.Dodatne mjere za zaštitu postupovnih prava, koje treba revidirati ovisno o području primjene sporazuma, trebale bi obuhvaćati, među ostalim, sljedeće:

               (a)primjerene zaštitne mjere kako bi se osiguralo da se podaci ne smiju tražiti za potrebe kaznenih postupaka koji bi mogli dovesti do smrtne kazne;

               (b)primjerene uvjete za osiguranje nužnosti i proporcionalnosti naloga za pristup elektroničkim dokazima, pri čemu treba posebno razlikovati kategorije podataka, prema potrebi;

               (c)postupovne zaštitne mjere za pojedince koji podliježu nalogu kojim se traže podaci u okviru kaznenih postupaka;

               (d)specifične zaštitne mjere za podatke zaštićene povlasticama i imunitetima;

               (e)mjere za zaštitu povjerljivosti namijenjene nadležnim tijelima i pružateljima usluga, uključujući zahtjeve za čuvanje poslovne tajne.

               4.UPRAVLJANJE SPORAZUMOM

               18.Sporazumom bi trebalo propisati da stranke provode periodične zajedničke revizije primjene sporazuma i ispituju kako na najdjelotvorniji način provoditi sporazum. U tu svrhu obje stranke trebale bi prikupljati statističke podatke kako bi pospješile proces revizije.

               19.Sporazum bi trebao sadržavati klauzulu o trajanju. Ovisno o rezultatima pregovora ocijenit će se hoće li sporazum imati ograničeno ili neograničeno trajanje. U oba slučaja trebalo bi uvrstiti odredbu kojom se traži revizija sporazuma u primjerenom razdoblju.

               20.U sporazumu bi trebalo navesti i da bi se stranke trebale međusobno savjetovati kako bi olakšale rješavanje sporova u vezi s tumačenjem ili primjenom sporazuma.

               21.Sporazumom bi trebalo predvidjeti mogućnost da bilo koja stranka suspendira i raskine sporazum ako takvim savjetovanjem ne bude moguće riješiti spor.

               22.Sporazum bi trebao sadržavati klauzulu o teritorijalnoj primjeni.

               23.Sporazum će biti jednako vjerodostojan na svim službenim jezicima EU-a.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 538 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            kojom se utvrđuje da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.
            {SWD(2019) 533 final}

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               kojom se utvrđuje da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97
                  1
               , a posebno njezin članak 10. stavak 2. četvrti podstavak,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Vijeće je u lipnju 2017. i u lipnju 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora utvrdilo da je u Rumunjskoj zabilježeno značajno odstupanje od srednjoročnog proračunskog cilja ili kretanja prilagodbe prema ostvarenju tog cilja. U oba je slučaja s obzirom na utvrđena značajna odstupanja Vijeće izdalo preporuku Rumunjskoj da poduzme potrebne mjere kako bi odgovorila na značajno odstupanje.

               (2)Vijeće je 4. prosinca 2018. zaključilo
                  2
                da Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 22. lipnja 2018.
                  3
                Stoga je Vijeće 4. prosinca 2018. Rumunjskoj uputilo revidiranu preporuku
                  4
                da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2018. ne bude veća od 4,5 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a. Osim toga, preporučilo je da Rumunjska sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita, dok bi mjerama konsolidacije proračuna trebalo osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo 15. travnja 2019. kao rok u kojem Rumunjska treba podnijeti izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na preporuku od 4. prosinca 2018.

               (3)Komisija je 14. i 15. ožujka 2019. u Rumunjskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka –11. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97. Nakon što je rumunjskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je 5. lipnja 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi objavljeni. Zaključak je izvješća Komisije da rumunjska tijela ne namjeravaju postupiti u skladu s Preporukom Vijeća od 4. prosinca 2018. Tijela su Komisiji potvrdila da vlada ne namjerava provesti preporučenu strukturnu prilagodbu. I dalje su usredotočeni na održavanje ukupnog deficita ispod praga iz Ugovora od 3 % BDP-a te tako nastoje izbjeći korektivni dio Pakta o stabilnosti i rastu. Cilj je proračuna za 2019. ostvariti ukupni deficit od 2,8 % BDP-a iskazan prema obračunskom načelu. Prema vladinim procjenama u vrijeme misije, taj ukupni deficit uključivao bi strukturnu prilagodbu od oko 0,1 % u odnosu na 2018., znatno manju nego u preporuci Vijeća.

               (4)Rumunjska su tijela 20. travnja 2018., nakon roka koji je utvrdilo Vijeće, dostavila izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. U izvješću su ponovili da su njihovi ciljevi za 2019. ukupni deficit od 2,8 % BDP-a i samo neznatno smanjenje strukturnog deficita. Fiskalni učinak tih mjera znatno je manji od zahtjeva navedenog u Preporuci Vijeća.

               (5)Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. rast neto primarnih državnih rashoda u 2019. trebao bi iznositi 11,6 %, što je znatno iznad referentnog mjerila za rashode od 4,5 %. Očekuje se da će se strukturni saldo u 2019. pogoršati za 0,7 % BDP-a i doseći deficit od 3,6 % BDP-a. To je u suprotnosti s preporučenim strukturnim poboljšanjem od 1,0 % BDP-a u odnosu na 2018. Stoga oba stupa upućuju na odstupanje od preporučene prilagodbe. Referentno mjerilo za rashode upućuje na odstupanje od 2,1 % BDP-a. Strukturni saldo potvrđuje to tumačenje, upućujući na nešto manje odstupanje od 1,7 % BDP-a. Razina odstupanja na koju upućuje strukturni saldo manja je zbog neočekivanih prihoda i višeg deflatora BDP-a. Uzimajući u obzir te čimbenike, ukupna ocjena potvrđuje odstupanje od preporučene prilagodbe.

               (6)Predviđeno povećanje deficita u odnosu na 2018. uglavnom je, kao i prethodnih godina, potaknuto povećanim rashodima za plaće javnih službenika. Od Komisijine jesenske prognoze 2018., koja je bila temelj za Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018., rumunjska tijela propisala su nove poreze za sektor telekomunikacija, energetike i bankarstva. S druge strane, odobrili su porezna smanjenja u sektoru građevinarstva i povećali neka socijalna davanja.

               (7)Prethodno navedeni nalazi upućuju na zaključak da Rumunjska nije u dovoljnoj mjeri odgovorila na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. Fiskalni napor znatno je manji od godišnje strukturne prilagodbe od 1,0 % BDP-a za 2019., što odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. koja nije veća od 4,5 %.

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Rumunjska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Rumunjskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL L 323, 19.12.2018., str. 16.

                     (3)

                        SL C 223, 27.6.2018., str. 3.

                     (4)

                        SL C 460, 21.12.2018., str. 1.