               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 513 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            o Nacionalnom programu reformi Cipra za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Cipra za 2019.

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               o Nacionalnom programu reformi Cipra za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Cipra za 2019.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 5. stavak 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža
                  2
               , a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,

               uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,

               uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

               budući da:

               (1)Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak Europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebna je pozornost posvećena europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu se navodi da je Cipar jedna od država članica za koju je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 21. ožujka 2019. Vijeće je 9. travnja 2019. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”).

               (2)Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Cipar bi trebao osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama od 1. do 5. u nastavku. Konkretno, mjerama za smanjenje administrativnog opterećenja odgovorit će se na prvu preporuku za europodručje o poboljšanjima poslovnog okruženja i produktivnosti u cilju ponovne uspostave ravnoteže u europodručju; usmjeravanjem investicijske politike na određena područja odgovorit će se na drugu preporuku za europodručje o poticanju ulaganja; poreznim mjerama i mjerama za poboljšanje vještina odgovorit će se na treću preporuku za europodručje o borbi protiv agresivnog poreznog planiranja i funkcioniranju tržišta rada; dok će se mjerama za poboljšanje funkcioniranja društava za upravljanje imovinom odgovoriti se na četvrtu preporuku za europodručje, koja se odnosi na smanjivanje razine loših kredita.

               (3)Izvješće za Cipar za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019.
                  3
                U izvješću je ocijenjen napredak Cipra u smislu preporuka za Cipar koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018., mjera poduzetih nakon preporuka donesenih prethodnih godina te napredak Cipra u ostvarenju njegovih nacionalnih ciljeva strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 27. veljače 2019
                  4
               . Komisija u svojoj analizi zaključuje da u Cipru postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Naime, od ključne je važnosti da država članica riješi problem visoke razine privatnog, javnog i vanjskog duga te visokog udjela loših kredita.

               (4)Cipar je 15. travnja 2019. dostavio svoj Nacionalni program reformi za 2019. i 30. travnja 2019. svoj Program stabilnost za 2019. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (5)Kad je riječ o programima država članica u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014.–2020., u obzir su uzete relevantne preporuke po državama članicama. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
               , ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija od države članice može zatražiti da preispita i izmijeni svoj sporazum o partnerstvu i relevantne programe. Komisija je primjenu te odredbe detaljno objasnila u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Na Cipar se trenutačno primjenjuje preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu. U Programu stabilnosti za 2019. očekuje se da će ukupni saldo opće države, koji je 2018. prešao u deficit od 4,8 % BDP-a i time prekoračio referentnu vrijednost od 3 % BDP-a utvrđenu Ugovorom, postići suficit u nominalnom smislu od 3,0 % BDP-a u 2019. i više od 2,0 % BDP-a tijekom programskog razdoblja. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda
                  7
               , planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, tj. uravnoteženo stanje proračuna u strukturnom smislu, ostvariti u razdoblju 2019.–2022. Nakon što se 2018. povećao na otprilike 102,5 % BDP-a, prema Programu stabilnosti za 2019. predviđa se da će se udio duga opće države u BDP-u u 2019. smanjiti na 95,7 % i da će se nakon toga kontinuirano smanjivati te u 2022. dosegnuti 77,5 %. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije vjerojatan je. Rizici koji se odnose na makroekonomske i proračunske pretpostavke navedene u Programu stabilnosti negativni su i uglavnom povezani s vanjskim kretanjima, kao i potencijalnim fiskalnim učinkom presuda Suda o prethodnim fiskalnim reformama i potrebama za financiranjem javnih bolnica tijekom prvih godina rada nacionalnog zdravstvenog sustava. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se suficit salda opće države u iznosu od 3,0 % BDP-a u 2019. i 2,8 % BDP-a u 2020. Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se da će strukturni saldo iznositi 1,1 % BDP-a u 2019. i 0,7 % BDP-a u 2020., što je i dalje iznad razine srednjoročnog proračunskog cilja. Predviđa se da će Cipar poštovati pravilo o dugu u 2019. i u 2020. Općenito, Vijeće smatra da se očekuje da će Cipar u 2019. i 2020. poštovati odredbe Pakta o stabilnosti i rastu.

               (7)Komisija je 5. lipnja 2019. objavila izvješće izrađeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na temelju dostavljenih podataka o ukupnom deficitu koji je u 2018. prekoračio referentnu vrijednost od 3 % BDP-a utvrđenu Ugovorom. U izvješću je zaključeno da se ne bi trebali poduzeti daljnje mjere na temelju kojih bi se donijela odluka o postojanju prekomjernog deficita. Neučinkovitosti javne uprave i tijela lokalne vlasti i dalje predstavljaju problem unatoč određenom napretku postignutom u području usluga e-uprave. To utječe na poslovno okruženje. Ključni zakonodavni prijedlozi kojima bi se taj problem riješio još nisu izneseni. Oni uključuju nacrte zakona o reformi javne uprave i tijela lokalne vlasti. Manjkavosti okvira upravljanja poduzećima u državnom vlasništvu mogle bi uzrokovati povećanje potencijalnih javnih obveza i smanjiti kapacitete za ulaganje u ključne komunalne usluge, primjerice telekomunikacije i električnu energiju. Važan čimbenik fiskalne konsolidacije u Cipru bilo je ograničavanje rashoda za plaće u javnom sektoru te je s time potrebno nastaviti.

               (8)Borba protiv agresivnog poreznog planiranja ključna je za povećanje učinkovitosti i pravednosti poreznih sustava, kao što je potvrđeno u Preporuci za europodručje iz 2019. Zbog učinaka prelijevanja među državama članicama koji proizlaze iz strategija agresivnog poreznog planiranja poreznih obveznika, zakonodavstvo EU-a potrebno je dopuniti koordiniranim djelovanjem na razini nacionalnih politika. Cipar je poduzeo mjere protiv agresivnog poreznog planiranja, no visoka razina plaćanja dividendi i kamata (u odnosu na BDP) upućuje na to da se poduzeća koriste poreznim pravilima Cipra kako bi provodila agresivno porezno planiranje. Zbog nepostojanja poreza po odbitku na „izlazna” (tj. od državljana EU-a državljanima trećih zemalja) plaćanja dividendi, kamata i u brojnim slučajevima tantijema koja izvršavaju poduzeća sa sjedištem u Cipru državljanima trećih zemalja, može se dogoditi da se za ta izlazna plaćanja izbjegne plaćanje poreza ako ne podliježu porezu u državi primatelja plaćanja. Nepostojanje takvih poreza i propisi o rezidentnosti za plaćanje poreza na dobit trgovačkih društava mogli bi dalje pridonositi provedbi agresivnog poreznog planiranja. Sustav poreznih odbitaka na temelju udjela u vlasničkom kapitalu potrebno je pomno pratiti kako bi se spriječila svaka zlouporaba u svrhu agresivnog poreznog planiranja. Konačno, zahvaljujući programu naturalizacije ulagača u Cipru na temelju kojeg ulagač dobiva državljanstvo a da prethodno nije morao živjeti u zemlji primjenjuje se niska porezna stopa na dobit od inozemne financijske imovine te osoba ne mora provoditi mnogo vremena u jurisdikciji u kojoj se taj program primjenjuje. OECD je te programe uvrstio na popis kao potencijalno vrlo rizične jer se mogu zloupotrijebiti kako bi se izbjegla automatska razmjena financijskih izvještaja.

               (9)Provedene su važne mjere u okviru sveobuhvatne strategije o lošim kreditima. To je dovelo do znatnog smanjenja loših kredita u bankarskom sektoru, uglavnom zbog prodaje i likvidacije banke Cyprus Cooperative Bank i prijenosa njezina portfelja loših kredita na društvo za upravljanje imovinom u državnom vlasništvu. Nadalje, poboljšan je zakon o prodaji kredita i donesen je zakon o sekuritizaciji kredita. Kako bi se maksimalno povećali prihodi od prodaje imovine i u konačnici doprinijelo smanjenju privatnog duga, ključno je da društvo za upravljanje imovinom u državnom vlasništvu ima djelotvornu strukturu upravljanja, visoko specijaliziranu upravu te da je operativno neovisno u odnosu na ciparske vlasti te da ima jasno definirane ciljeve u skladu s obvezama koje je preuzela vlada u kontekstu odluke o državnoj potpori o prodaji banke Cyprus Cooperative Bank, koju je odobrila Europska komisija. Nadalje, važno je uspostaviti odgovarajući nadzorni okvir za društva koja kupuju kredite s obzirom na to da se njihov broj povećao, uključujući društvo za upravljanje imovinom u državnom vlasništvu, a planira se prodaja dodatnih portfelja loših kredita u budućnosti. Upravljački i administrativni kapaciteti tijela za nadzor osiguravateljskih i mirovinskih fondova i dalje su slabi. Integraciju tih nadzornih tijela trebalo bi brzo dovršiti. Općenito, potrebno je ojačati nadzorni okvir za tržišta kapitala s obzirom na relativno značajne prekogranične djelatnosti društava koja pružaju financijske usluge a koja nisu banke i eksponencijalni rast licenciranih poduzeća tijekom posljednjih godina.

               (10)Zaposlenost raste, nezaposlenost se smanjuje, a poboljšali su se kratkoročni kapaciteti javnih službi za zapošljavanje za pružanje aktivne potpore zapošljavanju. No upitna je dugoročna održivost kapaciteta javnih službi za zapošljavanje jer je dodatno osoblje zaposleno samo na dvije godine. Udio mladih koji nisu zaposleni, ne obrazuju se i ne osposobljavaju bio je u 2018. među najvišima u EU-u. Niska učinkovitost javnih službi za zapošljavanje, njihova ograničena dostupnost i ograničeno sudjelovanje u aktivaciji nezaposlenih osoba da im se pomogne u traženju zaposlenja i dalje su izazov. Stoga ima prostora za jačanje potpore za informiranje i aktivaciju u korist zapošljavanja, posebno mladih i dugotrajno nezaposlenih osoba. To uključuje promicanje samozapošljavanja i socijalne ekonomije, kao i modernizaciju institucija i usluga tržišta rada radi lakšeg stjecanja vještina koje su bolje usklađene s potrebama tržišta rada.

               (11)Nedostatak i neusklađenost vještina glavne su prepreke poslovnim ulaganjima, čime se naglašava potreba za većim ulaganjima u osposobljavanje neiskorištene i nedovoljno iskorištene radne snage, bolju usklađenost obrazovnih nastavnih programa s potrebama tržišta rada te ulaganjima u odgovarajuću infrastrukturu za strukovno obrazovanje i osposobljavanje. Neujednačen je napredak ostvaren u ključnim reformama obrazovanja i osposobljavanja, kao što su poboljšanje imenovanja i evaluacije nastavnog osoblja. Obrazovna postignuća i dalje su slaba kao i sudjelovanje u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, koje je kućanstvima postalo manje pristupačno jer su se njihovi prihodi tijekom krize smanjili brže nego troškovi skrbi za djecu. Daljnjim radom na modernizaciji sustava obrazovanja i osposobljavanja na svim razinama pomoći će se u poboljšanju obrazovnih ishoda i povećati potencijal za održivi rast Cipra. Revizija nastavnih programa za strukovno obrazovanje i osposobljavanje obećavajuća je mjera za smanjenje neusklađenosti vještina na tržištu rada. Međutim, zbog česte neusklađenosti vještina s potrebama tržišta rada osoba sa završenim tercijarnim obrazovanjem te niskog sudjelovanja u obrazovanju odraslih, posebno niskokvalificiranih osoba, potrebne su mjere za poboljšanje dokvalifikacije i prekvalifikacije.

               (12)Cipar je ostvario napredak u području zdravstvene skrbi donošenjem propisa za uspostavu novog nacionalnog zdravstvenog sustava. Novim sustavom nastoji se poboljšati pristup, uvesti opće zdravstveno osiguranje, smanjiti visoku razinu neposrednih plaćanja i povećati učinkovitost pružanja skrbi u javnom sektoru. Prije nego što sustav postane u potpunosti funkcionalan u 2020. potrebno je riješiti važne probleme povezane s provedbom i zadovoljiti potrebe za ulaganjima. I dalje je ključno očuvati dugoročnu održivost sustava, uključujući osiguravanje financijske i operativne neovisnosti javnih bolnica, kako je i planirano. Zdravstveni sustav dodatno bi se ojačao mjerama za osuvremenjivanje i poboljšanje učinkovitosti pružatelja zdravstvene skrbi, uključujući primarnu zdravstvenu skrb, uvođenjem e-zdravstva i osnivanjem nacionalne organizacije za lijekove. Razina dugoročne skrbi niska je te i dalje predstavlja izazov s obzirom na starenje stanovništva.

               (13)Loši rezultati Cipra u području okoliša vrlo su zabrinjavajući te je Cipar i dalje izložen klimatskim promjenama. Cipar treba znatno poboljšati svoj sustav gospodarenja otpadom i kružno gospodarstvo. Stvaranje otpada i dalje je znatno više od prosjeka Unije te se povećalo od 2014. Stope recikliranja u postojećim objektima za obradu otpada nisu velike te je recikliranje ekonomski neprivlačno zbog nedostatka ekonomskih instrumenata poput poreza na odlaganje otpada. Upravljanje vodama, posebno u urbanim područjima, najčešće je neučinkovito. Nestašica vode u kombinaciji s prekomjernim zahvaćanjem podzemnih voda glavni je problem u Cipru. Kad je riječ o komunalnim otpadnim vodama i dalje se znatna količina otpadnih voda ispušta bez prikupljanja ili obrade tj. samo se na otprilike polovinu svih otpadnih voda primjenjuje sekundarno pročišćavanje. Suše i nestašica vode iznimno su zabrinjavajuće pojave, a nedonošenje odgovarajućih politika moglo bi utjecati na ruralno gospodarstvo i turizam Cipra. Stoga je za Cipar ključno održivo upravljanje i učinkovito korištenje prirodnih resursa, uz strožu provedbu zakonodavstva o okolišu i klimi, kako bi se smanjili nepovoljni učinci klimatskih promjena, očuvalo i obnovilo prirodno okruženje i dugoročno osigurao održivi gospodarski rast.

               (14)Cipar može puno bolje iskoristiti svoje obnovljive izvore energije, posebno solarnu energiju, te riješiti postojeće probleme neučinkovite upotrebe izvora energije. Udio energije iz obnovljivih izvora u Cipru iznosio je 8,9 % u 2017., a cilj za 2020. je 13 %. Stambene i poslovne zgrade izgrađene sa slabom toplinskom zaštitom, posebno u urbanim sredinama, značajan su izvor energetske neučinkovitosti. Poboljšali su se okvirni uvjeti za ulaganje u sektor obnovljivih izvora energije i uvedeno je nekoliko mjera, uključujući ugradnju fotonaponskih sustava i dodjelu bespovratnih sredstava za mala i srednja poduzeća i kućanstva. Međutim, Cipar još nije u potpunosti iskoristio znatan potencijal za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora, posebno iz solarnih izvora. Zbog prekomjernog korištenja cestovnog prometa postoji niz izazova u području politika, osobito nastojanja da se smanji onečišćenje zraka i emisije stakleničkih plinova te je velika zagušenost prometa u gradskim područjima za vrijeme najveće gužve te na cestama koje vode do luka. Budući da je udio energije iz obnovljivih izvora u 2016. iznosio 2,7 %, Cipar zaostaje i u korištenju obnovljivih izvora energije u prometu te bi mogao imati poteškoća u postizanju obvezujućeg cilja od 10 % do 2020.

               (15)Za poticanje produktivnosti ključno je ulaganje u digitalno gospodarstvo i poboljšanje digitalnih vještina radnika. Cipar postiže loše rezultate u pokazateljima iz indeksa digitalnog gospodarstva i društva  Europske komisije za 2019. Samo 50 % Ciprana u dobi od 16 do 74 godine ima osnovne digitalne vještine te je udio stručnjaka u području informacijskih i komunikacijskih tehnologija i dalje nizak u ukupnoj radnoj snazi u usporedbi s EU-om (2,3 % u odnosu na 3,7 %), što ograničava potencijal digitalnog gospodarstva. Niska je razina komunikacije putem interneta između javnih tijela i građana tj. samo 50 % Ciprana komunicira putem interneta. E-trgovina se poboljšava, ali je i dalje ispod prosjeka Unije.

               (16)Cipar i dalje postiže ograničene rezultate u području inovacija te su ti rezultati oslabili od 2010. Razine javnih i privatnih rashoda za istraživanje i razvoj među najnižima su u Uniji, čime se ograničava inovacijski kapacitet istraživačkih centara i poslovnog sektora. Vrlo je ograničena je i suradnja akademske zajednice i poduzeća. Povećanje kapaciteta poslovnog sektora za inovacije i poticanje pristupa financiranju i ulaganjima koji su usmjereni na dobro definirana područja pametne specijalizacije ključni su da bi se povećala konkurentnost Cipra, posebno njegovih malih i srednjih poduzeća.

               (17)Administrativno opterećenje je veliko, posebno kad je riječ o pokretanju strateških ulaganja. Ima prostora za pojednostavnjenje postupaka za ishođenje dozvola za strateška ulaganja, no relevantno zakonodavstvo još nije doneseno.

               (18)Provedbom akcijskog plana za rast ostvaren je određeni napredak u pogledu poduzetništva i pristupa financiranju za mala i srednja poduzeća. Međutim mjere financijske potpore za mala i srednja poduzeća još uvijek se uglavnom temelje na bespovratnim sredstvima. Ciparska poduzeća i dalje se slabo koriste alternativnim izvorima financiranja kao što su rizični kapital, financiranje vlasničkim kapitalom i skupno financiranje. Bolja koordinacija poslovne potpore mogla bi ubrzati korištenje tim alternativnim izvorima financiranja. Provedba mjera u području privatizacije kojima je cilj privući strana ulaganja kojima bi se povećala produktivnost u mnogim je slučajevima odgođena te samo mali broj projekata privatizacije postupno napreduje.

               (19)Trajne neučinkovitosti u pravosudnom sustavu i dalje utječu na izvršavanje ugovora i sprečavaju brzo rješavanje građanskih i trgovačkih predmeta te istrage teških kaznenih djela. Složeni i zastarjeli pravilnici o parničnom postupku i slabo izvršenje sudskih odluka demotiviraju banke da primjenjuju okvir za nesolventnost i okvir za prisilnu naplatu kako bi smanjile razinu svojih loših kredita. Započela je provedba niza reformi u cilju rješavanja najvažnijih problema u pravosudnom sustavu, posebice zastarjelih pravilnika o parničnom postupku, niske specijalizacije i digitalizacije sudova, rješavanja velikog broja neriješenih predmeta i nedovoljne cjeloživotne izobrazbe sudaca, no napredak je i dalje spor. Reforma bi trebala biti u skladu s obvezama koje je preuzela vlada u kontekstu odluke o državnoj potpori o prodaji banke Cyprus Cooperative Bank koju je odobrila Europska komisija. Poboljšani okvir za insolventnost i okvir za prisilnu naplatu doneseni su 2018. Disciplina otplate duga trebala bi se poboljšati odlučnom provedbom novih zakona u kombinaciji s osiguravanjem učinkovitog pravosudnog sustava i strožeg izvršenja odluka. Nacionalna strategija za borbu protiv korupcije na snazi je od prosinca 2017. i ojačana je nacionalnim horizontalnim akcijskim planom za borbu protiv korupcije koji je odobrilo Vijeće ministara u svibnju 2019. Nacrti zakona za osnivanje nove neovisne agencije za borbu protiv korupcije i zaštitu zviždačâ dostavljeni su parlamentu, ali još nisu doneseni. Tim bi se zakonima ojačao nacionalni okvir za borbu protiv korupcije. Reforme za borbu protiv korupcije trebalo bi ubrzati brzom provedbom akcijskog plana za borbu protiv korupcije. Neovisnost državnog odvjetništva mora se očuvati, a kapacitete za provedbu zakona potrebno je ojačati.

               (20)Unatoč određenim mjerama za smanjenje zaostataka u izdavanju vlasničkih listova, broj neriješenih predmeta i dalje je velik. Strukturno rješenje za uklanjanje nedostataka sustava za promet nekretninama (tj. izdavanje i prijenos vlasničkih listova) još se ne nazire. To je nužno kako bi provedba ovršnih postupaka bila lakša te kako bi se omogućila likvidacija kolaterala.

               (21)Izrada programa za korištenje sredstava iz fondova EU-a u razdoblju 2021.–2027. mogla bi pridonijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, osobito u područjima iz Priloga D Izvješću za Cipar
                  8
               . To bi Cipru omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva u određenim sektorima, vodeći računa o regionalnim razlikama. Jačanje administrativnih kapaciteta države za upravljanje tim sredstvima važan je čimbenik uspješnosti takvog ulaganja.

               (22)Komisija je u okviru Europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Cipra i objavila je u Izvješću za Cipar za 2019. Ocijenila je i Program stabilnost za 2019. i Nacionalni program reformi za 2019. te mjere poduzete nakon preporuka upućenih Cipru prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Cipru nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno unaprijediti opće gospodarsko upravljanje u Uniji na način da se s razine Unije pridonosi budućim nacionalnim odlukama.

               (23)Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2019. i mišljenja
                  9
                je da […].

               (24)Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2019. i Program stabilnosti za 2019. Preporuke Vijeća donesene u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 5. u nastavku. Tim se preporukama pridonosi i provedbi Preporuke za europodručje, konkretno provedbi prve, treće i četvrte preporuke za europodručje. Fiskalne politike iz preporuke 1. pridonose, među ostalim, uklanjanju neravnoteža koje su povezane s visokim državnim dugom.

               PREPORUČUJE da Cipar u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.Donijeti ključne zakonodavne reforme kojima bi se povećala učinkovitost javnog sektora, posebno u pogledu funkcioniranja javne uprave te upravljanja poduzećima u državnom vlasništvu i tijelima lokalne vlasti. Ukloniti značajke poreznog sustava koje mogu olakšati agresivno porezno planiranje pojedincima i multinacionalnim poduzećima, osobito s pomoću izlaznih plaćanja.

               2.Olakšati smanjenje broja loših kredita uspostavom djelotvorne upravljačke strukture društva za upravljanje imovinom u državnom vlasništvu, poduzimanjem koraka za poboljšanje discipline otplate duga i jačanjem nadzora nad društvima koja kupuju kredite. Ojačati nadzorne kapacitete u nebankarskom financijskom sektoru, uključujući potpunom integracijom tijela za nadzor osiguravateljskih i mirovinskih fondova.

               3.Dovršiti reforme u cilju povećanja učinkovitosti javnih službi za zapošljavanje i jačati potporu za informiranje i mjere za aktivaciju mladih. Provesti reformu sustava obrazovanja i osposobljavanja, uključujući evaluaciju nastavnika, i povećati angažman poslodavaca i sudjelovanje učenika u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju te osigurati cjenovno pristupačan predškolski odgoj i obrazovanje. Poduzeti mjere kako bi se osiguralo da nacionalni zdravstveni sustav postane operativan u 2020., kako je i planirano, a da se pritom očuva njegova dugoročna održivost.

               4.Usmjeriti investicijsku politiku na održiv promet, okoliš (posebno gospodarenje otpadom i vodom), energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije, digitalizaciju (uključujući digitalne vještine) te istraživanje i inovacije, vodeći računa o regionalnim razlikama u državi članici. Donijeti propise u cilju pojednostavnjenja postupaka za strateške ulagače radi ishođenja potrebnih dozvola i licencija. Poboljšati pristup financiranju za mala i srednja poduzeća te nastaviti s provedbom projekata privatizacije.

               5.Uložiti veće napore u poboljšanje učinkovitosti pravosudnog sustava, uključujući funkcioniranje upravnih postupaka i reviziju građanskih postupaka, povećanje specijalizacije sudova i uspostavu potpuno operativnog sustava e-pravosuđa. Poduzimati mjere kojima se jača zakonska naplata potraživanja i jamči postojanje pouzdanih i brzih sustava za izdavanje i prijenos vlasničkih listova i prava povezanih s nekretninama. Ubrzati reforme za suzbijanje korupcije, zaštititi neovisnost državnog odvjetništva i ojačati kapacitete za provedbu zakona.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1012 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

                     (8)

                        SWD(2019) 1012 final.

                     (9)

                        Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 512 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            o Nacionalnom programu reformi Italije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Italije za 2019.

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               o Nacionalnom programu reformi Italije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Italije za 2019.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 5. stavak 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža
                  2
               , a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,

               uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,

               uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

               budući da:

               (1)Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak Europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu se navodi da je Italija jedna od država članica za koju je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za Preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 21. ožujka 2019. Vijeće je 9. travnja 2019. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”).

               (2)Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Italija bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama od 1. do 5. u nastavku. Konkretno, mjerama u području javne uprave, pravosuđa i tržišnog natjecanja odgovorit će se na prvu preporuku za europodručje u pogledu otpornosti tržišta proizvoda i kvalitete institucija; usmjeravanjem investicijske politike u određenim područjima i upotrebom neočekivanih prihoda za smanjenje javnog duga odgovorit će se na drugu preporuku za europodručje o poticanju ulaganja i obnovi pričuva; mjerama za bolju zapošljivost i preusmjeravanje poreznog opterećenja s faktora proizvodnje odgovorit će se na treću preporuku za europodručje o funkcioniranju tržišta rada, dok će se mjerama za poboljšanje bilanci banaka odgovoriti na četvrtu preporuku za europodručje u vezi sa smanjivanjem razine loših kredita.

               (3)Izvješće za Italiju
                  3
                za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019. U izvješću je ocijenjen napredak Italije u smislu preporuka za Italiju koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018., mjera poduzetih nakon preporuka donesenih prethodnih godina te napredak Italije u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 27. veljače 2019.
                  4
                Komisija u svojoj analizi zaključuje da u Italiji postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Konkretno, visok državni dug i dugotrajna slaba dinamika produktivnosti upućuju na rizike koji bi mogli imati prekogranični učinak. Osobito je važno poduzeti mjere za smanjenje rizika od štetnih učinaka na talijansko gospodarstvo te, s obzirom na njegovu veličinu i prekograničnu važnost, na ekonomsku i monetarnu uniju.

               (4)Italija je 19. travnja 2019. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2019. i svoj Program stabilnosti za 2019. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno. Talijanski Nacionalni program reformi za 2019. samo djelomično odgovara na strukturna pitanja iz preporuka Italiji iz 2018, pri čemu često nedostaju podrobnosti o novim obvezama koje Program sadržava te rokovi za njihovu provedbu. Međutim, njegova reformska strategija temelji se na važnim reformama u različitim područjima koje su već u pripremi i općenito se nastavlja na prethodne nacionalne programe reformi.

               (5)Kad je riječ o programima država članica u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014.–2020., u obzir su uzete relevantne preporuke po državama članicama. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  5
               , ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija od države članice može zatražiti da preispita i izmijeni svoje sporazume o partnerstvu i relevantne programe. Komisija je primjenu te odredbe detaljno objasnila u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem
                  6
               .

               (6)Na Italiju se trenutačno primjenjuje preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu te pravilo o dugu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2019. očekuje da će se ukupni deficit povećati s 2,1 % BDP-a u 2018. na 2,4 % BDP-a u 2019. i zatim postupno smanjiti na 2,1 % BDP-a u 2020. i 1,5 % BDP-a u 2022. Te se projekcije temelje na povećanju PDV-a (1,3 % BDP-a u 2020. i 1,5 % BDP-a od 2021.), koje je propisano kao „zaštitna klauzula” za postizanje proračunskih ciljeva od 2020. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda
                  7
                ne predviđa se da će se srednjoročni proračunski cilj, koji je od uravnoteženog stanja proračuna u strukturnom smislu za 2019. promijenjen na suficit od 0,5 % BDP-a u strukturnom smislu od 2020., ostvariti u programskom razdoblju. U Programu stabilnosti za 2019. predviđa se da će se udio duga opće države u BDP-u, nakon što se povećao u 2018. (sa 131,4 % u 2017. na 132,2 % BDP-a), u 2019. povećati za 0,4 postotna boda BDP-a na 132,6 % i smanjiti se na 128,9 % do 2022. Te se projekcije temelje na prihodima od privatizacije od 1 % BDP-a u 2019. i 0,3 % u 2020. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije vjerojatan je. Međutim, prošlih su godina povećanja PDV-a koja su donesena kao „zaštitna klauzula” sustavno ukidana, pri čemu nisu donesene odgovarajuće alternativne financijske mjere, a privatizacijski ciljevi nisu ostvareni u planiranom opsegu. Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019., koja se temelji na pretpostavci nepromijenjene politike, očekuje se niži rast nominalnog BDP-a i viši državni deficit za 2020. nego u Programu stabilnosti za 2019. U prognozu Komisije nije uključeno povećanje PDV-a, koje je propisano kao „zaštitna klauzula” u 2020.

               (7)Komisija je 5. lipnja 2019. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije zbog neusklađenosti Italije s pravilom o dugu u 2018. U izvješću je nakon ocjene svih relevantnih čimbenika zaključeno da se smatra da kriterij duga kako je definiran u Ugovoru i u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1467/1997 nije ispunjen te da je stoga opravdano pokretanje postupka u slučaju prekomjernog deficita na temelju duga.

               (8)U skladu sa zahtjevom iz revidiranog nacrta proračunskog plana za 2019. u Programu stabilnosti za 2019. potvrđuje se da je učinak na proračun urušavanja mosta Morandi u Genovi i iznimno nepovoljnih vremenskih uvjeta tijekom 2018. bio znatan i pružaju se odgovarajući dokazi o opsegu i prirodi tih dodatnih proračunskih troškova. Konkretno, u Programu stabilnosti za 2019. navodi se da proračun za 2019, sadržava izvanredne rashode u iznosu od približno 0,2 % BDP-a povezane s izvanrednim programom održavanja cestovne mreže i planom za preventivno smanjivanje hidrogeoloških rizika. Zbog izravne povezanosti urušavanja mosta Morandi u Genovi i iznimno nepovoljnih vremenskih uvjeta u 2018., poseban tretman rashoda za izvanredno održavanje cestovne mreže i preventivno smanjivanje hidrogeološkog rizika može se smatrati u skladu s „klauzulom o neuobičajenim događajima”. U skladu s podacima Komisije prihvatljivi dodatni rashodi u 2019. za te mjere iznose 0,18 % BDP-a. Ti su dodatni rashodi dopušteni odredbama članka 5. stavka 1. i članka 6. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 jer se urušavanje mosta Morandi u Genovi i iznimno nepovoljni vremenski uvjeti smatraju neuobičajenim događajima, njihov je utjecaj na javne financije Italije znatan, a održivost ne bi bila ugrožena ako se dopusti privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Konačna procjena, među ostalim i prihvatljivih iznosa, bit će izrađena u proljeće 2020. na temelju zabilježenih podataka za 2019. koje dostave talijanska tijela.

               (9)Vijeće je 13. srpnja 2018. preporučilo Italiji da osigura da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda
                  8
                u 2019. ne premaši 0,1 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. postoji rizik značajnog odstupanja od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2019. Taj se zaključak ne bi promijenio ni da se učinak na proračun programa izvanrednog održavanja cestovne mreže nakon urušavanja mosta Morandi u Genovi i plana za preventivno smanjivanje hidrogeoloških rizika nakon iznimno nepovoljnih vremenskih uvjeta odbije od zahtjeva preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu za 2019.

               (10)S obzirom na to da je omjer duga opće države Italije veći od 60 % BDP-a i predviđeni jaz outputa iznosi –0,1 %, neto primarni državni rashodi trebali bi se u nominalnom iznosu smanjiti za 0,1 % u 2020., što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a u skladu s matricom zahtjeva u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. ne bude li promjene u politikama, postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2020. Na prvi se pogled predviđa da Italija 2019. i 2020. neće poštovati pravilo o dugu. Štoviše, s obzirom na to da iznosi oko 132 % BDP-a, visok udio javnog duga Italije znači da su znatna sredstva namijenjena pokrivanju troškova servisiranja duga, na štetu stavki kojima se više potiče rast uključujući obrazovanje, inovacije i infrastrukturu. Općenito, Vijeće smatra da bi se od 2019. trebale poduzeti potrebne mjere kako bi se poštovale odredbe Pakta o stabilnosti i rastu. Bilo bi važno sve neočekivane prihode iskoristiti za daljnje smanjenje udjela duga opće države.

               (11)Talijanski porezni sustav i dalje znatno opterećuje faktore proizvodnje na štetu gospodarskog rasta. Veliko porezno opterećenje rada i kapitala destimulira zapošljavanje i ulaganja. Iako je u proračunu za 2019. neznatno smanjen porez na samozaposlene radnike, u njemu je, s druge strane, privremeno povećano porezno opterećenje za poduzeća. Porezne osnovice koje su manje štetne za rast, kao što su nekretnine i potrošnja, nisu dovoljno iskorištene, stoga bi se porezno opterećenje moglo preusmjeriti s rada i kapitala na proračunski neutralan način. Periodični porez na nekretnine za prvu nekretninu ukinut je 2015., među ostalim i za kućanstva s visokim dohotkom. Osim toga, vrijednosti zemljišta i imovine (tj. „katastarske” vrijednosti), koje su osnovica za izračun poreza na imovinu, uglavnom su zastarjele, a još uvijek nije počela provedba reforme kojom bi se one uskladile s trenutačnim tržišnim vrijednostima. Iznimno je velik broj i iznos poreznih rashoda, posebno u pogledu smanjenih stopa poreza na dodanu vrijednost, a njihova se reforma posljednjih godina sustavno odgađa. Postoji i prostor za smanjenje opterećenja za poduzeća i kućanstva koja se pridržavaju poreznih obveza pojednostavnjivanjem poreznog zakona i povećanjem ukupne razine porezne discipline. Konkretno, razlika u porezu na dodanu vrijednost (razlika između teoretskih prihoda od PDV-a i onih koji se stvarno naplate) među najvećima je u EU-u. Jedan je od uzroka tog stanja visoka razina utaje poreza, posebno ona koja se provodi neizdavanjem računa. Obvezno elektroničko slanje podataka o primicima za sve komercijalne transakcije s krajnjim potrošačima pozitivan je korak u otklanjanju razlike. Međutim, zakonski pragovi za gotovinska plaćanja posljednjih su godina povećani, što bi moglo destimulirati upotrebu elektroničkog plaćanja. Umjesto toga, poticanjem elektroničkog plaćanja poticalo bi se i izdavanje računa i time poboljšala porezna disciplina.

               (12)Talijanski rashodi za starosne mirovine, koji su u 2017. iznosili oko 15 % BDP-a, među najvišima su u Uniji i očekuje se njihov srednjoročni porast zbog pogoršanja koeficijenta dobne ovisnosti starijih. Proračunom za 2019. i zakonodavnom uredbom o provedbi novog sustava prijevremenog umirovljenja iz siječnja 2019. odustaje se od nekih elemenata prethodnih reformi, što će negativno utjecati na srednjoročnu održivost javnih financija. Tim novim odredbama dodatno će se povećati rashodi za mirovine u srednjoročnom razdoblju. U razdoblju od 2019. do 2021. novim sustavom prijevremenog umirovljenja („kvota 100”) omogućit će se odlazak u mirovinu u dobi od 62 godine osobama koje su 38 godina uplaćivale doprinose. Osim toga, prošireno je područje primjene postojećih odredbi o prijevremenom umirovljenju koje su uvedene prethodnim mirovinskim reformama, među ostalim indeksacija propisanog minimalnog doprinosa u odnosu na očekivani životni vijek suspendirana je do 2026. Za te su odredbe u proračunu za 2019. predviđena sredstva u iznosu od 0,2 % BDP-a u 2019. i 0,5 % BDP-a u 2020. i 2021., ali se u sljedećim godinama očekuju i dodatni troškovi. Velikom javnom potrošnjom za starosne mirovine ograničavaju se ostale socijalne stavke i stavke kojima se potiče rast, kao što su obrazovanje i ulaganje, te manevarski prostor za smanjivanje ukupnog visokog poreznog opterećenja i javnog duga. Nadalje, širenje mogućnosti prijevremenog umirovljenja moglo bi negativno utjecati na ponudu radne snage s obzirom na činjenicu da kad je riječ o stopi zaposlenosti starijih radnika (u dobi 55–64 godina), Italija već zaostaje za prosjekom EU-a, što bi otežalo potencijalni rast i pogoršalo održivost javnog duga. Kako bi se ograničilo povećanje rashoda za mirovine, trebalo bi u potpunosti provesti prethodne zakonski propisane mirovinske reforme radi smanjenja implicitnih obveza koje su posljedica starenja stanovništva. Uštede bi se mogle ostvariti i revizijom visokih mirovinskih prava koja ne odgovaraju mirovinskim doprinosima, uz poštovanje načela pravednosti i proporcionalnosti.

               (13)Unatoč gospodarskom usporavanju zaposlenost se nastavila povećavati u 2018., iako nešto sporijim ritmom nego prethodne godine. Broj zaposlenih iznosio je 23,2 milijuna na kraju godine, što je više od broja zaposlenih prije krize. Stopa zaposlenosti (osobe u dobi od 20–64 godine) prošle je godine porasla na 63 %, ali je još uvijek daleko ispod prosjeka EU-a (73,2 %). Osim toga, postoje velike regionalne razlike, tržište rada i dalje je segmentirano, a udio ugovora na određeno vrijeme u 2018. se dodatno povećao. Stopa nezaposlenosti smanjila se na 10,6 %. Dugotrajna nezaposlenost i nezaposlenost mladih i dalje su visoke, što opterećuje potencijalni rast i socijalnu koheziju. Neaktivnost prevladava među ženama, niskokvalificiranim i mladim osobama. Osim toga, udio nezaposlenih mladih osoba (15–24 godine) koje se ne obrazuju i ne osposobljavaju iznosio je u 2018. 19,2 % i najviši je u EU-u. Široko je rasprostranjen nesvojevoljni rad u nepunom radnom vremenu, što upućuje na stalnu stagnaciju tržišta rada.

               (14)Dohodovna nejednakost i rizik od siromaštva visoki su, uz znatne regionalne i teritorijalne razlike. U 2017. 28,9 % stanovništva bilo je izloženo riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti, što je iznad razine prije krize i znatno iznad prosjeka EU-a u 2017. (22,4 %). Posebno su pogođena djeca, a naročita djeca migrantskog podrijetla. Stopa siromaštva zaposlenih visoka je i raste, posebno među radnicima na određeno vrijeme i osobama migrantskog podrijetla. Samozaposlene osobe, koje čine 20,8 % radne snage (u usporedbi s prosjekom EU-a od 13,7 %), općenito su manje zaštićene od socijalnih rizika nego zaposlenici. Pristup povoljnom i primjerenom smještaju također je izazov, a pružanje socijalnih usluga i dalje je nedovoljno razvijeno i fragmentirano. Učinak socijalnih transfera na smanjenje siromaštva i nejednakosti jedan je od najslabijih u EU-u. Program za borbu protiv siromaštva koji je uveden 2018. zamijenjen je novim temeljnim programom (minimalni dohodak građana), koji se zasniva na pristupu aktivnog uključivanja uz poštovanje određenih uvjeta. Međutim, reformu će možda biti teško provesti jer bi znatno opteretila javnu upravu, odnosno službe za zapošljavanje i socijalne službe. Njezin stvarni učinak ovisit će o učinkovitosti politika usmjerenih na zapošljavanje ili osposobljavanje, o opsegu u kojem će se osigurati prilagođene socijalne usluge te o nadzoru. Konkretno, stvarni kapacitet pružanja pomoći osobama kojima je to najpotrebnije utjecat će na smanjenje siromaštva i socijalne isključenosti. Rezultati zdravstvenog sustava općenito su dobri, unatoč potrošnji koja je ispod prosjeka EU-a. Međutim, razina zdravstvene skrbi znatno se razlikuje među regijama, što utječe na pristup, ravnopravnost i učinkovitost, a mogla bi se poboljšati boljom upravom i nadzorom pružanja standardne razine usluga. Povećanje kućne njege i skrbi u zajednici te dugotrajne skrbi ključan je element za pružanje potpore osobama s invaliditetom i drugim skupinama u nepovoljnom položaju.

               (15)U Italiji je neprijavljeni rad raširen, posebno u južnim regijama. Prema procjenama Nacionalnog instituta za statistiku obujam sivoga gospodarstva iznosio je u 2016. oko 210 milijardi EUR (12,4 % BDP-a). Oko 37,2 % tog iznosa može se pripisati neprijavljenom radu. To posebno pogađa ranjive skupine, kao što su migranti, žene i maloljetnici. Novi Nacionalni inspektorat rada, koji je započeo s radom 2017., posebnu je pozornost posvetio pojavi „caporalato” u poljoprivrednom sektoru, koju obilježavaju visoka stopa nepravilnosti i rizik izrabljivanja radne snage, posebno nezakonitih migranata. Potrebno je pomno pratiti nedavno donesene mjere, kao i dodatne mjere za suzbijanje i sprečavanje neprijavljenog rada i iskorištavanja radnika te osiguravati pravedne i sigurne radne uvjete. Naposljetku, važno je osigurati da se provedbom programa o minimalnom dohotku građana maksimalno povećaju poticaji za redovan rad te da se pomnim praćenjem i pozitivnim poticajima istovremeno potiče transformacija neprijavljenog rada u redovito zaposlenje.

               (16)Ključni je preduvjet za provedbu reforme novog programa za minimalni dohodak građana da se poboljša rad javnih službi za zapošljavanje osiguravanjem većih sredstava i podizanjem kvalitete usluga. U kontekstu novog programa za minimalni dohodak građana namijenjenog osobama s niskim primanjima i nezaposlenima, učinkovite aktivne politike tržišta rada važan su instrument za smanjenje napetosti na tržištu rada i poticanje ljudi na traženje posla. U tom je pogledu ključno da službe za zapošljavanje raspolažu dovoljnim brojem kvalificiranog osoblja. Učinkovita pomoć pri traženju posla usmjerena na poboljšanje osposobljavanja i usavršavanje ključan je preduvjet poboljšanja mobilnosti radnika i stjecanja potrebnih vještina za buduće izazove na tržištu rada te za sve zahtjevnije i konkurentnije radno okruženje. Nedavno su poduzete određene mjere za povećanje učinkovitosti aktivnih politika tržišta rada, među ostalim definirani su pokazatelji praćenja i minimalni standardi, donesene su strategije za dugotrajno nezaposlene i izrađeni kvalitativni alati za profiliranje. Bez obzira na to, učinkovitost javnih službi za zapošljavanje pri pronalasku radnih mjesta, kao i njihova cjelokupna učinkovitost, i dalje je niska, njihova se uspješnost uvelike razlikuje među regijama, a integracija sa socijalnim i obrazovnim politikama ograničena je. Osim toga, njihova je suradnja s poslodavcima slaba.

               (17)Razlika u zaposlenosti muškaraca i žena i dalje je jedna od najviših u EU-u, a stopa zaposlenosti žena, iako je u blagom porastu, znatno je niža od prosjeka EU-a (53,1 % spram 67,4 % u 2018.). Ulaganja u usluge skrbi i sudjelovanje žena na tržištu rada i dalje su nedostatni, kao i mjere za promicanje jednakih mogućnosti i politike za usklađivanje profesionalnog i privatnog života. Osim toga, još uvijek nedostaje sveobuhvatna strategija za promicanje sudjelovanja žena na tržištu rada. Iako je obvezni očinski dopust neznatno produljen s 4 na 5 dana, sustav roditeljskog dopusta i dalje je nedostatan. To je, uz nedovoljno razvijene usluge skrbi o djeci i dugotrajne skrbi, jedan od razloga nezapošljavanja žena s djecom ili drugim članovima obitelji kojima je potrebna skrb. U 2017. samo je 28,6 % djece mlađe od tri godine bilo uključeno u rani predškolski odgoj i obrazovanje, što je znatno ispod prosjeka EU-a. Pri ulaganjima u skrb o djeci, zdravstvo i dugotrajnu skrb trebalo bi uzeti u obzir velike razlike među regijama u pogledu dostupnosti usluga. Nadalje, visoko porezno opterećenje primatelja drugog dohotka u kućanstvu smanjuje financijski poticaj za zapošljavanje žena. Više stope sudjelovanja žena na tržištu rada, kao i općenito više stope sudjelovanja, mogle bi potaknuti gospodarski rast jačanjem ponude radne snage, ublažavanjem siromaštva te smanjivanjem socijalnih i financijskih rizika od starenja stanovništva.

               (18)Cilj prvotno predviđene reforme okvira kolektivnog pregovaranja bio je prilagođavanje plaća gospodarskim uvjetima na regionalnoj razini i razini poduzeća. U ožujku 2018. Confindustria i tri glavna talijanska sindikata (Cgil, Cisl i Uil) sklopili su okvirni sporazum radi unaprjeđenja pregovora na drugoj razini. Osim toga, sporazumom se povećava pravna sigurnost jer se utvrđuju jasnija pravila o zastupanju socijalnih partnera u pregovorima i poboljšani izračun za određivanje najnižih plaća. Prvi sporazum o provedbi koji se odnosi na reprezentativnost, zdravlje i sigurnost na radu potpisali su krajem 2018. udruga poslodavaca i tri glavna sindikata.

               (19)Ulaganje u obrazovanje i vještine ključno je za promicanje pametnog, uključivog i održivog rasta. Trend sporog rasta produktivnosti u Italiji posljedica je slabosti sustava obrazovanja i osposobljavanja te slabe potražnje za visokokvalificiranim radnicima, a poboljšanje kvalitete sustava obrazovanja i osposobljavanja velik je izazov. Stopa prekida (ranog napuštanja) školovanja i dalje je znatno iznad prosjeka EU-a (14,5 % u odnosu na 10,6 % u 2018.), uz znatne regionalne i teritorijalne razlike u pogledu obrazovnih ishoda. Iako je udio sredstava namijenjenih osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju uglavnom u skladu s prosjekom EU-a, dodatnim naporima u cilju privlačenja, stvarnog zapošljavanja i motiviranja nastavnika mogli bi se poboljšati ishodi učenja. Sustav zapošljavanja previše se temelji na znanju umjesto na vještinama, a komponenta osposobljavanja je ograničena. Nadalje, plaće talijanskih nastavnika i dalje su niske u usporedbi s međunarodnim standardima i u odnosu na radnike s visokim obrazovanjem. Plaće rastu sporije od međunarodnog prosjeka, slabije su mogućnosti za profesionalni razvoj, a nastavničku struku obilježava uniformirana karijera. Nadalje, promaknuća se temelje isključivo na radnom stažu, a ne na zaslugama. Posljedica je toga slaba privlačnost nastavničke struke visokokvalificiranim osobama i demotiviranost nastavnog osoblja, što negativno utječe na ishode učenja. Sustav naukovanja posljednjih se godina razvijao, ali mu je opseg donesenim mjerama smanjen. Rezultati talijanskih studenata i odraslih osoba u području ključnih kompetencija i osnovnih vještina među najgorima su u EU-u. Sudjelovanje odraslih u obrazovanju vrlo je ograničeno i smanjuje se, pri čemu je razlika u zaposlenosti između visokokvalificiranih i niskokvalificiranih radnika među najvišima u EU-u. Posebno je potrebno usavršavanje u području digitalnih vještina. Napredak u području digitalnih vještina i infrastrukture ograničen je. Ulaganje u ljudski kapital preduvjet je za jačanje javnih i privatnih ulaganja, a trenutačne mjere za poticanje digitalnih vještina i obrazovanja odraslih nisu sveobuhvatne. Razine osnovnih i naprednih digitalnih vještina ispod su prosjeka EU-a – samo 44 % pojedinaca u dobi od 16 do 74 godine posjeduje osnovne digitalne vještine (57 % u EU-u).

               (20)Niska razina ulaganja u vještine usporava prelazak Italije na gospodarstvo utemeljeno na znanju, koči rast produktivnosti i ograničava potencijal za poboljšanje necjenovne konkurentnosti i rasta BDP-a. Obrazovna nejednakost jedan je od razloga niže produktivnosti talijanskih mikro i malih poduzeća u odnosu na usporedive zemlje. Visoko obrazovanje obilježeno je nedostatkom financijskih sredstava i osoblja, a mogućnosti strukovnog tercijarnog obrazovanja ograničene su unatoč visokim stopama zapošljivosti. Udio osoba sa sveučilišnom diplomom i dalje je nizak (27,9 % stanovništva u dobi od 30 do 34 godine u 2018.) i povezan je s relativno niskom dostupnosti osoba sa završenim visokim obrazovanjem, posebno u znanstvenim i tehničkim područjima. Ciljana ulaganja u vještine preduvjet su za poticanje javnih i privatnih ulaganja, posebno u području nematerijalne imovine. Potrebno je poticati studiranje u područjima koja su relevantna za sektore utemeljene na znanju te jačanje posebnih vještina, kao što su digitalne i financijske vještine.

               (21)Manja poduzeća, posebno u južnoj Italiji, nedovoljno se koriste strategijama za povećanje produktivnosti, primjerice inoviranjem proizvoda, procesa i organizacije poslovanja. Ulaganja u nematerijalnu imovinu znatno su niža od prosjeka Unije još od početka 2000-tih. Poslovni rashodi za istraživanje i razvoj upola su manji od prosjeka europodručja. Javna potpora za poslovne rashode u području istraživanja i razvoja i dalje je niska, iako se poboljšava zahvaljujući povećanoj ulozi poreznih poticaja. Javni rashodi za istraživanje i razvoj također su ispod prosjeka europodručja. Niska inovativnost mogla bi usporiti i prelazak na zeleno gospodarstvo. Uvjet za veću uspješnost u području inovacija u Italiji dodatna su ulaganja u nematerijalnu imovinu i snažnija usmjerenost na prijenos tehnologije, uzimajući u obzir regionalne slabosti i veličinu poduzeća. Javna potpora za poslovne rashode u području istraživanja i razvoja može se poboljšati uravnoteženom kombinacijom izravnih i neizravnih mjera te dubinskom procjenom postojećih privremenih poreznih poticaja kako bi se najučinkovitiji poticaji zadržali i postali trajni. Mjere za potporu znanju (kao što su tehnološki klasteri) i suradnja među poduzećima pomažu manjim poduzećima, posebno pri rješavanju tih poteškoća i povećanju njihove niske produktivnosti.

               (22)Potrebna su ulaganja kako bi se povećala kvaliteta i održivost infrastrukture u Italiji. U prometnom sektoru Italija nije ostvarila ciljeve svoje strategije ulaganja u infrastrukturu (Connettere l’Italia). Ostvaren je vrlo ograničen napredak u provedbi planiranih ulaganja u željeznice, ceste i održivu gradsku mobilnost. Razlog tome su administrativna kašnjenja, neučinkovita potrošnja, nepotpuno provedba Zakona o javnoj nabavi i koncesijama te sudski sporovi. Pregled stanja u prometu u EU-u pokazuje da je kvaliteta talijanske infrastrukture ispod prosjeka EU-a. Razina održavanja nedvojbeno je razlog za zabrinutost, što je vidljivo iz urušavanja mosta Morandi u Genovi. Vlada je održavanje i sigurnost istaknula kao prioritet u planu za praćenje održavanja cjelokupne infrastrukture i u tu je svrhu osnovala novu agenciju za sigurnost željezničke i cestovne infrastrukture. Za tu je svrhu za 2019. Italiji odobreno odstupanje od fiskalnih pravila EU-a u iznosu od 1 milijarde EUR u vezi s planom ulaganja za sigurnost cestovne infrastrukture koja je u sličnom stanju kao i most Morandi. Osim toga, ulaganje u održivi promet i infrastrukturu jedan je od načina rješavanja problema povezanih s okolišem. Potrebna su održiva zelena ulaganja kako bi se postigli ambiciozni energetski i klimatski ciljevi EU-a za 2030. Integriran nacionalni energetski i klimatski plan temeljna je smjernica za utvrđivanje potreba za ulaganjima u području dekarbonizacije i energetike. Potrebna su ulaganja kako bi se poboljšala energetska infrastruktura, čime bi se pridonijelo uspostavi otpornijeg, čišćeg, sigurnijeg i fleksibilnijeg energetskog sustava, pri čemu bi se poboljšala integracija tržišta i smanjile razlike u cijenama. Talijanska elektroenergetska mreža još nije dovoljno razvijena da bi izdržala povećanu prekograničnu razmjenu i nema kapacitet za različite obnovljive izvore energije kako je predviđeno za 2030. Potrebna su ulaganja radi sprečavanja hidrogeoloških i seizmičkih rizika, čime bi se smanjili rashodi za hitne slučajeve, uključujući za infrastrukturu. Italiji je za 2019. odobreno odstupanje od fiskalnih pravila EU-a u iznosu od 2,1 milijarde EUR za sprečavanje velikih hidrogeoloških rizika. Naposljetku, stvarna ulaganja u području gospodarenja otpadom i vodne infrastrukture u južnoj Italiji nedostatna su, uz stalne rizike nestašice i suše. Rascjepkanost sektora i slab kreditni profil manjih poduzeća i dalje su prepreka ulaganjima. Smanjenju regionalnih razlika pridonijela bi i ulaganja, među ostalim ulaganja kojima se odgovara na klimatske promjene, u održivost okoliša i sprečavanje rizika te ruralnu povezivost. U ruralnim je područjima širokopojasna mreža manje razvijena. Italija u pogledu pokrivenosti ultrabrzom širokopojasnom mrežom (100 Mbps i više) i dalje zaostaje (samo 24 % u usporedbi s prosjekom EU-a od 60 %) i blizu je samog dna (27. mjesto), a stopa rasta i dalje je vrlo umjerena. Pokrivenost ultrabrzom širokopojasnom mrežom i njezino uvođenje znatno su ispod prosjeka EU-a.

               (23)Slab kapacitet javnog sektora, posebno na lokalnoj razini, da upravlja financiranjem prepreka je ulaganjima u svim sektorima zbog složenih postupaka, preklapanja odgovornosti i lošeg upravljanja zapošljavanjem u javnim službama. Neodgovarajuće vještine u javnom sektoru ograničavaju sposobnost procjene, odabira i upravljanja projektima ulaganja. Time se ugrožava i provedba financiranja sredstvima EU-a, u čemu Italija zaostaje za prosjekom Unije. Niža kvaliteta upravljanja u južnoj Italiji ozbiljno ograničava njezinu proračunsku potrošnju i kapacitet za donošenje politika. Poboljšanje administrativnih kapaciteta preduvjet je za učinkovitu provedbu javnih ulaganja i upotrebu sredstava EU-a, što pozitivno utječe na privatna ulaganja i rast BDP-a. Ta bi poboljšanja mogla imati veći utjecaj na ulaganja u širokopojasni pristup, promet, upravljanje vodama i kružno gospodarstvo, posebno u južnoj Italiji. Zaostajanje u tom dijelu Italije uglavnom se odnosi na nematerijalna ulaganja. Poboljšanje administrativnog kapaciteta središnjih i lokalnih tijela pozitivno bi utjecalo na planiranje, evaluaciju i praćenje investicijskih projekata te utvrđivanje i uklanjanje mogućih uskih grla.

               (24)Povećanje učinkovitosti javne uprave Italije i njezino primjerenije reagiranje na potrebe poduzeća pozitivno bi utjecalo na poslovno okruženje, ulaganja i sposobnost poduzeća da iskoriste inovacijske mogućnosti. U 2015. donesen je sveobuhvatan zakon o davanju ovlasti radi reforme javne uprave. Reforma se odnosila na većinu uzroka neučinkovitosti, kao što su trajanje i složenost postupaka, nedostatak transparentnosti, neučinkovito upravljanje zapošljavanjem u javnim službama, neučinkovito upravljanje poduzećima u javnom vlasništvu i slaba razina digitalizacije. Veći dio reforme dovršen je do kraja 2017., a njezina je provedba u tijeku i oslanja se na novi zakon „Concretezza”. Međutim, nedosljedno planiranje, oskudni financijski resursi i nedostatna koordinacija odgađaju provedbu digitalnih javnih usluga u ključnim područjima, kao što su sustavi internetskog plaćanja, što bi pridonijelo smanjenju složenosti i povećanju transparentnosti. Visoka prosječna dob i nizak prosjek digitalnih vještina zaposlenika u javnom sektoru dodatno usporavaju proces. Neovisno o tome, ako se kombiniraju jasni ciljevi i učinkovita provedba, rezultati postaju vidljivi, primjerice brzi razvoj elektroničkog tržišta za javnu upravu i elektroničkog izdavanja računa. Reformom javne uprave iz 2015. predviđen je i novi okvir za reformu upravljanja lokalnim javnim službama. Međutim, Ustavni sud Italije donio je u studenome 2016. odluku kojom su postupci za donošenje brojnih zakonodavnih odluka, među ostalim i odluke o lokalnim javnim službama, proglašeni neustavnima. Stoga je potrebna nova zakonodavna inicijativa za promicanje učinkovitosti i kvalitete lokalnih javnih službi, među ostalim davanjem prednosti konkurentnim ponudama nad internim rješenjima ili izravnom dodjelom bespovratnih sredstava.

               (25)U Gospodarskom i financijskom izvješću 2018. (DEF 2018) priprema projekata i poboljšanje kvalitete projektnog ciklusa smatraju se ključnim čimbenicima za ponovno pokretanje investicijske potrošnje u Italiji. U tom se dokumentu navodi i osnivanje posebnog fonda za bespovratna sredstva za pripremu projekata i pregled projekata u području ključnih infrastrukturnih projekata. Predviđen je još jedan fond za bespovratna sredstva za pripremu manjih projekata koje provode lokalna tijela. Međutim, još uvijek nisu doneseni provedbeni akti za oba fonda, a sredstava namijenjena tim fondovima mogla bi biti manja od iznosa koji su prvotno navedeni u dokumentu DEF 2018. U Zakonu o proračunu za 2019. navodi se osnivanje tijela „Centrale per la progettazione”, koje još nije počelo djelovati i čini se da će njegovo osnivanje potrajati. Nije jasno kakav će biti međusobni odnos Centrale per la progettazione i općina i drugih lokalnih tijela.

               (26)Poboljšanjem poslovnog okruženja potaknulo bi se poduzetništvo, a bolji okvirni uvjeti za tržišno natjecanje omogućili bi učinkovitiju raspodjelu sredstava i rast produktivnosti. Godišnji zakon o tržišnom natjecanju iz 2015., koji je donesen u kolovozu 2017., potrebno je pravilno provesti. Osim toga, u određenim sektorima, kao što su poslovne usluge i maloprodajni sektor, i dalje postoje velike prepreke tržišnom natjecanju. Poboljšanjem kvalitete regulatornog okvira osigurali bi se jednaki uvjeti za inovativne platforme i tradicionalne subjekte te u potpunosti iskoristio potencijal ekonomije suradnje i poštenijeg tržišnog natjecanja u svim sektorima. Poboljšanje natječajnih postupaka za sklapanje ugovora o javnim uslugama i koncesijama za pristup javnim dobrima pozitivno bi utjecalo na kvalitetu usluga. Nedostatak regulatorne stabilnosti u sustavu javne nabave mogao bi ugroziti neke od ključnih postignuća prethodnih reformi i pridonijeti odlukama o odgodi ulaganja. Tržišni nadzor proizvoda provodi mnoštvo organizacija, postoje znatna preklapanja i ne postoji sustav za učinkovitu koordinaciju. Time se smanjuje učinkovitost kontrola za sprečavanje nelojalne konkurencije poduzetnika koji ne poštuju propise.

               (27)Slaba učinkovitost sustava građanskog pravosuđa u Italiji i dalje je razlog za zabrinutost. U 2017. trajanje građanskih i trgovačkih parnica do pravomoćne odluke na svim je instancama i dalje bilo jedno od najduljih u EU-u. Iako se trajanje postupka u prvom stupnju produljilo u odnosu na 2016., prethodne reforme počinju pozitivno utjecati na trajanje postupka na višim instancama, no još uvijek ima prostora da se ograniče zlouporabe i osigura učinkovitije funkcioniranje sudova. Na Vrhovnom kasacijskom sudu velik broj novih predmeta, zajedno s niskim stopama rješavanja predmeta u njegovu poreznom odjelu, negativno utječe na učinkovitost tog suda i izaziva zabrinutost u pogledu porezne pravednosti prvostupanjskih i drugostupanjskih postupaka. Općenito, primjerena provedba jednostavnijih postupovnih pravila mogla bi znatno pridonijeti ubrzanju građanskih postupaka. U tom je pogledu najavljena reforma za pojednostavnjenje građanskog postupka, ali još nije upućena Parlamentu. Osim toga, problem su i nedosljedna i ograničena primjena kriterija nedopuštenosti žalbe na drugostupanjskim instancama, brojna nepopunjena radna mjesta za administrativno osoblje te različita učinkovitost sudova u pogledu upravljanja predmetima.

               (28)Italija je nedavno u određenoj mjeri poboljšala svoj okvir za borbu protiv korupcije, među ostalim boljom zaštitom zviždača, snažnijom ulogom nacionalnog tijela za borbu protiv korupcije u provedbi tog okvira i novim Zakonom o borbi protiv korupcije iz siječnja 2019. Svrha je tog zakona poboljšati otkrivanje i suzbijanje korupcije strožim kaznama, boljim istražnim tehnikama i programom za oslobađanja od kazne ili njezino smanjenje osoba koje prijave slučajeve korupcije. Tim se zakonom ukidaju rokovi zastare nakon prvostupanjske presude, ali tek od 2020. godine. Ta je odredba dugo očekivani pozitivan korak u skladu s međunarodnim standardima. Međutim, suzbijanje korupcije u Italiji i dalje je neučinkovito, uglavnom zbog pretjeranog trajanja kaznenog postupka, koje je posljedica neprovedbe prijeko potrebne reforme kaznenog postupka, među ostalim i žalbenog sustava kako bi se izbjegla zloupotreba parničenja. Nadalje, nedostaci postoje i u sustavu progona određenih kaznenih djela, kao što je pronevjera javnog novca.

               (29)Unatoč ponovnom pritisku tržišta, talijanske banke i dalje pokazuju dobre rezultate u smislu popravka bilance. Međutim, zbog njihove velike izloženosti državi, nestabilnost tržišta negativno je utjecala na njihove kapitalne pozicije, što im je povećalo troškove financiranja i otežalo pristup neosiguranim velikim izvorima financiranja. Potrebno je i dalje smanjivati razinu loših i teško naplativih kredita zaostalih iz prijašnjeg razdoblja, što posebno vrijedi za male banke i banke druge razine, kako bi se dodatno zaštitila financijska stabilnost i ojačalo kreditiranje gospodarstva. Boljim ispunjavanjem regulatornih zahtjeva za financiranje banke, a posebno manje banke, pridonijele bi i jačanju otpornosti sustava na vanjske šokove. Važno je i pristupiti rješavanju strukturno niske profitabilnosti banaka povećanjem učinkovitosti i optimizacijom modela poslovanja. Pravodobnom provedbom reformskih uredbi u području insolventnosti ubrzali bi se još uvijek spori postupci ovrhe i prodaje kolaterala te dodatno povećala otpornost bankarskog sektora. Sve naknade koje je država dodijelila dioničarima i malim imateljima podređenog duga banaka koje su bile predmet administrativnih postupaka likvidacije trebaju biti usmjerene isključivo na rješavanje socijalnih posljedica prijašnjih slučajeva zavaravajuće prodaje. Nakon što se uspostavi pravna jasnoća trebalo bi dodatno poboljšati upravljanje u bankarskom sustavu brzim dovršetkom reforme velikih zadružnih banaka iz 2015.

               (30)Kreditiranje banaka i dalje je glavni izvor korporativnog financiranja. Međutim, manjim i inovativnim poduzećima i dalje je otežan pristup kreditiranju, posebno u južnoj Italiji. Tržište kapitala nije dovoljno razvijeno u odnosu na druge države članice, među ostalim i zbog čimbenika koji ograničavaju potražnju, kao što je slabo financijsko obrazovanje, strah od gubitka kontrole nad poduzećem i opterećujući administrativni zahtjevi. Posljednjih nekoliko godina uvedene su mjere za poboljšanje pristupa financiranju, koje su uglavnom usmjerene na kanal bankovnog kreditiranja, iako su mala i inovativna poduzeća financiranje priskrbila i na tržištima kapitala (npr. s pomoću miniobveznica, na tržištu alternativnih ulaganja, poduzetničkim kapitalom i izravnim javnim potporama). Ukidanjem olakšice za vlasnički kapital poduzeća u proračunu za 2019. mogli bi im se smanjiti poticaji za financiranje vlasničkim kapitalom. Da bi se djelotvorno ojačalo nebankovno financiranje, potrebno je uzeti u obzir potrebe manjih i inovativnih poduzeća, kao i sposobnost ulagača da ocijene investicijske projekte. Diversifikacijom izvora financiranja postigla bi se bolja zaštita ulaganja poduzeća od šokova u bankarskom sektoru, uz istodobno poticanje inovacija i rasta.

               (31)Izrada programa za korištenje sredstava iz fondova EU-a u razdoblju 2021.–2027. mogla bi pridonijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, osobito u područjima iz Priloga D Izvješću za Italiju
                  9
               . To bi Italiji omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva za utvrđene sektore, uzimajući u obzir regionalne razlike. Jačanje njezinih administrativnih kapaciteta za upravljanje tim sredstvima važan je čimbenik uspješnosti takvog ulaganja.

               (32)Komisija je u okviru Europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Italije i objavila je u Izvješću za Italiju za 2019. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2019. i Nacionalni program reformi za 2019. te mjere poduzete nakon preporuka upućenih Italiji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Italiji nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije. To je učinila jer je potrebno unaprijediti opće gospodarsko upravljanje u Uniji na način da se s razine Unije pridonosi budućim nacionalnim odlukama.

               (33)Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2019. i njegovo mišljenje
                  10
                navedeno je posebno u preporuci 1.

               (34)Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2019. i Program stabilnosti za 2019. Preporuke Vijeća donesene u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 5. u nastavku, Tim se preporukama pridonosi i provedbi prve četiri preporuke o ekonomskoj politici europodručja. Fiskalne politike iz preporuke 1. pridonose, među ostalim, uklanjanju neravnoteža koje su povezane s visokim državnim dugom.

               PREPORUČUJE da Italija u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.Osigurati nominalno smanjenje neto primarnih državnih rashoda od 0,1 % u 2020., što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Iskoristiti neočekivane prihode za brže smanjenje udjela duga opće države. Preusmjeriti oporezivanje s rada, među ostalim smanjenjem poreznih rashoda i reformom zastarjelih katastarskih vrijednosti. Suzbijati utaju poreza, osobito utaju poreza neizdavanjem računa, među ostalim strožim propisivanjem obvezne upotrebe elektroničkog plaćanja i snižavanjem najviših zakonskih iznosa koji se mogu platiti gotovinom. Provesti u potpunosti prijašnje mirovinske reforme kako bi se smanjio udio starosnih mirovina u javnoj potrošnji i stvorio prostor za ostale socijalne izdatke i rashode kojima se potiče rast.

               2.Pojačati napore u suzbijanju neprijavljenog rada. Osigurati učinkovitu integraciju aktivnih politika tržišta rada i socijalnih politika, osobito u odnosu na mlade i ranjive skupine. Podržati sudjelovanje žena na tržištu rada sveobuhvatnom strategijom, među ostalim pristupom kvalitetnoj skrbi o djeci i dugotrajnoj skrbi. Poboljšati obrazovne ishode, među ostalim odgovarajućim i ciljanim ulaganjima, te poticati usavršavanje, među ostalim jačanjem digitalnih vještina.

               3.Usmjeriti investicijsku politiku na istraživanje i inovacije te na kvalitetu infrastrukture, uzimajući u obzir regionalne razlike. Poboljšati učinkovitost javne uprave, među ostalim ulaganjima u vještine javnih službenika, bržom digitalizacijom te povećanjem učinkovitosti i kvalitete lokalnih javnih službi. Ukloniti ograničenja tržišnog natjecanja, osobito u maloprodajnom sektoru i sektoru poslovnih usluga, među ostalim i novim godišnjim zakonom o tržišnom natjecanju.

               4.Skratiti trajanje građanskih postupaka na svim instancama provedbom i pojednostavnjenjem postupovnih pravila, uključujući i ona koja su u zakonodavnom postupku. Poboljšati učinkovitost borbe protiv korupcije reformom postupovnih pravila kako bi se smanjilo trajanje kaznenih postupaka.

               5.Poticati restrukturiranje bilanci banaka, posebno malih i srednjih banaka, poboljšanjem učinkovitosti i kvalitete imovine, smanjivanjem loših kredita i diversifikacijom financiranja. Poboljšati nebankovno financiranje manjih i inovativnih poduzeća.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1011 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

                     (8)

                        Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

                     (9)

                        SWD(2019) 1011 final.

                     (10)

                        U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 504 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            o Nacionalnom programu reformi Danske za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Danske za 2019.

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               o Nacionalnom programu reformi Danske za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Danske za 2019.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 9. stavak 2.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,

               uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,

               uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

               budući da:

               (1)Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak Europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebna je pozornost posvećena europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu se Danska navodi kao jedna od država članica za koju nije potrebno provesti detaljno preispitivanje.

               (2)Izvješće za Dansku
                  2
                za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019. U izvješću je ocijenjen napredak Danske u smislu preporuka za Dansku koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018., mjera poduzetih nakon preporuka donesenih prethodnih godina te napredak Danske u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva strategije Europa 2020.

               (3)Danska je 15. ožujka 2019. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2019., a 10. travnja 2019. svoj Program konvergencije za 2019. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (4)Pri izradi programa za korištenje sredstava iz europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014.–2020. relevantne preporuke za Dansku uzete su u obzir. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
                  3
               , ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija od države članice može zatražiti da preispita i izmijeni svoj sporazum o partnerstvu i relevantne programe. Komisija je primjenu te odredbe detaljno objasnila u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova povezuje s dobrim ekonomskim upravljanjem
                  4
               .

               (5)Danska je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u Programu konvergencije za 2019. planira ukupni deficit od 0,1 % BDP-a u 2019. i 2020. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda
                  5
               , planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, tj. strukturni deficit od 0,5 % BDP-a, nastaviti ostvarivati tijekom programskog razdoblja do 2025. Prema Programu konvergencije za 2019. očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u 2019. smanjiti na 33,4 % i ostati stabilan u 2020. prije nego što poraste na 37,8 % BDP-a do 2025. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije vjerojatan je tijekom tog programskog razdoblja. Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se da će suficit strukturnog salda iznositi 0,9 % BDP-a u 2019. i 1,0 % BDP-a u 2020., što je iznad srednjoročnog proračunskog cilja. Rizici se odnose na manjak prihoda zbog nestabilnih komponenata, posebno porez na prinos od mirovinske štednje. Općenito, Vijeće smatra da se očekuje da će Danska u 2019. i 2020. biti usklađena s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu.

               (6)Za sustav istraživanja i inovacija u Danskoj karakteristične su visoke razine ulaganja, stabilna baza ljudskih resursa i znanstvena izvrsnost. No istraživanja i inovacije u Danskoj koncentrirani su na relativno mali broj dionika, kao što su velika poduzeća i zaklade, uglavnom u farmaceutskom i biotehnološkom sektoru, zbog čega je sustav istraživanja i inovacija potencijalno osjetljiv na vanjske šokove. Stoga se čini da bi trebalo više ulagati u rast vrlo inovativnih poduzeća.

               (7)Za poticanje održivog i uključivog rasta u Danskoj ključno je osigurati ponudu radne snage u okruženju demografskih i tehnoloških promjena te riješiti problem nedostatka radne snage, posebno kvalificiranih radnika i stručnjaka za informacijske i komunikacijske tehnologije. Reformama i ulaganjima kojima se povećava privlačnost, a time i stope sudjelovanja u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju, pozitivno će se utjecati na ponudu kvalificiranih radnika. Stalnim ulaganjima u obrazovanje odraslih i cjeloživotno učenje te digitalne vještine također bi se moglo pridonijeti rješavanju tog problema. Nadalje, bilo bi korisno usredotočiti se na bolju integraciju marginaliziranih skupina i skupina koje su u nepovoljnom položaju na tržištu rada. To se posebno odnosi na mlade s niskim stupnjem obrazovanja, osobe migrantskog podrijetla, osobe smanjene radne sposobnosti i osobe s invaliditetom. Osim toga, obrazovni rezultati djece migrantskog podrijetla i dalje predstavljaju problem.

               (8)Unatoč kvalitetnim cestama, cestovni promet sve je zagušeniji, osobito oko velikih gradova. Trebalo bi i dekarbonizirati sektor prometa, što ukazuje na prilike za ulaganja u održivu prometnu infrastrukturu radi dekarbonizacije sektora prometa i rješavanja problema cestovnog zagušenja, uključujući uvođenje infrastrukture za alternativna goriva. Vlada je predložila plan za smanjenje zagušenja oko velikih gradova. Još se čeka donošenje plana kojim se za razdoblje 2020.–2030. dodjeljuje 112 milijardi DKK (gotovo 6 % BDP-a).

               (9)Iako je razina produktivnosti danskog gospodarstva i dalje među najvišima u EU-u, rast produktivnosti već desetljećima pada. Izvozna poduzeća ostvaruju veći rast produktivnosti od poduzeća koja su zaštićena od inozemne konkurencije. Iako je Danska poduzela mjere potpore rastu produktivnosti poduzeća u sektorima usluga usmjerenih na domaće tržište, rast produktivnosti i tržišno natjecanje u tim sektorima i dalje zaostaju. Danska je provela mjere za jačanje tržišnog natjecanja u financijskom sektoru te nastavlja provoditi strategiju u sektoru komunalnih usluga.

               (10)Nakon nekoliko godina visokog rasta, čini se da su stambene nekretnine precijenjene, osobito u glavnim urbanim područjima. Međutim, povećanja cijena stambenih nekretnina stabilizirala su se 2018. Nadalje, unatoč kontinuiranom padu, omjer zaduženosti kućanstava i raspoloživog dohotka i dalje je najveći u EU-u. Udio hipotekarnih kredita s promjenjivim kamatnim stopama i odgodom otplate postupno se smanjuje, ali je i dalje visok. Čini se da je novim makrobonitetnim mjerama obuzdan rast broja novih hipotekarnih kredita s vrlo visokim udjelom duga u dohotku i omjerom vrijednosti kredita i imovine. Danska tijela posljednjih su godina aktivirala i protuciklički zaštitni sloj kapitala i provela mjere za povećanje otpornosti banaka te su donijela reformu poreza na imovinu (koja stupa na snagu od 2021.) kojom se ukida prociklički sustav poreza na imovinu. Unatoč tome, kombinacija vrlo visokog udjela duga u dohotku, visoke zaduženosti s velikom izloženosti kamatnom riziku te precijenjenih stambenih nekretnina predstavlja rizik za gospodarsku i financijsku stabilnost te je stoga trajno praćenje opravdano.

               (11)Zbog velikog skandala s pranjem novca u koji je bila uključena jedna od najvećih financijskih institucija u državi, sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma postalo je prioritet za Dansku. Danski parlament postigao je političke dogovore za jačanje nadzora i novi paket mjera za borbu protiv pranja novca koji sadržava strategiju borbe protiv pranja novca i financiranja terorizma. Strategija se temelji na osam stupova, koji uključuju jačanje suradnje nadzornih tijela, financijsko-obavještajne jedinice i drugih relevantnih dionika. Unatoč tome, problemi još uvijek postoje, a financijski nadzornik tek mora donijeti dodatne mjere i smjernice za jačanje nadzora u tim područjima. Jednom kad se mjere donesu, potrebno je osigurati njihovu učinkovitu provedbu.

               (12)Izrada programa za korištenje sredstava iz fondova EU-a u razdoblju 2021.–2027. mogla bi pridonijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, osobito u područjima iz Priloga D Izvješću za Dansku
                  6
               . To bi Danskoj omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva u određenim sektorima, vodeći računa o regionalnim razlikama.

               (13)Komisija je u okviru europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Danske i objavila je u izvješću za Dansku za 2019. Ocijenila je i Program konvergencije za 2019. i Nacionalni program reformi za 2019. te mjere poduzete nakon preporuka upućenih Danskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Danskoj nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno unaprijediti opće ekonomsko upravljanje u Uniji na način da se s razine Unije pridonosi budućim nacionalnim odlukama.

               (14)Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je preispitalo Program konvergencije za 2019., i mišljenja
                  7
                je da se očekuje da će Danska poštovati odredbe Pakta o stabilnosti i rastu.

               PREPORUČUJE da Danska u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.Usmjeravanje investicijske politike na obrazovanju i vještine, istraživanje i inovacije kako bi se inovacijska osnova proširila i uključila više poduzeća te na održivi promet kako bi se riješio problem zagušenja cestovnog prometa.

               2.Osigurati učinkovit nadzor i provedbu okvira za sprečavanje pranja novca.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1003 final.

                     (3)

                        Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

                     (6)

                        SWD(2019) 1003 final.

                     (7)

                        U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.