title: 2014/478/EU: Preporuka Komisije оd 14. srpnja 2014. o načelima za zaštitu potrošača i igrača internetskih igara na sreću te sprječavanje maloljetnika u igranju internetskih igara na sreću  Tekst značajan za EGP

text:
               19.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 214/38

         PREPORUKA KOMISIJE
   оd 14. srpnja 2014.
   o načelima za zaštitu potrošača i igrača internetskih igara na sreću te sprječavanje maloljetnika u igranju internetskih igara na sreću
   (Tekst značajan za EGP)

      (2014/478/EU)

   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 2011. održala javnu raspravu o svojoj „Zelenoj knjizi o internetskim igrama na sreću na unutarnjem tržištu” (1). Identificirani su zajednički ciljevi država članica u pogledu regulacije usluga internetskih igara na sreću te se pomoglo u identifikaciji ključnih prioritetnih područja za djelovanje Unije.

               (2)

               U svojoj Komunikaciji „Prema sveobuhvatnom Europskom okviru za internetske igre na sreću”, donesenoj 23. listopada 2012. (2), Komisija je predložila niz mjera kojima se nastoji odgovoriti na regulatorne, društvene i tehničke izazove internetskih igara na sreću. Osobito, Komisija je najavila da će predstaviti preporuke o zaštiti potrošača u području usluga internetskih igara na sreću, uključujući zaštitu maloljetnika, te o odgovornoj komercijalnoj komunikaciji usluga internetskih igara na sreću. Ova je Preporuka oblikovana kako bi se obuhvatile obje teme, poboljšala zaštita potrošača i igrača te spriječilo maloljetnike u igranju internetskih igara na sreću. Cilj je ove Preporuke osigurati da igre na sreću i dalje budu izvor zabave, potrošači igraju u sigurnom okruženju te da postoje odgovarajuće mjere za suzbijanje rizika od financijske ili društvene štete, kao i utvrditi potrebne mjere kojima bi se maloljetnike spriječilo u igranju internetskih igara na sreću.

               (3)

               U svojoj Rezoluciji od 10. rujna 2013. o internetskim igrama na sreću na unutarnjem tržištu Europski parlament (3) pozvao je Komisiju da istraži mogućnost interoperabilnosti među nacionalnim registrima o samoisključivanju, podigne svijest o rizicima ovisnosti o igrama na sreću te da razmotri uvođenje obvezne provjere identiteta koju će vršiti treća strana. Pozvao je i da se priređivače internetskih igara na sreću obveže da na svojim internetskim stranicama prikazuju informacije o regulatornim tijelima i poruke upozorenja maloljetnicima te omogućuju upotrebu samoograničenja. Nadalje, Europski parlament pozvao je na izradu zajedničkih načela za odgovornu komercijalnu komunikaciju. Preporučio je da komercijalna komunikacija treba sadržavati jasna upozorenja o posljedicama kompulzivnog igranja i rizicima ovisnosti o igrama na sreću. Komercijalna komunikacija ne smije biti pretjerana ni prikazivati sadržaj koji je posebno namijenjen maloljetnicima ili kod kojeg postoji veći rizik da bude namijenjen maloljetnicima.

               (4)

               I Europski gospodarski i socijalni odbor pozvao je Komisiju da intervenira kako bi poboljšala zaštitu potrošača u pogledu internetskih igara na sreću i zaštitila maloljetnike (4).

               (5)

               U nedostatku usklađenosti na razini Unije države članice u načelu mogu slobodno određivati ciljeve svoje politike o igrama na sreću i definirati razinu zaštite potrebne za zaštitu zdravlja potrošača. Sud Europske unije pružio je opće smjernice o tumačenju temeljnih sloboda na unutarnjem tržištu u području (internetskih) igara na sreću, uzevši u obzir specifičnu prirodu igara na sreću. Iako države članice mogu suzbiti ili ograničiti prekogranično pružanje usluga internetskih igara na sreću na temelju ciljeva od javnog interesa koje nastoje zaštititi, ipak moraju dokazati primjerenost i neizbježnost predmetnih mjera. Države članice obvezne su dokazati da se ciljevi od javnog interesa ispunjavaju dosljedno i sustavno (5).

               (6)

               Sud Europske unije utvrdio je i pravila za komercijalnu komunikaciju o uslugama igara na sreću te posebno za usluge koje se pružaju pod uvjetima monopola. Oglašavanje državnog monopolista mjeri se i ograničuje na ono što je nužno kako bi se potrošače usmjerilo na kontrolirane mreže igara na sreću. Takvim se oglašavanjem ne smije poticati prirodna sklonost potrošača k igranju tako što ih se navodi na aktivno sudjelovanje, npr. umanjivanjem važnosti igara na sreću ili povećavanjem njihove privlačnosti zavodljivim reklamnim porukama koje ukazuju na mogućnost velikih dobitaka. Posebno, treba povući razliku između strategija monopolista čiji je isključivi cilj informiranje potencijalnih potrošača o postojanju proizvodâ i kojima se osigurava stalan pristup igrama na sreću tako što se igrače usmjerava na kontrolirane kanale te strategija koje pozivaju na aktivno sudjelovanje u takvim igrama te ga potiču (6).

               (7)

               Za države članice zaštita potrošača i zdravlja glavni je cilj od javnog interesa u kontekstu njihovih nacionalnih okvira za igre na sreću usmjerenih na prevenciju problematičnog kockanja i zaštitu maloljetnika.

               (8)

               Pravila i politike koja su države članice uvele u svrhu ostvarivanja ciljeva od javnog interesa uvelike se razlikuju. Djelovanje na razini Unije potiče države članice da osiguraju visoku razinu zaštite u cijeloj Uniji, posebno s obzirom na rizike povezane s igrama na sreću koji uključuju razvoj poremećaja povezanog s njihovim igranjem ili druge negativne osobne i društvene posljedice.

               (9)

               Svrha je ove Preporuke zaštititi zdravlje potrošača i igrača te time umanjiti moguću ekonomsku štetu koja može nastati zbog kompulzivnog ili pretjeranog kockanja. U tu svrhu, ova Preporuka sadržava načela za visoku razinu zaštite potrošača, igrača i maloljetnika u pogledu usluga internetskih igara na sreću. U pripremi ove Komunikacije Komisija se koristila dobrom praksom država članica.

               (10)

               Usluge internetskih igara na sreću vrlo su pružane i korištene. Internetske igre na sreću uslužna su djelatnost čiji su godišnji prihodi u EU-u za 2012. iznosili 10,54 milijardi EUR. Tehnološki razvoj, veća dostupnost interneta i praktičnost mobilnih tehnologija potiču pristupačnost i rast internetskih igara na sreću. Ipak, izbor je možda utemeljen na pogrešnim informacijama ako informacije nisu dovoljno jasne ili transparentne. Nadalje, igrači na internetu traže konkurentske prilike za igru kad primijete izostanak privlačnih ponuda.

               (11)

               Raznovrsni mediji pridonose izloženosti komercijalnoj komunikaciji povezanoj s igrama na sreću, npr. tiskovni mediji, izravna pošta, audiovizualni mediji i vanjsko oglašavanje, kao i sponzoriranje. To može dovesti do toga da su osjetljive skupine, npr. maloljetnici, privučene igrama na sreću. Istodobno, komercijalna komunikacija usluga internetskih igara na sreću može imati važnu ulogu u usmjeravanju potrošača k dopuštenoj i nadziranoj ponudi, npr. pokazivanjem identiteta priređivača i prenošenjem ispravnih informacija o igrama na sreću, uključujući rizike od problematičnog kockanja, kao i primjerenim porukama upozorenja.

               (12)

               Neki se igrači zbog svojeg ponašanja suočavaju s problemima koji ostavljaju negativne posljedice na osobu ili obitelj, a drugima je zbog patološkog kockanja nanesena ozbiljna šteta. Procjenjuje se da između 0,1 i 0,8 % odraslih osoba pati od poremećaja povezanog s kockanjem i da dodatnih 0,1–2,2 % odraslih pokazuje naznake potencijalnog problematičnog kockanja. (7) Preventivan pristup stoga je neophodan kako bi se usluge internetskih igara na sreću pružale i promicale na društveno odgovoran način, posebno kako bi se osiguralo da igre na sreću ostanu aktivnost za razonodu i slobodno vrijeme.

               (13)

               Maloljetnici su često izloženi igrama na sreću jer se koriste internetom, mobilnim aplikacijama i medijima u kojima je prisutno oglašavanje igara na sreću, kao i njihovo vanjsko oglašavanje. Oni također gledaju ili posjećuju sportska natjecanja koja sponzoriraju priređivači igara na sreću ili na kojima se oglašavaju igre na sreću. Dakle, također je svrha ove Preporuke spriječiti da se igrama na sreću maloljetnicima nanosi šteta ili da ih se njima iskorištava.

               (14)

               Priređivači internetskih igara na sreću sa sjedištem u Uniji sve češće imaju licencije koje vrijede u više država članica koje su odabrale sustave temeljene na licencijama u odnosu na uređivanje igara na sreću. Oni mogu imati koristi od zajedničkog pristupa. Nadalje, veći broj zahtjeva sukladnosti može prouzrokovati nepotrebno udvostručavanje infrastrukture i troškova, što dovodi do nepotrebnog administrativnog opterećenja za regulatorna tijela.

               (15)

               Primjereno je pozvati države članice na predlaganje pravila na osnovu kojih se potrošačima pružaju informacije o internetskim igrama na sreću. Takvim bi se pravilima trebao spriječiti razvoj poremećaja povezanih s igrama na sreću, spriječiti maloljetnike u pristupanju stranicama za igre na sreću te odvratiti potrošače od upotrebe ponuda koje nisu dopuštene i koje su stoga potencijalno štetne.

               (16)

               Prema potrebi, načela ove Preporuke ne bi trebala biti upućena samo priređivačima, nego i trećim osobama, uključujući takozvane „podružnice”, kojima je dopuštena promidžba usluga internetskih igara na sreću u ime priređivača.

               (17)

               Potrošače i igrače potrebno je bolje informirati o uslugama internetskih igara na sreću koje, u skladu s pravom Unije, nisu dopuštene prema zakonu države članice gdje se te usluge nude te je protiv takvih usluga potrebno djelovati. U tom okviru, države članice koje ne dopuste određenu uslugu internetskih igara na sreću ne bi trebale odobriti ni komercijalnu komunikaciju za tu uslugu.

               (18)

               Postupak prijave za otvaranje računa za igranje služi provjeri identifikacije osobe i omogućuje praćenje ponašanja igrača. Nužno je da je takva prijava oblikovana tako da spriječi potrošače da odustanu od postupka prijave i okrenu se nereguliranim internetskim stranicama s igrama na sreću.

               (19)

               Premda je u državama članicama postupak prijave uveden na različite načine, i ponekad obuhvaća izvanmrežne ili manualne korake u postupku provjere, države članice trebale bi osigurati da se identifikacijski podaci mogu učinkovito provjeriti kako bi olakšali završetak postupka prijave.

               (20)

               Važno je da računi za igranje postanu trajni tek nakon provjere identifikacijskih podataka igrača. Prije no što račun postane trajan, poželjno je da se igrači mogu koristiti privremenim računima. Zbog svoje prirode, ti bi računi trebali biti ograničeni na fiksnu nominalnu vrijednost, a igrači ne bi trebali moći povlačiti depozite ili dobitke.

               (21)

               Kako bi se zaštitilo igrače i njihova sredstva te osigurala transparentnost, trebali bi postojati postupci za provjeru računa za igranje koji određeno vrijeme nisu bili aktivni te postupci za zatvaranje ili blokiranje računa. Nadalje, ako se utvrdi da je osoba maloljetna, račun za igranje trebalo bi poništiti.

               (22)

               U pogledu upozorenja, igraču bi prema potrebi za vrijeme igranja trebao biti vidljiv kontrolni sat.

               (23)

               U pogledu podrške igračima, osim postavki ograničenja uloga, mogu se predvidjeti i dodatne zaštitne mjere za igrače, npr. mogućnost postavki ograničenja oklada ili gubitaka.

               (24)

               Kako bi se spriječio razvoj poremećaja povezanog s kockanjem, priređivač bi također trebao imati mogućnost, u slučaju zabrinjavajućih promjena u ponašanju igrača, usmjeriti igrača na uzimanje odmora ili ga isključiti iz igre. Priređivač bi u takvim slučajevima igraču objasnio razloge svoje odluke i uputio ga na pomoć ili liječenje.

               (25)

               Priređivači su važni pokrovitelji sportskih momčadi i događanja u Europi. Kako bi se povećala odgovornost pružatelja usluga internetskih igara na sreću u sponzoriranju, u zahtjevima treba biti jasno naznačeno da sponzoriranje mora biti transparentno i odgovorno. Posebno, treba donijeti jasnije zahtjeve kako bi se spriječilo da priređivači igara na sreću sponzoriranjem štetno utječu na maloljetnike.

               (26)

               Potrebno je i podići svijest o rizicima povezanima uz najposjećenije internetske stranice s igrama na sreću, npr. o riziku od prijevara, koji su izvan bilo kakvog oblika kontrole na razini Unije.

               (27)

               Učinkoviti nadzor nužan je za primjerenu zaštitu ciljeva od javnog interesa. Države članice trebale bi odrediti nadležna tijela, utvrditi jasne smjernice za priređivače i pružati lako dostupne informacije potrošačima, igračima i osjetljivim skupinama, uključujući maloljetnike.

               (28)

               Kodeks ponašanja može imati važnu ulogu u učinkovitoj primjeni i praćenju načela ove Preporuke koja se odnose na komercijalnu komunikaciju.

               (29)

               Ova se Preporuka ne kosi s Direktivom 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) i Direktivom Vijeća 93/13/EEZ (9).

               (30)

               Primjena načelâ iz ove Preporuke podrazumijeva obradu osobnih podataka. Stoga se primjenjuju Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) i Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11),

         PREDLAŽE DRŽAVAMA ČLANICAMA
   I.   SVRHA

               1.

               Državama članicama preporučuje se da visoku razinu zaštite potrošača, igrača i maloljetnika ostvare donošenjem načela za usluge internetskih igara na sreću i odgovornu komercijalnu komunikaciju tih usluga, sve kako bi zaštitile zdravlje i umanjile moguću ekonomsku štetu koja može nastati zbog kompulzivnog ili pretjeranog igranja.

               2.

               Ova se Preporuka ne kosi s pravom država članica na reguliranje usluga igara na sreću.

         II.   DEFINICIJE

               3.

               Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

                           (a)

                           „usluge internetskih igara na sreću” znači svaka usluga koja uključuje stavljanje uloga s novčanom vrijednosti na igre na sreću, uključujući one s elementom vještine kao što su lutrijske igre, igre u casinima, poker i oklade koje se pružaju na bilo koji način na daljinu, elektroničkim putem ili bilo kojom drugom tehnologijom za omogućavanje komunikacije te na individualni zahtjev primatelja usluga;

                           (b)

                           „potrošač” znači svaka fizička osoba koja djeluje izvan svoje trgovine, posla, obrta ili struke;

                           (c)

                           „igrač” znači svaka fizička osoba koja ima račun za igranje kod priređivača i sudjeluje u internetskim igrama na sreću;

                           (d)

                           „račun za igranje” znači račun koji je igrač otvorio i u kojem se bilježe sve transakcije s priređivačem;

                           (e)

                           „maloljetnik” znači svaka osoba koja je u skladu s primjenjivim nacionalnim pravom premlada za sudjelovanje u internetskim igrama na sreću;

                           (f)

                           „priređivač” znači svaka fizička ili pravna osoba kojoj je dopušteno pružanje usluga internetskih igara na sreću i svatko tko djeluje u ime ili za račun takve osobe;

                           (g)

                           „komercijalna komunikacija” znači svaki oblik komunikacije čiji je cilj izravno ili neizravno promicanje robe, usluga ili ugleda priređivača;

                           (h)

                           „sponzoriranje” znači ugovorni odnos priređivača i sponzorirane strane u okviru kojega priređivač osigurava financiranje ili pruža drugu podršku nekom sportskom ili umjetničkom događanju, organizaciji, momčadi ili pojedincu radi uspostavljanja veze između ugleda, robne marke ili proizvoda priređivača i imovine sponzora, u zamjenu za komercijalnu komunikaciju ili druge usluge.

         III.   ZAHTJEVI U POGLEDU PODATAKA

               4.

               Sljedeći podaci trebaju biti jasno prikazani na početnoj internetskoj stranici priređivača igara na sreću i biti dostupni sa svih stranica na tom internetskom mjestu:

                           (a)

                           podaci o trgovačkom društvu ili drugi podaci na osnovu kojih se priređivač može identificirati i kontaktirati, uključujući:

                                       i.

                                       naziv trgovačkog društva;

                                       ii.

                                       mjesto upisa;

                                       iii.

                                       adresu e-pošte;

                           (b)

                           natpis „zabranjeno igranje maloljetnicima” s naznakom minimalne potrebne dobi za sudjelovanje u igrama na sreću;

                           (c)

                           poruka o „odgovornom igranju” koja samo jednim klikom daje:

                                       i.

                                       informaciju da igranje može biti štetno ako nije kontrolirano;

                                       ii.

                                       informacije o mjerama podrške igrača na internetskim stranicama;

                                       iii.

                                       testove samoprocjene kako bi igrači provjerili svoje ponašanje prilikom igre;

                           (d)

                           poveznica na barem jednu organizaciju koja pruža informacije i pomoć s obzirom na poremećaje povezane s kockanjem.

               5.

               Uvjeti ugovornog odnosa između priređivača i potrošača trebali bi biti sažeti i čitljivi. Oni bi trebali:

                           (a)

                           sadržavati podatke barem o vremenskom okviru i ograničenjima s obzirom na podizanje isplate s računa za igranje, pristojbe za transakcije s računa za igranje i poveznicu o primjenjivim postocima isplate za svaku igru;

                           (b)

                           biti prihvaćeni i potvrđeni u procesu prijave iz odjeljka V.;

                           (c)

                           biti dostupni elektroničkim putem tako da ih potrošač može pohraniti i pronaći te da mu se mogu priopćiti sve promjene.

               6.

               Države članice trebale bi osigurati da su potrošaču na internetskim stranicama priređivača igara na sreću dostupne informacije o pravilima igara i oklada.

               7.

               Države članice trebale bi osigurati da se na internetskim stranicama priređivača igara na sreću prikazuju podaci o regulatornom tijelu za igre na sreću, iz čega je vidljivo da priređivač ima potrebno odobrenje.

         IV.   MALOLJETNICI

               8.

               Nijedan maloljetnik ne bi trebao imati mogućnost igranja na internetskim stranicama s igrama na sreću ni posjedovati račun za igranje.

               9.

               Države članice trebale bi osigurati da priređivač raspolaže postupcima kojima se maloljetnicima onemogućuje igranje, uključujući provjere dobi prilikom postupka prijave iz odjeljka V.

               10.

               Kako bi se maloljetnicima onemogućio pristup internetskim stranicama s igrama na sreću, države članice trebale bi poticati prikazivanje poveznica na programe roditeljskog nadzora na tim stanicama.

               11.

               Države članice trebale bi osigurati da komercijalna komunikacija za usluge internetskih igara na sreću ne šteti maloljetnicima i da ih ne navodi da igre na sreću smatraju prirodnim dijelom svojih aktivnosti u slobodnom vremenu.

               12.

               Komercijalna komunikacija trebala bi prenositi jasnu poruku „zabranjeno igranje maloljetnicima” s naznakom minimalne potrebne dobi za sudjelovanje u igrama na sreću.

               13.

               Države članice trebale bi poticati da se komercijalna komunikacija ne emitira, prikazuje ili omogućuje:

                           (a)

                           u medijima ili u vrijeme programa kad su ciljana publika uglavnom maloljetnici;

                           (b)

                           na internetskim stranicama namijenjenima maloljetnicima;

                           (c)

                           u neposrednoj blizini mjesta na kojima maloljetnici uglavnom provode vrijeme i na kojima su ciljana publika uglavnom oni, uključujući barem škole.

               14.

               Komercijalna komunikacija ne bi trebala:

                           (a)

                           iskorištavati neiskustvo ili nedostatak znanja maloljetnika;

                           (b)

                           koristiti se slikama maloljetnika ili mladih osoba ili kampanjama koje su posebno privlačne maloljetnicima;

                           (c)

                           biti privlačna maloljetnicima ili mladim osobama tako što odražava kulturu mladih ili igranje igara na sreću povezuje s tom kulturom;

                           (d)

                           sugerirati da igranje igara na sreću označava prijelaz iz adolescentske u odraslu dob.

         V.   PRIJAVA IGRAČA I RAČUN ZA IGRANJE

               15.

               Države članice trebale bi osigurati da je osobi dopušteno sudjelovanje u internetskim igrama na sreću tek nakon što se prijavi kao igrač i posjeduje račun kod priređivača.

               16.

               Sljedeći podaci trebali bi se tražiti prilikom postupka prijave u svrhu otvaranja računa za igranje:

                           (a)

                           ime;

                           (b)

                           adresa;

                           (c)

                           datum rođenja;

                           (d)

                           adresa elektroničke pošte ili broj mobitela.

               17.

               Igrač treba potvrditi ili priređivač provjeriti danu adresu elektroničke pošte ili broj mobitela. To bi trebalo omogućiti izravan i učinkovit kontakt i komunikaciju priređivača s igračem.

               18.

               Trebalo bi provjeriti identifikacijske podatke igrača. Ako izravna elektronička provjera nije moguća ili izvediva, države članice potiču se da omoguće pristup nacionalnim registrima, bazama podataka ili drugim službenim ispravama pomoću kojih bi priređivači trebali provjeriti identifikacijske podatke.

               19.

               Države članice trebale bi osigurati da se postupak prijave za otvaranje računa za igranje, uključujući privremeni račun za igranje, otkaže ako se ne može uspješno provjeriti identitet ili dob osobe.

               20.

               Države članice potiču se na uvođenje elektroničkih sustava identifikacije u postupak prijave.

               21.

               Države članice trebale bi osigurati da:

                           (a)

                           postupak prijave omogućuje da provjera identiteta završi u razumnom roku i da ne predstavlja nepotrebno opterećenje za potrošače ili priređivače;

                           (b)

                           sustavi prijave omogućuju druge načine provjere identiteta, posebno ako potrošač nema nacionalni identifikacijski broj države članice u kojoj je on potreban, ili u slučaju privremene nedostupnosti baza podataka.

               22.

               Države članice trebale bi osigurati da igrači imaju:

                           (a)

                           pristup privremenom računu kod priređivača kod kojega posjeduju račun do uspješnog završetka provjere identiteta;

                           (b)

                           jedinstveno identifikacijsko korisničko ime i lozinku ili drugu sigurnosnu značajku za pristup priređivaču kod kojega posjeduju račun.

               23.

               Države članice trebale bi imati pravila:

                           (a)

                           kako bi se osiguralo da su sredstva igrača zaštićena i da mogu biti isplaćena isključivo igraču te da se drže odvojeno od sredstava priređivača;

                           (b)

                           kako bi se izbjeglo tajno dogovaranje i novčani transferi među igračima, uključujući pravila o poništenju transfera ili povratu sredstava od igrača u slučaju otkrivanja tajnog dogovora ili prijevare.

         VI.   AKTIVNOST IGRAČA I PODRŠKA IGRAČIMA

               24.

               Države članice trebale bi osigurati da igrač prilikom prijave na internetskestranice priređivača igara na sreću može u okviru standardnih postavki odrediti ograničenja novčanih uloga, kao i vremenska ograničenja.

               25.

               Države članice trebale bi osigurati da na internetskimstranicama priređivača igara na sreću igrač može u svakom trenutku pristupiti:

                           (a)

                           saldu na računu za igranje;

                           (b)

                           podršci igračima koja se odnosi na odgovorno igranje igara na sreću putem internetskih obrazaca ili osobnim kontaktom, uključujući barem razgovor uživo ili telefon;

                           (c)

                           telefonskoj službi organizacija koje pružaju informacije i pomoć iz točke 4.(d).

               26.

               Države članice trebale bi osigurati da na internetskimstranicama priređivača igrač može automatski u redovitim razmacima dobivati upozorenja o dobicima i gubicima za trajanja igre ili oklade i o tome koliko dugo igra. Igrač bi trebao potvrditi obavijest te biti u mogućnosti prekinuti ili nastaviti igranje.

               27.

               Države članice trebale bi osigurati da na internetskim stranicama priređivača igara na sreću igrač ne može:

                           (a)

                           ulagati veće iznose od ograničenih novčanih uloga za određeno vremensko razdoblje;

                           (b)

                           sudjelovati u igri ako na računu za igranje nema potrebna sredstva kojima pokriva igru ili okladu.

               28.

               Države članice ne bi trebale dopustiti da priređivač igraču odobrava kredit.

               29.

               Države članice trebale bi osigurati da na internetskimstranicama priređivača igrač može:

                           (a)

                           smanjiti ograničenje uloga, s trenutačnom primjenom;

                           (b)

                           povećati ograničenje uloga. Taj bi zahtjev trebao biti primjenjiv najmanje dvadeset i četiri sata nakon zahtjeva igrača;

                           (c)

                           odabrati odmor ili samoisključivanje.

               30.

               Države članice trebale bi osigurati da priređivač raspolaže politikama i postupcima kojima se olakšava interakcija s igračima kada njihovo ponašanje prilikom igre ukazuje na rizik od razvoja poremećaja povezanog s kockanjem.

               31.

               Države članice trebale bi osigurati da priređivač vodi evidenciju najmanje o dobicima i gubicima igrača u određenom vremenskom razdoblju. Igrač bi na zahtjev trebao imati pristup tim podacima.

         VII.   ODMOR I SAMOISKLJUČIVANJE

               32.

               Države članice trebale bi osigurati da igrač u svakom trenutku na internetskimstranicama priređivača može aktivirati odmor ili samoisključivanje za određenu uslugu ili za sve vrste usluga internetskih igara na sreću.

               33.

               Države članice trebale bi omogućiti da:

                           (a)

                           odmor služi prekidu igranja na najmanje dvadeset i četiri sata;

                           (b)

                           samoisključivanje kod priređivača traje najmanje šest mjeseci.

               34.

               Države članice trebale bi osigurati da se u slučaju samoisključivanja račun za igranje zatvori.

               35.

               Države članice trebale bi osigurati da je ponovna prijava igrača moguća samo na zahtjev igrača, u pisanom ili elektroničkom obliku, te u svakom slučaju samo nakon isteka razdoblja samoisključivanja.

               36.

               Države članice trebale bi imati pravila u odnosu na zahtjeve zainteresiranih trećih osoba priređivaču za isključivanje igrača iz internetskih stranica s igrama na sreću.

               37.

               Države članice potiču se na uspostavu nacionalnog registra samoisključenih igrača.

               38.

               Gdje se on uspostavi, države članice trebale bi priređivačima olakšati pristup nacionalnim registrima samoisključenih igrača i osigurati da priređivači redovito prate te registre kako bi samoisključenim igračima onemogućili daljnje igranje.

         VIII.   KOMERCIJALNA KOMUNIKACIJA

               39.

               Države članice trebale bi osigurati da je priređivač u čije se ime vrši komercijalna komunikacija jasno prepoznatljiv.

               40.

               Ako je primjenjivo, države članice trebale bi osigurati da se komercijalnom komunikacijom usluga internetskih igara na sreću prenose poruke koje uključuju barem zdravstvene rizike od problematičnog kockanja, na praktičan i transparentan način.

               41.

               Komercijalna komunikacija ne bi trebala:

                           (a)

                           iznositi neosnovane izjave o mogućnostima dobitaka ili povrata koje igrači mogu očekivati od igara na sreću;

                           (b)

                           sugerirati da vještina može utjecati na rezultat igre, ako to nije slučaj;

                           (c)

                           vršiti pritisak da se igra ili omalovažavati suzdržavanje od igranja, npr. mjerenjem vremena, lokacijom ili vrstom komercijalne komunikacije;

                           (d)

                           prikazivati igre na sreću kao društveno privlačne ili sadržavati svjedočenja poznatih ili slavnih osoba kojima se sugerira da igranje igara na sreću pridonosi društvenom uspjehu;

                           (e)

                           sugerirati da igranje igara na sreću može biti rješenje društvenih, profesionalnih ili osobnih problema;

                           (f)

                           sugerirati da igranje igara na sreću može biti alternativa poslu, rješenje za financijske probleme ili oblik financijskog ulaganja.

               42.

               Države članice trebale bi osigurati da su besplatne igre korištene u komercijalnoj komunikaciji podložne istim pravilima i tehničkim uvjetima kao i odgovarajuće igre koje se plaćaju.

               43.

               Komercijalna komunikacija ne bi trebala ciljati na ranjive igrače pogotovo putem nezatražene komercijalne komunikacije namijenjene osobama koje su se samoisključile iz igranja ili su bile isključene iz primanja usluga internetskih igra na sreću zbog problematičnog kockanja.

               44.

               Države članice koje dopuštaju nezatraženu komercijalnu komunikaciju elektroničkom poštom trebale bi osigurati:

                           (a)

                           da je takva komercijalna komunikacija prepoznatljiva i nedvojbena;

                           (b)

                           da priređivač poštuje registre za izuzeće u koje se može upisati svaka fizička osoba koja ne želi primati takvu komercijalnu komunikaciju.

               45.

               Države članice trebale bi osigurati da se u komercijalnoj komunikaciji uzima u obzir potencijal rizika reklamiranih usluga internetskih igara na sreću.

         IX.   SPONZORIRANJE

               46.

               Države članice trebale bi osigurati da je sponzoriranje transparentno i da je priređivač jasno prepoznatljiv kao sponzorirajuća strana.

               47.

               Sponzoriranje ne bi trebalo negativno utjecati na maloljetnike. Države članice potiču se da osiguraju da:

                           (a)

                           se ne dopušta sponzoriranje događanja namijenjenih maloljetnicima ili prvenstveno njima;

                           (b)

                           se promotivni materijal sponzora ne koristi za oglašavanje namijenjeno maloljetnicima ili prvenstveno njima.

               48.

               Države članice trebale bi poticati sponzorirane strane da provjere je li priređivaču odobreno sponzoriranje, u skladu s nacionalnim pravom, u državi članici u kojoj bi se ono trebalo vršiti.

         X.   OBRAZOVANJE I OSVIJEŠTENOST

               49.

               Države članice pozivaju se da prema potrebi s organizacijama potrošača i priređivačima organiziraju ili promiču redovite kampanje u svrhu obrazovanja i podizanja svijesti javnosti radi podizanja svijesti u potrošača i osjetljivih skupina, uključujući maloljetnike, o internetskim igrama na sreću.

               50.

               Države članice trebale bi osigurati da se priređivače i regulatorna tijela za igre na sreću obveže na obavješćivanja svojih zaposlenika čiji posao uključuje igre na sreću o rizicima povezanima s internetskim igrama na sreću. Zaposlenici koji izravno komuniciraju s igračima trebali bi proći obuku kako bi se osiguralo da razumiju probleme povezane s problematičnim kockanjem te da znaju kako postupiti.

         XI.   NADZOR

               51.

               Države članice pozivaju se na određivanje nadležnih regulatornih tijela za igre na sreću prilikom primjene načela utvrđenih ovom Preporukom kako bi osigurale i neovisno pratile učinkovito poštovanje nacionalnih mjera donesenih radi potpore tim načelima.

         XII.   IZVJEŠĆIVANJE

               52.

               Države članice pozivaju se na izvješćivanje Komisije o svim mjerama poduzetima u skladu s ovom Preporukom do 19. siječnja 2016. kako bi Komisija mogla ocijeniti provedbu ove Preporuke.

               53.

               Države članice pozivaju se na prikupljanje pouzdanih godišnjih podataka u statističke svrhe:

                           (a)

                           o primjenjivim mjerama zaštite, posebno o broju računa za igranje (otvorenih i zatvorenih), broju samoisključenih igrača, broju igrača s poremećajem povezanim s kockanjem i prigovorima igrača;

                           (b)

                           o komercijalnoj komunikaciji po kategoriji i vrsti kršenja načela.

                     Države članice pozivaju se na dostavljanje tih informacija Komisiji, prvi put do 19. srpnja 2016.

               54.

               Komisija bi trebala ocijeniti provedbu Preporuke do 19. siječnja 2017.

      Sastavljeno u Bruxellesu 14. srpnja 2014.

            Za Komisiju

         Michel BARNIER

            Potpredsjednik

      (1)  COM(2011) 128 završna verzija.

      (2)  COM(2012) 596 završna verzija.

      (3)  P7_TA(2013)0348.

      (4)  2012/2322(INI).

      (5)  Predmeti C-186/11 i C-209/11 Stanleybet International, C-316/07 Stoss & Others i sudska praksa navedena u tim presudama.

      (6)  Predmet C-347/09 Dickinger i Omer i sudska praksa navedena u toj presudi.

      (7)  Serija izvješća ALICE-RAP: „Gambling: two sides of the same coin – recreational activity and public health problem” (Igre na sreću: dvije strane iste medalje – razonoda i problem za javno zdravlje). ALICE RAP istraživački je projekt financiran u okviru Sedmog okvirnog programa za istraživanje i razvoj (www.alicerap.eu).

      (8)  Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća („Direktiva o nepoštenoj poslovnoj praksi”), SL L 149, 11.6.2005., str. 22.).

      (9)  Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL L 95, 21.4.1993., str. 29.).

      (10)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).

      (11)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).


title: Preporuka Vijeća od 18. veljače 2014. o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskoga razvojnog fonda (deseti ERF) za financijsku godinu 2012.

text:
               29.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/4

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 18. veljače 2014.
   o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskoga razvojnog fonda (deseti ERF) za financijsku godinu 2012.
   2014/C 289/03
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica afričke, karipske i pacifičke skupine država, s jedne strane, i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu 23. lipnja 2000. (1) i izmijenjen Sporazumom potpisanim u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (2),
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju potpore Zajednice unutar višegodišnjega financijskog okvira za razdoblje od 2008. do 2013. u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EZ-a i o dodjeljivanju financijske pomoći prekomorskim zemljama i područjima na koja se primjenjuje četvrti dio Ugovora o EZ-u (3) (u daljnjem tekstu „Unutarnji sporazum”), kojim se uspostavlja, između ostalog, deseti Europski razvojni fond (deseti ERF), a posebno njegov članak 11. stavak 8.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 215/2008 od 18. veljače 2008. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na 10. Europski razvojni fond (4), a posebno njezine članke od 142. do 144.,
   razmotrivši račun prihoda i rashoda i bilancu stanja koja se odnosi na operacije desetog ERF-a na dan 31. prosinca 2012. i godišnje izvješće Revizorskog suda o djelatnostima koje financiraju 8., 9. i 10. Europski razvojni fond (ERF-ovi) (5), što se tiče financijske godine 2012., zajedno s odgovorima Komisije sadržanima u tom godišnjem izvješću,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 11. stavkom 8. Unutarnjeg sporazuma, Europski parlament treba, na preporuku Vijeća, Komisiji dati razrješnicu za financijsko upravljanje desetim ERF-om.

               (2)

               Sveukupna provedba operacija desetog ERF-a tijekom financijske godine 2012. od strane Komisije je zadovoljavajuća,

         OVIME PREPORUČUJE da Europski parlament Komisiji izda razrješnicu u vezi s provedbom operacija desetog ERF-a za financijsku godinu 2012.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. STOURNARAS

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (2)  SL L 287, 28.10.2005., str. 4.

      (3)  SL L 247, 9.9.2006., str. 32.

      (4)  SL L 78, 19.3.2008., str. 1.

      (5)  SL C 331, 14.11.2013., str. 261.


title: Preporuka Vijeća od 8. srpnja 2014. o nacionalnom programu reformi Irske za 2014. i dostavljanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Irske za 2014.

text:
               29.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/29

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 8. srpnja 2014.
   o nacionalnom programu reformi Irske za 2014. i dostavljanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Irske za 2014.
   2014/C 247/07
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka 2010. prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta Europa 2020. temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih politika, kojom se usredotočuje na glavna područja u kojima je potrebno djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal za održivi rast i konkurentnost.

               (2)

               Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju prijedloga Komisije donijelo Preporuku o općim smjernicama za ekonomske politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010. donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica (3), koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i politikama zapošljavanja.

               (3)

               Šefovi država ili vlada država članica donijeli su 29. lipnja 2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja, koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama. Odlučili su da je potrebno poduzeti mjere na razini država članica, a posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije „Europa 2020.” i provedbi preporuka po državama članicama.

               (4)

               Irska je do prosinca 2013. podlijegala programu makroekonomske prilagodbe. Na temelju članka 12. Uredbe (EU) br. 472/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4) ista je stoga izuzeta od praćenja i ocjenjivanja u okviru europskog semestra koordinacije ekonomske politike tijekom trajanja spomenutog programa. S obzirom na uspješan dovršetak irskog programa makroekonomske prilagodbe, Irsku bi sada trebalo u potpunosti uključiti u okvir europskog semestra.

               (5)

               Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra koordinacije ekonomske politike za 2014. Komisija je također 13. studenoga 2013., na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011, donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja.

               (6)

               Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013. prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i mjerâ za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom fiskalnom konsolidacijom kojom se potiče rast, ponovnom uspostavom uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica krize te modernizacijom javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. ožujka 2014., u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011 i uzimajući u obzir uspješan dovršetak irskog programa ekonomske prilagodbe, dakle i činjenicu da bi Irsku sada trebalo u potpunosti uključiti u okvir europskog semestra, objavila rezultate detaljnog preispitivanja za Irsku. Komisija na temelju analize zaključuje da je nedavno dovršeni irski program makroekonomske prilagodbe bio ključan za upravljanje gospodarskim rizicima i smanjenje neravnoteža. Međutim, preostale makroekonomske neravnoteže zahtijevaju posebno praćenje i odlučne mjere politika. Konkretno, kretanja financijskog sektora, zaduženost privatnog i javnog sektora te s tim povezana visoka razina bruto i neto inozemnih obveza i stanje na tržištu rada pokazuju da su rizici i dalje prisutni.

               (8)

               Irska je 17. travnja 2014. podnijela svoj nacionalni program reformi za 2014., a 29. travnja 2014. i svoj program stabilizacije za 2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istovremeno ocijenjena.

               (9)

               Glavni ciljevi proračunske strategije opisane u Programu stabilizacije 2014. jesu smanjenje prekomjernog deficita do 2015. te ostvarenje srednjoročnog cilja do 2018. Cilj je programa stabilnosti do 2015. smanjiti deficit na razinu ispod 3 % BDP-a u skladu s preporukom u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita. Programom stabilnosti potvrđuje se srednjoročni cilj uravnoteženog stanja proračuna u strukturnom smislu, što je u skladu s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu. Za godine nakon 2015. programom stabilnosti se utvrđuje smanjenje ukupnog fiskalnog deficita od oko 1 postotnog boda BDP-a godišnje za razdoblje 2016. – 2018. Cilj mu je smanjiti dug s približno 124 % BDP-a u 2013. na 107 % BDP-a u 2018. Makroekonomski scenarij koji podupire proračunske projekcije u programu stabilnosti dobio je potporu „u rasponu odgovarajućih projekcija” od strane nezavisnog tijela (Irsko fiskalno savjetodavno vijeće. Irish Fiscal Advisory Council). On je uglavnom u skladu s prognozama Komisije za 2014. i 2015., uz neke određene razlike koje se odnose na doprinose komponenti potražnje. Međutim, kada je riječ o posljednjim godinama programa stabilnosti, nadležna su tijela optimistična u svojim prognozama. Štoviše, ostvarenje proračunskih ciljeva ne podržavaju dovoljno iscrpne mjere za 2015. Stoga za 2015. Komisija prognozira da će deficit biti veći od ciljne razine koju je preporučilo Vijeće. Na temelju ocjene programa stabilnosti i Komisijine prognoze, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97, Vijeće smatra da su ciljevi programa stabilnosti u skladu sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i rastu, ali da ih je potrebno podržati konkretnim mjerama u razdoblju od 2015. nadalje. Znatne mjere poduzete su radi poboljšanja važnih aspekata irskog fiskalnog okvira te kvalitete i pravovremenosti dostavljenih podataka. Trenutna pravila u pogledu srednjoročnih gornjih granica rashoda dopuštaju vladine diskrecijske izmjene koje nisu ograničene na unaprijed definirane nepredviđene izdatke.

               (10)

               Porezne reforme pridonijele su fiskalnoj prilagodbi, ali još ima prostora za poboljšanje učinkovitosti poreznog sustava i njegova doprinosa rastu. Kada je riječ o oporezivanju nekretnina, Irska je sa sustava oporezivanja transakcija prešla na periodične poreze na temelju vrijednosti stambenih nekretnina, ali je porezna osnovica i dalje relativno ograničena jer određene nekretnine i dalje ne podliježu oporezivanju. Oporezivanje rada rascjepkano je i složeno, a porezna osnovica potrošačkih poreza i poreza za zaštitu okoliša smanjuje se zbog sniženih stopa i izuzeća, iako se tim porezima u većoj mjeri potiče rast. Nulte i snižene stope PDV-a razlog su zašto je učinkovitost PDV-a ispod prosjeka EU-a. Sniženim se stopama PDV-a općenito koristi za ostvarenje ciljeva redistribucije, ali one nisu učinkovit i dobro usmjeren instrument politike za zaštitu ranjivih skupina. Ima prostora za poboljšanje učinkovitosti poreznih instrumenta u području zaštite okoliša i uklanjanje ekološki štetnih subvencija.

               (11)

               Iako Irska ima relativno mladu populaciju, potrošnja za javno zdravstvo bila je među najvišima u Uniji u 2012. s 8,7 % BND-a što je znatno iznad prosjeka EU od 7,3 %. S obzirom na aktualne teškoće u upravljanju proračunskim izdacima za zdravstvo, očekivani demografski pritisci zbog starenja stanovništva znači da se postojeće razine usluga mogu održati samo ako se troškovna učinkovitost poboljša tijekom srednjoročnog do dugoročnog razdoblja. Predviđa se da će se zbog demografskih pritisaka izdaci u zdravstvu do 2060. povećati za 1,2 postotna boda BDP-a. Zdravstveni se sektor suočava s višestrukim izazovima. Pružatelji usluga zdravstvene zaštite primjenjuju različite sustave i postupke financijskog upravljanja i računovodstva. To uzrokuje kašnjenja i poteškoće pri prikupljanju i obradi informacija. Uz to onemogućuje i praćenje rashoda za zdravstvenu zaštitu i napora usmjerenih na postizanje bolje troškovne učinkovitosti i odgovarajuće raspodjele sredstava. Dodatan je izazov i visoka razina rashoda za lijekove jer su rashodi za lijekove u okviru izvanbolničke skrbi relativno visoki.

               (12)

               Irska je suočena s izazovima koji se odnose na nezaposlenost, prije svega onu dugoročnu i nezaposlenost mladih, kao i na još uvijek veliki udio radno sposobnog stanovništva s niskom razinom kvalifikacija što dovodi do nejednakosti i neadekvatnosti vještina. Zahvaljujući nedavnom jačanju tržišta rada dugoročna je nezaposlenost postupno smanjena, ali je i dalje na visokoj razini kao i njezin udio u ukupnoj nezaposlenosti s time da je krajem 2013. iznosila više od 61 %. Stopa nezaposlenosti mladih dosegnula je krajem 2012. najvišu razinu od više od 30 %. Nadalje, udio mladih koji su nezaposleni i nisu uključeni u programe obrazovanja ili osposobljavanja povećao se u razdoblju od 2007. do 2012. za 8 postotnih bodova te je, nakon što je dosegnuo razinu od 18,7 %, pao na 16,1 % i još uvijek je među najvišima u Uniji. Međutim, taj je udio i dalje među najvišima u EU-u te je sve mlade u poteškoćama potrebno obuhvatiti u roku od četiri mjeseca, u skladu s ciljevima jamstva za mlade. Neadekvatnost vještina posljedica je uravnoteživanja gospodarstva te se sustav obrazovanja i izobrazbe mora suočiti s izazovom u pogledu prekvalificiranja i unapređenja vještina. Nadalje, razina sudjelovanja u cjeloživotnom učenju niža je od prosjeka EU-a (7,3 % u usporedbi s 10,7 % u 2013.).

               (13)

               U Irskoj je udio osoba koje žive u kućanstvima s niskim intenzitetom rada među najvišima u Uniji što stvara ozbiljne socijalne poteškoće. Taj je udio prije krize bio veći od prosjeka EU-a te je s 14,3 % u 2007. porastao na 24,2 % u 2011. Niski intenzitet rada osobito je izražen u jednoroditeljskim kućanstvima s djecom. To je pridonijelo rastu rizika od siromaštva ili socijalne isključenosti djece u Irskoj te otežava problem nejednakog sudjelovanja žena na tržištu rada (67,2 % u 2013. u usporedbi s 83,4 % za muškarce). Stoga je pozornost preusmjerena na pristup uslugama skrbi za djecu te na njihovu cjenovnu dostupnost, što je velik problem za osobe koje traže zaposlenje i koje su na granici siromaštva. Na tržište rada utječu i zamke nezaposlenosti. Fiksna struktura naknada za nezaposlene u okviru sustava naknada (Jobseeker's Benefit) i sustava doplataka (Jobseeker's Allowance), vremenska neograničenost dodjele doplataka i gubitak dodatnih naknada (prije svega dodatka za stanovanje i zdravstvenih iskaznica) nakon zaposlenja podrazumijevaju relativno visoke stope zamjene u slučaju dugotrajno nezaposlenih osoba s niskim potencijalom prihoda i drugih kategorija radnika, što ovisi o obiteljskim okolnostima.

               (14)

               Kreditiranje MSP-ova i dalje je slabo, što je posljedica skromne potražnje za kreditima i ograničenja opskrbe, jer na MSP-ove i dalje utječe pretjerano razduživanje i slaba domaća potražnja, dok banke moraju ostvariti dodatan napredak u pronalasku održivih rješenja u pogledu portfelja loših kredita MSP-ova. Iz posljednje ankete koju je provela agencija Red C vidljivo je da je od 35 % MSP-ova koji su kredit zatražili u razdoblju od listopada 2013. do ožujka 2014. negativan odgovor dobilo njih 19 %. Krajem 2009. uspostavljen je Ured za reviziju kredita radi posredovanja u sporovima između zajmodavaca i MSP-ova kojima je odbijeno kreditiranje. Spomenuto je tijelo do sada ostvarilo pozitivan, ali poprilično ograničen utjecaj, djelomično i zbog relativno malog broja žalbi. Kada je riječ o ulaganjima, MSP-ovi se snažno oslanjaju na bankovno financiranje te su nebankovni izvori financiranja relativno nerazvijeni, iako se trenutačno ispituju pojedina alternativna rješenja, među kojima i kreditni fondovi. Međutim, s obzirom na sve snažniji oporavak i ponovno jačanje domaće potražnje, vjerojatno je da će se ograničenja opskrbe povećati osim ako se kreditni kanali na odgovarajući način poprave, što je ključno za perspektivu rasta. Kako bi se poboljšao pristup MSP-ova financiranju, uspostavljeni su posebni fondovi i programi kao što su program kreditnog jamstva, kreditni fond za mikropoduzeća i tri fonda za MSP-ove, ali su se poduzeća do sada njima koristila u ograničenoj mjeri.

               (15)

               Iako su u okviru nedavno dovršenog programa financijske pomoći provedene reforme bankarskog sektora, Irska se i dalje suočava s velikim izazovima. Oni su iscrpno analizirani u Komisijinu izvješću o detaljnom preispitivanju za Irsku za 2014. U lipnju 2013. loši krediti činili su gotovo 27 % ukupnih kredita koje su odobrile tri najveće domaće banke. Unatoč nedavnom razduživanju, zaduženost privatnog sektora i dalje je među najvećima u Uniji te se i dalje smatra rizikom za financijsku stabilnost i opterećenjem za gospodarstvo. Razduživanje kućanstava i MSP-ova nije dovršeno te je čišćenje bilanci MSP-ova i banaka ključno za ponovnu uspostavu kreditnih kanala. I dalje se bilježi pad bankovnog kreditiranja te se bankarski sektor i dalje suočava s problemom profitabilnosti, djelomično i zbog velikog broja indeksiranih hipotekarnih kredita s niskom kamatnom stopom (aktiva iz prethodnih razdoblja s niskim prinosom) u bankarskim bilancama.

               (16)

               Troškovi su izvršenja ugovora visoki. Odvjetničke naknade čine većinu tih troškova s 18,8 postotnih bodova, a visoki troškovi pravnih usluga utječu na troškovnu strukturu svih poduzeća, uključujući MSP-ove. Nadalje, za razliku od ostalih profesionalnih usluga, troškovi pravnih usluga nisu se smanjili od početka krize, djelomično i zbog nedostatnog tržišnog natjecanja. Nadležna tijela obvezala su se da će u okviru programa makroekonomske prilagodbe uvesti reforme u sektor pravnih usluga. U 2011. objavili su prijedlog zakona o uređenju pravnih usluga koji tek treba donijeti. Administrativni resursi pravosudnih i sudskih tijela namijenjeni aktivnom predsudskom upravljanju sporovima veoma su ograničeni, što možda pridonosi kašnjenju u izvršenju pravde i povećanju troškova. Nadalje, Irska ima znatne probleme u prikupljanju podataka o učinkovitosti pravosudnog sustava.

               (17)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu irske ekonomske politike. Donijela je procjenu nacionalnog programa reformi i programa stabilnosti. U obzir je uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Irskoj, već i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama EU-a s obzirom na potrebu jačanja cjelokupnoga gospodarskog upravljanja Unije pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim nacionalnim odlukama. Komisijine preporuke iz europskog semestra navedene su u preporukama 1. do 7. u nastavku.

               (18)

               Vijeće je u okviru ocjenjivanja preispitalo program stabilnosti, a njegovo je mišljenje (5) navedeno prije svega u preporukama 1. i 2. u nastavku.

               (19)

               U svjetlu izvješća Komisije o detaljnom preispitivanju i ove ocjene, Vijeće je preispitalo nacionalni program reformi i program stabilnosti. Njegove preporuke na temelju članka 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 3., 5. i 6. u nastavku.

               (20)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela i analizu ekonomske politike europodručja kao cjeline. Na temelju toga Vijeće je donijelo pojedine preporuke upućene državama članicama čija je valuta euro (6). Kao država čija je valuta euro, Irska bi trebala osigurati potpunu i pravovremenu provedbu tih preporuka,

         OVIME PREPORUČUJE Irskoj da u razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kako bi:

               1.

               u potpunosti provela proračun za 2014. te do 2015. osigurala održivo smanjenje prekomjernog deficita jačanjem proračunske strategije dodatnim strukturnim mjerama i ostvarenjem strukturne prilagodbe utvrđene u preporuci Vijeća u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita; nakon što smanji prekomjerni deficit, nastavila strukturnu prilagodbu u cilju ostvarenja srednjoročnog cilja od najmanje 0,5 % BDP-a godišnje, odnosno više u dobrim gospodarskim okolnostima, te po potrebi osigurala usklađenost s pravilom duga kako bi se visoki udio duga opće države počeo održivo smanjivati; povećala vjerodostojnost strategije fiskalne prilagodbe, učinkovito provela višegodišnje proračunsko planiranje i utvrdila opće proračunske mjere na kojima se temelje srednjoročni fiskalni ciljevi; osigurala obvezujuću prirodu gornje granice državne potrošnje, uključujući ograničavanjem zakonskog područja primjene diskrecijskih promjena; u cilju potpore fiskalnoj konsolidaciji uzela u obzir mogućnost povećanja prihoda proširenjem porezne osnovice; poboljšala doprinos rastu i ekološku primjerenost poreznog sustava,

               2.

               unaprijedila reformu sektora zdravstvene zaštite započetu u okviru strategije Future Health kako bi povećala troškovnu učinkovitost; provela dodatne mjere za smanjenje farmaceutskih troškova, među ostalim i učestalijim usklađivanjem cijena patentiranih lijekova, većom penetracijom na tržište generičkih lijekova i poboljšanom praksom propisivanja lijekova; provela reformu sustava financijskog upravljanja nadležnim nacionalnim zdravstvenim tijelom kako bi uskladila sustave svih pružatelja usluga i osigurala bolje upravljanje potraživanjima; uvela sustav osobnih identifikacijskih oznaka počevši najkasnije krajem prvog tromjesečja 2015.

               3.

               nastavila poboljšavati aktivne politike tržišta rada, s posebnim naglaskom na dugotrajno nezaposlene, niskokvalificirane te mlade osobe, u skladu s ciljevima jamstva za mlade; unaprijedila tekuću reformu sustava daljnjeg obrazovanja i izobrazbe (FET), programa potpore zapošljavanju i pripravničkih programa; ponudila više vrsta osposobljavanja na radnom mjestu; povećala i osigurala važnost programa daljnjeg obrazovanja i izobrazbe i pripravništva u skladu s potrebama tržišta rada; povećala razinu i kvalitetu usluga podrške u okviru uredâ za zapošljavanje Intreo; u području daljnjeg obrazovanja i izobrazbe uspostavila učinkovit sustav suradnje između uredâ Intreo i odborâ za obrazovanje i izobrazbu,

               4.

               riješila problem niskog intenziteta rada kućanstava i rizika od siromaštva djece progresivnim ukidanjem naknada i dodatnih doplataka u slučaju povratka na tržište rada; olakšala sudjelovanje žena na tržištu rada poboljšanjem pristupa cjenovno dostupnijim uslugama skrbi za djecu tijekom punog radnog vremena, prije svega za obitelji s niskim prihodima,

               5.

               unaprijedila politike za sektor malog i srednjeg poduzetništva uključujući inicijative za rješavanje dostupnosti bankovnog i nebankovnog financiranja i pitanja restrukturiranja duga, uz izbjegavanje rizika za javne financije i financijsku stabilnost; unaprijedila inicijative za poboljšanje pristupa MSP-ova bankovnim kreditima i nebankovnom financiranju; uvela sustav praćenja kreditiranja MSP-ova u bankarskom sektoru; istovremeno radila na osiguranju boljeg iskorištavanja dostupnih nebankovnih instrumenata kreditiranja, uključujući tri fonda za MSP-ove koje sufinanciraju nacionalni fond mirovinskih rezervi (National Pensions Reserve Fund), Microfinance Ireland i privremeni program kreditnih jamstava; poticala MSP-ove da se koriste tim i drugim nebankovnim programima financiranja; povećala vidljivost i kapacitete Ureda za revidiranje kredita u području posredovanja u sporovima između banaka i MSP-ova kojima je odbijeno kreditiranje,

               6.

               pratila uspješnost banaka u ostvarenju ciljeva restrukturiranja hipotekarnih dugova; za treće i četvrto tromjesečje 2014. najavila ambiciozne ciljeve kako bi glavne hipotekarne banke predložile i postigle dogovor o rješenjima za restrukturiranje hipotekarnih kredita čija otplata kasni više od 90 dana, u cilju znatnog rješavanja hipotekarnih dugova do kraja 2014; nastavila ocjenjivati održivost sklopljenih dogovora o restrukturiranju na temelju revizija i ciljanih pregleda na licu mjesta; utvrdila smjernice kako bi se osigurala trajnost rješenja; u cilju povećanja transparentnosti, redovito objavljivala podatke o portfeljima bankovnih kredita MSP-ova koji kasne s otplatom; utvrdila strategiju za rješavanje izloženosti problematičnih komercijalnih nekretnina; uspostavila središnji kreditni registar,

               7.

               smanjila troškove pravnih postupaka i usluga i potaknula tržišno natjecanje, među ostalim i donošenjem zakona o uređenju pravnih usluga do kraja 2014., uključujući njegovu odredbu kojom se dopušta osnivanje višedisciplinarne prakse, te mjerama za ukidanje založnog prava odvjetnika; pratila njegov učinak, među ostalim i na troškove pravnih usluga; poduzela provedbene mjere kako bi osigurala da regulatorno tijelo u području pravnih usluga započne s radom bez kašnjenja i izvršava svoje obveze u skladu sa zakonodavstvom, uključujući obveze koje se odnose na objavljivanje propisa ili smjernica za višedisciplinarne prakse i rješavanje žalbi; poboljšala sustave za prikupljanje podataka kako bi se povećalo praćenje i ocjenjivanje učinkovitosti sudskih postupka i utvrdilo probleme gdje je potrebna reforma.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. srpnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. C. PADOAN

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  Zadržana za 2014. Odlukom Vijeća 2014/322/EU od 6. svibnja 2014. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2014. godinu (SL L 165, 4.6.2014., str. 49.).

      (4)  Uredba (EU) br. 472/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o jačanju ekonomskog i proračunskog nadzora država članica u europodručju kojima prijete ozbiljne poteškoće s obzirom na financijsku stabilnost (SL L 140 , 27.5.2013., str. 1.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.

      (6)  Vidjeti stranicu 141 ovog Službenog lista.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2013. o nacionalnom programu reforme Rumunjske za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu konvergencije Rumunjske za razdoblje 2012.-2016.

text:
               30.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/67

      PREPORUKA VIJEĆA

   od 9. srpnja 2013.
   o nacionalnom programu reforme Rumunjske za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu konvergencije Rumunjske za razdoblje 2012.-2016.
   2013/C 217/17
   Ovaj tekst još nije preveden na hrvatski jezik i stoga se prvo objavljuje na engleskom jeziku. Objava na hrvatskom jeziku uslijedit će čim prijevod bude dostupan.
   THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
   Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 121(2) and 148(4) thereof,
   Having regard to Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 on the strengthening of the surveillance of budgetary positions and the surveillance and coordination of economic policies (1), and in particular Article 9(2) thereof,
   Having regard to the recommendation of the European Commission,
   Having regard to the conclusions of the European Council,
   Having regard to the opinion of the Employment Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic and Financial Committee,
   Having regard to the opinion of the Social Protection Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic Policy Committee,
   Whereas:

               (1)

               On 26 March 2010, the European Council agreed to the Commission’s proposal to launch a new strategy for jobs and growth, Europe 2020, based on enhanced coordination of economic policies, which focuses on the key areas where action is needed to boost Europe’s potential for sustainable growth and competitiveness.

               (2)

               On 13 July 2010, the Council adopted a recommendation on the broad guidelines for the economic policies of the Member States and the Union (2010 to 2014) and, on 21 October 2010, it adopted a decision on guidelines for the employment policies of the Member States (2), which together form the ‘integrated guidelines’. Member States were invited to take the integrated guidelines into account in their national economic and employment policies.

               (3)

               On 29 June 2012, the Member States’ Heads of State or Government decided on a Compact for Growth and Jobs, providing a coherent framework for action at national, EU and euro area levels using all possible levers, instruments and policies. They decided on action to be taken at the level of the Member States, in particular expressing full commitment to achieving the objectives of the Europe 2020 strategy and to implementing the country-specific recommendations.

               (4)

               On 10 July 2012, the Council adopted a recommendation (3) on Romania’s National Reform Programme for 2012 and delivered its opinion on Romania’s Convergence Programme for 2012-2015.

               (5)

               On 28 November 2012, the Commission adopted the Annual Growth Survey, marking the start of the 2013 European Semester of economic policy coordination. Also on 28 November 2012, the Commission, on the basis of Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (4), adopted the Alert Mechanism Report, in which Romania was not identified as one of the Member States for which an in-depth review would be carried out.

               (6)

               The European Parliament has been duly involved in the European Semester, in accordance with Regulation (EC) No 1466/97, and, on 7 February 2013, adopted a resolution on employment and social aspects in the Annual Growth Survey 2013 and a resolution on the contribution to the Annual Growth Survey 2013.

               (7)

               On 14 March 2012, the European Council endorsed the priorities for ensuring financial stability, fiscal consolidation and action to foster growth. It underscored the need to pursue differentiated, growth-friendly fiscal consolidation, to restore normal lending conditions to the economy, to promote growth and competitiveness, to tackle unemployment and the social consequences of the crisis, and to modernise public administration.

               (8)

               On 30 April 2013, Romania submitted its 2013 National Reform Programme and its Convergence Programme for the period 2012-2016. In order to take account of their interlinkages, the two Programmes have been assessed at the same time.

               (9)

               Based on the assessment of the Convergence Programme pursuant to Regulation (EC) No 1466/97, the Council is of the opinion that the macroeconomic scenario underpinning the budgetary projections in the Programme is plausible and in line with the assessment in the Commission services 2013 spring forecast. Due to its substantial consolidation efforts, and in line with the Council Recommendation, Romania reduced its general government deficit to below 3 % in 2012. The Convergence Programme aims at a medium-term budgetary objective (MTO) of -1 % of GDP (previously -0,7 % of GDP), which is in line with the requirements of the Stability and Growth Pact. The Programme outlines a budgetary strategy aimed at reaching the MTO by 2014 which, when recalculated by the Commission on the basis of the commonly agreed methodology, corresponds to reaching the MTO by 2015. The progress in structural terms towards the MTO is higher than 0,5 % of GDP in 2013 and stands at about 0,4 % in 2014. The expenditure benchmark of the Stability and Growth Pact over the Programme period was met. Adjustment is front-loaded in 2013, with revenue-enhancing measures including reductions in tax-deductible items, an improvement in the taxation of agriculture, the introduction of a windfall levy following the deregulation of gas prices and the introduction of a special tax on the transmission of electricity and gas. The main risks to the Convergence Programme relate to further possible financial corrections linked to the absorption of EU funds, or the financing from the national budget of priority projects, renewed accumulation of arrears, especially at local government level, and limited progress in the restructuring of state-owned enterprises. Romania’s public debt remains relatively low, at 37,8 % of GDP in 2012. It is expected to rise to 38,6 % in 2014 but will remain well below the 60% of GDP threshold over the Programme period.

               (10)

               Following a request by Romania on 17 February 2011, the Commission and the IMF negotiated a precautionary economic adjustment programme with the Romanian authorities. In the context of the Union’s precautionary assistance, Romania undertook to implement a comprehensive economic-policy programme with a particular focus on structural reform measures to improve the functioning of labour and product markets and increase the resilience and growth potential of the Romanian economy. In parallel, that programme has ensured that fiscal consolidation continues, that management and control of public finances improve, and that reforms are implemented in its external, monetary, financial stability, and financial market policies. In March 2013, Romania formally requested a three-month extension of the IMF programme. While the possibility to draw on funds under the EU programme expired at the end of March 2013, the final programme review will take place by the end of June 2013.

               (11)

               Romania’s fiscal position has been improving with the budget deficit decreasing below 3% in 2012 and a further fiscal consolidation expected for 2013. Low tax compliance represents a major challenge for Romania’s tax system, in particular in the areas of VAT and labour taxation. Environmental taxes are below the EU average. While Romania does not face a risk of fiscal stress in the short or medium-term, it is at medium risk in the long-term due to age-related expenditure. There are concerns as regards the sustainability and adequacy of the pension system due to the low ratio of employed contributors to people drawing pensions. Romania is now one of the two Member States that have not yet decided to equalise the pensionable age for women and men, and the employment rate of older workers (41,4 % in 2012) is substantially below the EU average. The Romanian Government has decided to continue the pension reform and associate the social partners in designing the reform and enhance its ownership.

               (12)

               The health sector in Romania features major inequities in terms of access to services provided and their quality. This is due, inter alia, to the inefficient use of resources and to poor management. Reforms to improve the efficiency of the healthcare sector have begun but continuous efforts are needed. The cost-effectiveness of the system could be increased by reducing the excessive use of hospital in-patient care and by strengthening primary care and referral systems.

               (13)

               Romania continued to have a low employment rate of 63,8 % in 2012 although a slight improvement was registered from 62,8 % in the year before. The country’s Europe 2020 target of 70 % by 2020 remains a challenge. Romanian labour productivity is still one of the lowest in the Union. The quality of public employment activation, job search and retraining services is still relatively low. Limited administrative capacity does not allow for the efficient delivery of active labour-market policies through quality personalised services, nor for the better integration of active and passive labour-market policies. Adult participation in lifelong learning remains stagnant at very low levels, which at 1,6 % in 2011, is significantly lower than the EU average of 8,9 %. The youth employment and activity rates were among the lowest in the Union in 2012, at 23,9 % and 30,9 % respectively, whereas the youth unemployment rate was high at 22,7 % in 2012. Romania’s share of young people who are neither in employment nor in education and training, which stood at 16,8 % in 2012, is high and increasing.

               (14)

               Poverty reduction continues to be a major challenge. In 2011, 40,3 % of the population were at risk of poverty and social exclusion, about two thirds more than the EU average of 24,2 %. Children are particularly affected (49,1 %). The impact of social transfers, excluding pensions, in reducing poverty remains significantly below the average efficiency of transfers in the Union, both for the population as a whole (23,7 % in Romania as against 37,5 % for the EU in 2011) and for children (22 % compared to 42,8 % for the Union). The low take-up, coverage and adequacy of social benefits remain a challenge for the efficiency of social benefits in reducing poverty. In the field of social assistance, several pieces of legislation were adopted in 2012 as follow-up to the reform of 2011. The adoption of the remaining legislation would be an important step towards completing the reform. However the link with activation measures could be further strengthened. The implementation of the National Roma Integration Strategy started in 2012, but the results are modest. Better coordination between different stakeholders is needed for an effective implementation of the strategy, including the allocation of financing.

               (15)

               The education law of 2011, a major reform that set a long-term agenda for upgrading the quality of education at all levels, is not yet fully operational. For a successful implementation of the education reform, the necessary financial and human resources will have to be devoted to building up administrative capacity and policy making. Romania faces a major challenge in raising the quality of its education and training system. Early school leaving is a significant challenge. At 17,4 % in 2012, the Romanian early school leaving rate is well above both the EU average of 13,5 % and the national target of 11,3 %. Problems persist especially in rural and remote areas and for the Roma. Romania also lacks an adequate data collection mechanism regarding early school leavers; a comprehensive strategy, to be adopted this year, should help in this regard. Access to quality affordable early childhood education and care remains problematic. Mismatches between skills and labour-market demand are characteristic of a large proportion of vocational and tertiary education programmes, with the poor level of vocational skills being a specific challenge. The high unemployment rate among tertiary graduates and the rate of over-qualification make a further alignment of tertiary education with the labour market a high priority. Positive but slow progress was registered in the transition from institutional to alternative care for children deprived of parental care, but further efforts are needed.

               (16)

               Poor administrative capacity is a core concern for Romania. Public administration is characterised by an inconsistent legal framework, frequent recourse to emergency ordinances, low levels of inter-ministerial cooperation and excessive bureaucracy. It is also undermined by a lack of skills, a lack of transparency in staff recruitment and high management turnover rates. Poor administrative capacity contributes to low absorption of EU funds. The end-2012 absorption target agreed under the EU Financial Assistance Programme was missed by a wide margin. Cumulative absorption by the end of 2012 stood at EUR 5,53 billion or 20,2 % of the total available structural, cohesion and agricultural funds. This was EUR 2,47 billion short of the Programme’s end-2012 target of EUR 8 billion. The absorption rate of structural and cohesion funds improved from 7,5 % at the end of April 2012 to 15,2 % at the end of May 2013.To further improve absorption and reduce the risk of de-commitment in 2013, the Romanian authorities have to focus, inter alia, on measures that would make the EU funds’ managing and control systems more efficient and that would strengthen the administrative capacity of the public procurement system.

               (17)

               Romania faces a number of challenges in economic competitiveness with productivity in industry and services remaining low. Major challenges are a weak business environment and low support for research and development (R&D). Improvements to the business environment should be integrated into a wider, coherent e-government strategy to promote an administrative culture of transparency and legal certainty and provide for better public online services. Romania should also undertake efforts to ease access to finance and to reduce the administrative burden on small and medium-sized enterprises (SMEs). R&D intensity is extremely low, at 0,48 % in 2011, and the efficiency and effectiveness of investment need to be substantially improved. Investors in R&D need to prioritise activities that have the potential to attract private investment. Romania should also strengthen the intellectual property rights framework with a view to increasing the commercialisation of research results.

               (18)

               Romania has a low degree of competition and efficiency in the energy and transport industries. Inefficiency and lack of transparency in the governance of state-owned enterprises in these sectors represent a major challenge. Increasing energy efficiency in buildings, district heating, industry and transport is a further key challenge. Romania is the third most energy-intensive economy in the Union whose energy intensity is 2,5 times higher than the EU average. It is also the third most carbon-intensive economy in the Union. Residential buildings in Romania use eight times more energy than the EU-15 average due to an inefficient district heating system and the fact that buildings are not insulated appropriately. The integration of Romania’s electricity and gas markets in the EU markets remains incomplete and cross-border connections for gas still have to be implemented.

               (19)

               In the context of the European Semester, the Commission has carried out a comprehensive analysis of Romania’s economic policy. It has assessed the National Reform Programme and Convergence Programme. It has taken into account not only their relevance for sustainable fiscal and socioeconomic policy in Romania but also their compliance with EU rules and guidance, given the need to reinforce the overall economic governance of the Union by providing EU level input into future national decisions. Its recommendations under the European Semester are reflected in recommendations (1) to (8) below.

               (20)

               In the light of this assessment, the Council has examined the Convergence Programme, and its opinion (5) is reflected in particular in recommendation (1) below,

         HEREBY RECOMMENDS that Romania take action within the period 2013-2014 to:

               1.

               Complete the EU/IMF financial assistance programme.

               2.

               Ensure growth-friendly fiscal consolidation and implement the budgetary strategy for the year 2013 and beyond as envisaged, thus ensuring achieving the MTO by 2015. Improve tax collection by implementing a comprehensive tax compliance strategy and fight undeclared work. In parallel, explore ways to increase reliance on environmental taxes. Continue the pension reform started in 2010 by equalising the pensionable age for men and women and by promoting the employability of older workers.

               3.

               Pursue health sector reforms to increase its efficiency, quality and accessibility, in particular for disadvantaged people and remote and isolated communities. Reduce the excessive use of hospital care, including by strengthening outpatient care.

               4.

               Improve labour-market participation, as well as employability and productivity of the labour force, by reviewing and strengthening active labour-market policies, providing training and individualised services, and promoting lifelong learning. Enhance the capacity of the National Employment Agency to increase the quality and coverage of its services. In order to fight youth unemployment, implement rapidly the National Plan for Youth Employment, including for example through a Youth Guarantee. To alleviate poverty, improve the effectiveness and efficiency of social transfers with a particular focus on children. Complete the social assistance reform by adopting the relevant legislation and strengthening its link with activation measures. Ensure concrete delivery of the National Roma Integration Strategy.

               5.

               Speed up the education reform including the building up of administrative capacity at both central and local levels and evaluate the impact of the reforms. Step up reforms in vocational education and training. Further align tertiary education with the needs of the labour market and improve access for disadvantaged people. Implement a national strategy on early school leaving focusing on better access to quality early childhood education, including for Roma children. Speed up the transition from institutional to alternative care for children deprived of parental care.

               6.

               Strengthen governance and the quality of institutions and public administration, in particular by improving the capacity for strategic and budgetary planning, by increasing the professionalism of the public service through improved human resource management and by strengthening the mechanisms for coordination between the different levels of government. Significantly improve the quality of regulations through the use of impact assessments, and systematic evaluations. Step up efforts to accelerate the absorption of EU funds in particular by strengthening management and control systems and improving public procurement.

               7.

               Improve and simplify the business environment in particular through reducing administrative burdens on SMEs and implementing a coherent e-government strategy. Ease and diversify access to finance for SMEs. Ensure closer links between research, innovation and industry, in particular by prioritising research and development activities that have the potential to attract private investment. Step up efforts to improve the quality, independence and efficiency of the judicial system in resolving cases, and fight corruption more effectively.

               8.

               Promote competition and efficiency in network industries by ensuring the independence and capacity of national regulatory authorities, and by continuing the corporate governance reform of state-owned enterprises in the energy and transport sectors. Adopt a comprehensive long-term transport plan and improve broadband infrastructure. Continue to remove regulated gas and electricity prices and improve energy efficiency. Improve the cross-border integration of energy networks and speed up implementation of the gas interconnection projects.

      Done at Brussels, 9 July 2013.

            For the Council

            The President

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OJ L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Maintained for 2013 by Council Decision 2013/208/EU of 22 April 2013 on guidelines for the employment policies of the Member States (OJ L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (3)  OJ C 219, 24.7.2012, p. 72.

      (4)  OJ L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  Under Article 9(2) of Regulation (EC) No 1466/97.