title: Preporuka Komisije (EU) 2020/648 оd 13. svibnja 2020. o vaučerima koji se nude turistima i putnicima kao alternativa povratu novca za otkazane paket aranžmane i usluge prijevoza u kontekstu pandemije bolesti COVID-19

text:
               14.5.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 151/10

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2020/648
      оd 13. svibnja 2020.
      o vaučerima koji se nude turistima i putnicima kao alternativa povratu novca za otkazane paket aranžmane i usluge prijevoza u kontekstu pandemije bolesti COVID-19
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  Svjetska zdravstvena organizacija proglasila je 30. siječnja 2020. izvanredno stanje javnog zdravlja od međunarodnog značaja zbog bolesti COVID-19, a 11. ožujka 2020. pandemiju te bolesti (1). Ta situacija od 1. ožujka 2020. negativno utječe na međunarodna i domaća poslovna i turistička putovanja u Europi i ostatku svijeta.

                  (2)

                  Zbog pandemije bolesti COVID-19 uvedene su nacionalne zabrane putovanja i upozorenja ili ograničenja na granicama. To je dovelo do velikog broja otkazivanja i nemogućnosti putovanja za brojne građane. Putovanja u Europi i mnogim drugim dijelovima svijeta gotovo su posve obustavljena kao posljedica trenutačnih dosad nezabilježenih globalnih ograničenja putovanja (2). To ima ozbiljne posljedice za prijevoznike, organizatore paket aranžmana („organizatori”) i pružatelje ostalih turističkih usluga u sklopu paket aranžmana.

                  (3)

                  Istovremeno su brojni turisti i putnici pogođeni gospodarskim posljedicama krize, a zbog ograničavanja gospodarskih aktivnosti smanjen im je prihod, što utječe na izglede za budućnost poslodavaca i zaposlenika (3).

                  (4)

                  U sektorima turizma i putovanja u Uniji bilježi se smanjenje rezervacija od 60 % do 90 % u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Zahtjevi putnika za povrat novca zbog otkazivanja uvelike premašuju nove rezervacije. Prema preliminarnim procjenama Europske udruge putničkih agencija i organizatora putovanja (ECTAA), pandemija bolesti COVID-19 mogla bi uzrokovati gubitak od 30 milijardi EUR (smanjenje od 60 %) u prvom tromjesečju 2020. te 46 milijardi EUR (smanjenje od 90 %) u drugom tromjesečju u usporedbi s očekivanim prometom na temelju podataka iz prethodnih godina.

                  (5)

                  U svim vrstama prijevoza prijevoznici doživljavaju velik pad poslovanja, a njihove su poslovne aktivnosti gotovo sasvim obustavljene. Pandemija bolesti COVID-19 dovela je do smanjenja njihova novčanog toka (4).

                  (6)

                  Uvjeti i kriteriji za ukidanje mjera protiv širenja zaraze uvelike ovise o podacima koji neprestano pristižu, među ostalim i o epidemiološkim podacima. Iz toga proizlazi da još nije dostupan jasan vremenski okvir za ukidanje mjera ograničenja kretanja (5) koje bi omogućilo da se usluge prijevoza i turizma u cijelosti nastave.

                  (7)

                  Uredbama (EZ) br. 261/2004 (6), (EZ) br. 1371/2007 (7), (EU) br. 1177/2010 (8) i (EU) br. 181/2011 (9) Europskog parlamenta i Vijeća („uredbe Unije o pravima putnika”) uređuju se prava putnika u slučaju otkazivanja. Ako prijevoznik otkaže putovanje, putnici mogu birati između dvije mogućnosti koje im nudi prijevoznik, povrata novca (povrata cijene karte) ili preusmjeravanja (10). Budući da je u sadašnjim okolnostima preusmjeravanje praktički neizvedivo, stvarni je odabir uglavnom između različitih mogućnosti povrata novca.

                  (8)

                  Povrat pune cijene karte dospijeva u roku od 7 dana od zahtjeva putnika u zračnom prijevozu, pomorskom prijevozu i prijevozu unutarnjim plovnim putovima, 14 dana od davanja ponude ili primitka zahtjeva u autobusnom prijevozu te mjesec dana od podnošenja zahtjeva u željezničkom prijevozu. Prema zakonodavstvu Unije povrat se može izvršiti u novcu ili u obliku vaučera. Međutim, povrat novca vaučerom moguć je samo uz suglasnost putnika (11).

                  (9)

                  U Direktivi (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća (12) („Direktiva o putovanjima u paket aranžmanima”) propisano je da, ako se putovanje u paket aranžmanu otkaže zbog „izvanrednih okolnosti koje se nisu mogle izbjeći”, putnici imaju pravo na puni povrat svih plaćanja izvršenih za paket aranžman, bez nepotrebnog odgađanja i u svakom slučaju najkasnije u roku od 14 dana nakon raskidanja ugovora. U tom kontekstu organizator putniku može ponuditi povrat novca u obliku vaučera. Međutim, ta mogućnost putnicima ne uskraćuje pravo na povrat u novcu.

                  (10)

                  Slično tome, ako se predlažu izmjene ugovora o putovanju u paket aranžmanu (primjerice odgoda) ili zamjenski paket aranžman (13), i ako zbog tih izmjena ili zamjenskog paket aranžmana putnik prihvati paket niže kvalitete ili cijene (14) ili raskine ugovor (15), organizator mu može ponuditi vaučer pod uvjetom da se putniku ne uskrati pravo na povrat novca.

                  (11)

                  Komisija je 18. ožujka 2020. donijela Smjernice za tumačenje uredbi EU-a o pravima putnika u kontekstu razvoja situacije s COVID-om 19 (16). Komisija je podsjetila da putnici mogu birati između povrata u gotovini i povrata u obliku vaučera.

                  (12)

                  Neformalne smjernice o primjeni Direktive o putovanjima u paket aranžmanima u kontekstu pandemije bolesti COVID-19 objavljene su 19. ožujka 2020. na internetskim stranicama Komisije (17) i u njima se potvrđuje pravo putnika na potpuni povrat novca, no navodi se i da putnik može prihvatiti vaučer.

                  (13)

                  Brojna otkazivanja zbog pandemije bolesti COVID-19 dovela su do neodrživog stanja novčanog toka i prihoda u sektorima prijevoza i putovanja. Probleme organizatora s likvidnošću dodatno otežava činjenica da moraju putnicima nadoknaditi punu cijenu paketa, a da sami ne dobivaju uvijek pravovremeno povrat za unaprijed plaćene usluge koje su dio paketa. To može dovesti do nepravedne raspodjele tereta među subjektima u sektoru putovanja.

                  (14)

                  Ako organizatori ili prijevoznici postanu nesolventni, postoji opasnost da mnogi turisti i putnici ne dobiju nikakav povrat novca jer njihova potraživanja od organizatora i prijevoznika nisu zaštićena. Isti problem može nastati i među poslovnim subjektima, ako organizatori dobiju od prijevoznika vaučer kao povrat za unaprijed plaćene usluge, a potonji kasnije postanu nesolventni.

                  (15)

                  Kad bi se postiglo da vaučeri, kao alternativa povratu u novcu, postanu atraktivniji, vjerojatno je da bi ih turisti i putnici više prihvaćali. To bi pomoglo u ublažavanju problema prijevoznika i organizatora s likvidnošću te bi u konačnici bolje zaštitilo interese turista i putnika.

                  (16)

                  Da bi se to postiglo, vaučeri bi trebali biti zaštićeni od nesolventnosti prijevoznika ili organizatora. Tu bi zaštitu mogao pružiti privatni ili javni sektor, a trebala bi biti dovoljno djelotvorna i snažna. Zaštita bi se trebala primjenjivati barem na vaučere s obilježjima iz ove Preporuke.

                  (17)

                  Najvažnija od tih obilježja su minimalno razdoblje valjanosti, razdoblje nakon kojeg, ako se radi o vaučerima čije je razdoblje valjanosti dulje od minimalnog, turisti ili putnici imaju pravo na povrat novca ako to žele te uvjeti povrata novca za vaučere koji nisu iskorišteni. Obilježja bi se trebala odnositi i na raspon usluga za koji se vaučer može iskoristiti, na razdoblje u kojem se vaučer mora iskoristiti i na mogućnost njegova prenošenja na druge osobe. Mogu se razmotriti i dodatna obilježja kako bi se vaučeri učinili još atraktivnijima.

                  (18)

                  Izdavanje vaučera paralelno s povratom zaduženja po kreditnoj kartici moglo bi dovesti do nekog oblika dvostrukog povrata. Stoga bi, kad turist ili putnik odabere vaučer, prijevoznik trebao prenijeti tu informaciju organizatoru, putničkoj agenciji ili drugom posredniku.

                  (19)

                  Kako bi vaučeri postali atraktivniji putnicima i turistima, države članice mogu razmotriti uvođenje programa za potporu subjektima u sektorima putovanja i prijevoza u skladu s pravilima Unije o državnim potporama. Primjerice, mogle bi uspostaviti namjenske programe jamstava za vaučere koji se izravno temelje na članku 107. stavku 3. točki (b) Ugovora. Osim toga, države članice mogle bi poduprijeti subjekte u sektorima putovanja i prijevoza tako da im odobre de minimis potpore u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 1407/2013 (18).

                  (20)

                  U svrhu osiguravanja da će zahtjevi za povrat novca zbog pandemije bolesti COVID-19 podmiriti države članice koje pružaju potporu subjektima u sektorima putovanja i prijevoza trebale bi se pobrinuti da se ti programi primjenjuju na sve putnike ili turiste obuhvaćene Direktivom o putovanjima u paket aranžmanima ili relevantnim uredbama Unije o pravima putnika bez obzira o kojem se pružatelju usluga radi.

                  (21)

                  Kad je riječ o eventualnim dodatnim potrebama subjekata u sektorima putovanja i prijevoza za likvidnošću, Komisija je 19. ožujka 2020. donijela Privremeni okvir za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji COVID-a 19 (19) na temelju članka 107. stavka 3. točke (b) Ugovora kako bi ublažila ozbiljan poremećaj gospodarstva u državama članicama. Taj je privremeni okvir u dva navrata izmijenjen kako bi obuhvatio dodatne mjere potpore, i to 3. travnja (20) i 8. svibnja 2020. (21)

                  (22)

                  Privremeni okvir u načelu se primjenjuje na sve sektore i poduzeća uključujući poduzeća u sektorima prijevoza i putovanja te se u njemu uzima u obzir da su ti sektori među najpogođenijima. Njegov je cilj ublažiti manjak likvidnosti poduzeća tako da im se omoguće, primjerice, izravna bespovratna sredstva, porezne olakšice, državna jamstva za zajmove i subvencionirano financiranje zajmovima javnog sektora. Kako bi se brzo odgovorilo na hitne potrebe za likvidnošću malih i srednjih poduzeća, države članice mogu im odobriti, do nominalne vrijednosti od 800 000 EUR po trgovačkom društvu, zajmove s nultom kamatnom stopom i jamstva za zajmove kojima se pokriva 100 % rizika, ili im mogu osigurati vlasnički kapital. Uz to, Privremenim okvirom omogućuje se i pomoć za pokrivanje potreba za likvidnošću u iznosu većem od 800 000 EUR po trgovačkom društvu u obliku jamstava i subvencija kamatnih stopa, podložno, među ostalim, uvjetima određivanja minimalne cijene. U tom kontekstu države članice mogu odlučiti pružiti potporu subjektima u sektorima prijevoza i putovanja kako bi se zajamčilo podmirivanje zahtjeva za povrat u kontekstu pandemije bolesti COVID-19 i na taj način osigurala zaštita prava putnika i potrošača te jednako postupanje prema putnicima i turistima.

                  (23)

                  Komisija će pritom uzeti u obzir odluke o dodjeli potpore zrakoplovnom sektoru koje su države članice već donijele kako bi osigurala da dodatna potpora istim korisnicima ne dovede do prekomjernosti potpora s obzirom na potrebu za očuvanjem jednakih uvjeta na unutarnjem tržištu.

                  (24)

                  Države članice također mogu odlučiti da nakon stečaja prijevoznika ili organizatora isplate potraživanja putnika i turista za povrat novca. Isplaćivanje takvih potraživanja bilo bi samo u korist putnika i turista, a ne i u korist poduzeća. Time ono ne bi predstavljalo državnu potporu i stoga ga države članice mogu provesti bez prethodnog odobrenja Komisije.

                  (25)

                  Komisija je spremna pružiti pomoć i savjete državama članicama pri osmišljavanju tih mjera kad je riječ o politici državnih potpora.

                  (26)

                  Države članice i subjekte trebalo bi potaknuti da razmotre upotrebu programa Unije za potporu aktivnosti poduzeća i njihovih potreba za likvidnošću.

                  (27)

                  Kako bi se maksimalno povećali učinci ove Preporuke, sve bi zainteresirane strane trebalo o njoj obavijestiti i poticati na njezinu provedbu,

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

         PREDMET

                  1.

                  Ova se Preporuka odnosi na vaučere koje prijevoznici ili organizatori mogu ponuditi putnicima ili turistima kao alternativu povratu u novcu, pod uvjetom da to putnici ili turisti dobrovoljno prihvate, u sljedećim okolnostima:

                              (a)

                              u slučaju otkazivanja od strane prijevoznika ili organizatora do kojeg je došlo od 1. ožujka 2020. zbog razloga povezanih s pandemijom bolesti COVID-19, u kontekstu sljedećih odredaba:

                                          (1)

                                          članka 8. stavka 1. točke (a) u vezi s člankom 7. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004;

                                          (2)

                                          članka 16. točke (a) u vezi s člankom 17. stavcima 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 1371/2007;

                                          (3)

                                          članka 19. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 1177/2010;

                                          (4)

                                          članka 18. stavka 1. točke (b) Uredbe (EU) br. 181/2011;

                                          (5)

                                          članka 12. stavaka 3. i 4. Direktive (EU) 2015/2302;

                              (b)

                              u slučaju izmjena ili otkazivanja ugovora do kojih je došlo od 1. ožujka 2020. zbog razloga povezanih s pandemijom bolesti COVID-19, u kontekstu članka 11. stavaka 4. i 5. Direktive (EU) 2015/2302.

         ZAŠTITA OD NESOLVENTNOSTI

                  2.

                  Kako bi vaučeri postali atraktivna i pouzdana alternativa novčanom povratu troškova, barem vaučeri s obilježjima opisanima u točkama od 3. do 12. trebali bi biti dovoljno djelotvorno i snažno zaštićeni od nesolventnosti prijevoznika ili organizatora.

         PREPORUČENA OBILJEŽJA VAUČERA

                  3.

                  Vaučeri bi trebali imati razdoblje valjanosti od najmanje 12 mjeseci.
                  Podložno točki 5., prijevoznici i organizatori trebali bi automatski nadoknaditi iznos predmetnog vaučera turistu ili putniku najkasnije 14 dana nakon isteka njegova razdoblja valjanosti ako vaučer nije iskorišten. To se odnosi i na povrat preostalog iznosa predmetnog vaučera u slučaju da je on djelomično iskorišten.

                  4.

                  Ako je razdoblje valjanosti vaučera dulje od 12 mjeseci, turisti i putnici trebali bi imati pravo zatražiti povrat novca u roku od 12 mjeseci nakon izdavanja predmetnog vaučera. To bi pravo trebali zadržati i u svakom trenutku nakon toga podložno primjenjivim zakonskim odredbama o vremenskom ograničenju.
                  Prijevoznici i organizatori mogli bi razmotriti da se za vaučere može izvršiti povrat novca i prije isteka 12 mjeseci od izdavanja predmetnog vaučera ako to putnik ili turist zatraži.

                  5.

                  Putnici i turisti trebali bi moći koristiti vaučere za plaćanje svih novih rezervacija izvršenih prije datuma isteka valjanosti vaučera čak i ako se plaćanje ili usluga izvrši nakon tog datuma.

                  6.

                  Putnici i turisti trebali bi moći koristiti vaučere za plaćanje svih usluga prijevoza ili putovanja u paket aranžmanima koje nudi prijevoznik ili organizator (22).

                  7.

                  Ovisno o raspoloživosti i neovisno o eventualnoj razlici u cijeni,

                              —

                              prijevoznici bi se trebali pobrinuti da vaučeri putnicima omogućuju da putuju na istoj relaciji i u istim uvjetima kao što je navedeno u izvornoj rezervaciji;

                              —

                              organizatori bi se trebali pobrinuti da vaučeri putnicima omoguće rezervaciju ugovora o putovanju u paket aranžmanu s istom vrstom usluga ili jednakovrijedne kvalitete kao otkazani paket aranžman.

                  8.

                  Prijevoznici i organizatori trebali bi razmotriti da se vaučeri mogu iskoristiti i za rezervacije kod drugih subjekata koji su dio iste skupine poduzeća.

                  9.

                  Ako je otkazana usluga prijevoza ili putovanje u paket aranžmanu rezervirano preko putničke agencije ili drugog posrednika, prijevoznici i organizatori trebali bi dopustiti da se vaučeri koriste i za nove rezervacije kod iste putničke agencije ili drugog posrednika.

                  10.

                  Vaučeri za usluge prijevoza trebali bi se moći prenijeti na drugog putnika bez dodatnih troškova. Vaučeri za putovanja u paket aranžmanu također bi se trebali moći prenijeti na drugog putnika bez ikakvih dodatnih troškova ako pružatelji usluga koje su dio paketa pristanu na prijenos bez ikakvih dodatnih troškova.

                  11.

                  Kako bi vaučeri postali atraktivniji, organizatori i prijevoznici mogli bi razmotriti izdavanje vaučera veće vrijednosti od iznosa eventualnih plaćanja izvršenih za prvotno rezervirano putovanje u paket aranžmanu ili prijevoznu uslugu, primjerice dodavanjem paušalnog iznosa ili dodatnih elemenata usluge.

                  12.

                  Na vaučerima bi trebalo biti navedeno njihovo razdoblje valjanosti i sva prava koja su s njima povezana. Trebali bi se izdavati na trajnom nosaču podataka (23), primjerice u e-poruci ili na papiru.

         SURADNJA MEĐU DIONICIMA

                  13.

                  Ako je putnik uslugu prijevoza rezervirao preko putničke agencije ili drugog posrednika, ili ako je usluga prijevoza bila dio putovanja u paket aranžmanu, prijevoznik bi trebao obavijestiti putničku agenciju, posrednika ili organizatora ako putnik ili turist odabere vaučer.

                  14.

                  Različiti gospodarski subjekti u vrijednosnom lancu prijevoza i putovanja trebali bi surađivati u dobroj vjeri i težiti pravednoj raspodjeli tereta nastalog zbog pandemije bolesti COVID-19.

         MJERE POTPORE

         Državne potpore

                  15.

                  Države članice mogu odlučiti uvesti posebne programe za potporu subjektima u sektorima putovanja i prijevoza kako bi osigurale podmirivanje zahtjeva za povrat troškova uzrokovanih pandemijom bolesti COVID-19 te mogu odlučiti o vremenskom okviru i vrsti mjera koje žele uvesti. Prilikom osmišljavanja takvih programa države članice trebale bi osigurati da su oni u korist svih putnika ili turista, neovisno o njihovu pružatelju usluga.

                  16.

                  Kako bi se ograničile negativne posljedice pandemije bolesti COVID-19 za putnike i turiste, države članice trebale bi aktivno razmotriti uspostavu programa jamstava za vaučere kako bi se osigurao povrat novca putnicima i turistima u slučaju nesolventnosti izdavatelja vaučera.
                  U mjeri u kojoj se takvim programima jamstava smanjuje financijski rizik za putnike ili turiste koji prihvate vaučere i povećava vjerojatnost da će se odlučiti za takve vaučere umjesto za povrat novca, čime se poboljšava likvidnost gospodarskih subjekata, tim se mjerama predmetnim subjektima pruža prednost u obliku potpore likvidnosti i stoga te mjere predstavljaju državnu potporu.
                  Te mjere ne bi bile obuhvaćene područjem primjene Privremenog okvira, ali države članice mogu o njima izravno obavijestiti Komisiju na temelju članka 107. stavka 3. točke (b) Ugovora i one mogu podlijegati pojedinačnoj procjeni. U toj procjeni Komisija bi prihvatila da jamstvo države pokriva 100 % vrijednosti vaučera kako bi se osigurala potpuna zaštita svih putnika i turista, uzimajući pritom u obzir druge relevantne odredbe odjeljka 3.2. Privremenog okvira (24) radi osiguravanja razmjernosti potpore.

                  17.

                  Ako je subjektima u sektorima putovanja i prijevoza potrebna opća potpora za likvidnost, države članice mogu također odlučiti uspostaviti programe kako bi im se pružila takva potpora. Ako se takva potpora ne dodjeljuje prema tržišnim uvjetima, može uključivati državnu potporu i o njoj bi trebalo obavijestiti Komisiju.
                  Privremenim okvirom pružaju se temelji za spojivost takve potpore za likvidnost, čime se subjektima u sektorima putovanja i prijevoza među ostalim omogućuje primanje takve potpore u obliku javnih jamstava ili subvencioniranih zajmova kako bi se pokrile njihove konkretne potrebe za likvidnošću za razdoblje od 18 mjeseci za MSP-ove i od 12 mjeseci za velika poduzeća, uz odgovarajuće obrazloženje (25).

                  18.

                  Države članice mogu odlučiti da nakon stečaja prijevoznika ili organizatora podmire potraživanja putnika i turista za povrat novca.
                  U mjeri u kojoj se povrat izvršava nakon postupka likvidacije i stoga nije potpora likvidnosti za subjekte u sektorima prijevoza ili putovanja – koji više ne bi obavljali gospodarsku djelatnost – već je samo u korist putnicima ili turistima, takav povrat ne uključuje državnu potporu. Stoga države članice mogu provoditi takve programe bez prethodnog odobrenja Komisije.

         Potpora za MSP-ove u okviru Europskog investicijskog fonda

                  19.

                  Komisija preporučuje da države članice potiču financijske posrednike da razmotre upotrebu potpore za krizu uzrokovanu bolešću COVID-19 u okviru instrumenta kreditnog jamstva COSME, koji su pokrenuli Europski investicijski fond i Europska komisija, te drugih sličnih programa koje je pokrenula Grupa Europske investicijske banke. U sklopu tih programa mogu se upotrebljavati namjenske linije za likvidnost i obrtni kapital kako bi se odgovorilo na potrebe za likvidnošću MSP-ova i poduzeća srednje tržišne kapitalizacije nastale zbog pandemije bolesti COVID-19, što uključuje i povrat novca za otkazane karte.

         Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus

                  20.

                  Komisija preporučuje da države članice razmotre korištenje potpore za obrtni kapital za mala i srednja poduzeća u sektorima putovanja i prijevoza u kontekstu dodatne fleksibilnosti koju u okviru kohezijske politike Unije omogućuje Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus. U tom se slučaju obrtni kapital za MSP-ove može iskoristiti kako bi se odgovorilo na potrebe tih poduzeća za likvidnošću nastale zbog pandemije bolesti COVID-19, što uključuje i troškove povezane s otkazivanjima.

         PROMICANJE PROVEDBE OVE PREPORUKE

                  21.

                  Organizacije za zaštitu potrošača i putnika na razini Unije i na nacionalnoj razini trebale bi poticati putnike i turiste da umjesto povrata novca prihvaćaju vaučere koji imaju obilježja i zaštitu od insolventnosti opisane u ovoj Preporuci.

                  22.

                  Poslovne organizacije i organizacije za zaštitu potrošača i putnika na razini Unije i nacionalnoj razini te tijela država članica, uključujući njihova nacionalna provedbena tijela, trebali bi sudjelovati u informiranju svih uključenih strana o ovoj Preporuci i surađivati u njezinoj provedbi.

         Sastavljeno u Bruxellesu 13. svibnja 2020.

               Za Komisiju

            Adina VĂLEAN

               Članica Komisije

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Prema Svjetskoj turističkoj organizaciji (UNWTO), u 96 % globalnih destinacija na snazi su ograničenja putovanja (vidjeti dokument UNWTO-a COVID-19 related travel restrictions – a global review for tourism („Ograničenja putovanja povezana s bolešću COVID-19 – pregled globalnog stanja u turizmu”), prvo izvješće od 16. travnja 2020.).

         (3)  U travnju 2020. pokazatelj gospodarskog raspoloženja (ESI) smanjio se na 67,0 za europodručje i 65,8 za Uniju, što je najveći dosad zabilježen mjesečni pad (od 1985.). Pokazatelj očekivanja zapošljavanja (EEI) pao je u travnju 2020. na najnižu zabilježenu razinu (63,7 za europodručje i 63,3 za Uniju). Vidjeti https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  Na primjer: za zračni prijevoz približno –90 % u odnosu na prethodnu godinu (izvor: Eurocontrol); za željeznički putnički prijevoz na velike udaljenosti –85 %, za regionalni željeznički putnički prijevoz (uključujući prigradski) –80 %, a međunarodni željeznički putnički prijevoz je gotovo prekinut (izvor: CER); za brodove za kružna putovanja i putničke brodove više od –90 % sredinom travnja u odnosu na prethodnu godinu (izvor: EMSA).

         (5)  Vidjeti Zajednički europski plan za ukidanje mjera ograničavanja širenja bolesti COVID-19 od 15. travnja 2020., https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_hr

         (6)  Uredba (EZ) br. 261/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (SL L 46, 17.2.2004., str. 1.).

         (7)  Uredba (EZ) br. 1371/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o pravima i obvezama putnika u željezničkom prometu (SL L 315, 3.12.2007., str. 14.).

         (8)  Uredba (EU) br. 1177/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o pravima putnika kada putuju morem ili unutarnjim plovnim putovima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 (SL L 334, 17.12.2010., str. 1.).

         (9)  Uredba (EU) br. 181/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o pravima putnika u autobusnom prijevozu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 (SL L 55, 28.2.2011., str. 1.).

         (10)  Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004; članak 16. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 1371/2007; članak 18. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 1177/2010; članak 19. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 181/2011.

         (11)  Članak 7. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 261/2004; članak 16. stavak 1. točka (a) Uredbe (EZ) br. 1371/2007; članak 18. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 1177/2010; članak 19. stavak 1. točka (b) Uredbe (EU) br. 181/2011.

         (12)  Direktiva (EU) 2015/2302 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2015. o putovanjima u paket aranžmanima i povezanim putnim aranžmanima, o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2011/83/EU te o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/314/EEZ (SL L 326, 11.12.2015., str. 1.).

         (13)  Vidjeti članak 11. Direktive o putovanjima u paket aranžmanima.

         (14)  Vidjeti članak 11. stavak 4. Direktive o putovanjima u paket aranžmanima.

         (15)  Vidjeti članak 11. stavak 5. Direktive o putovanjima u paket aranžmanima.

         (16)  SL C 89I, 18.3.2020., str. 1.

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf, objavljeno na internetskim stranicama Komisije o odgovoru na pandemiju koronavirusa https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_en

         (18)  Uredba Komisije (EU) br. 1407/2013 od 18. prosinca 2013. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore (SL L 352, 24.12.2013., str. 1.).

         (19)  Komunikacija Komisije – Privremeni okvir za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji COVID-a 19 (SL C 91I, 20.3.2020., str. 1.).

         (20)  Komunikacija Komisije – Izmjena privremenog okvira za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji COVID-a 19 (SL C 112I, 4.4.2020., str. 1.).

         (21)  Komunikacija Komisije – Izmjena privremenog okvira za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji COVID-a 19 (SL C 164, 13.5.2020., str. 3.).

         (22)  Podsjeća se da se u svakom slučaju primjenjuju prava koja su obvezna prema članku 16. točki (a) u vezi s člankom 17. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1371/2007 i člankom 18. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1177/2010.

         (23)  „Trajni nosač podataka” definira se u članku 3. stavku 11. Direktive o putovanjima u paket aranžmanima kao „svako sredstvo koje putniku ili trgovcu omogućuje pohranu informacija koje su mu osobno upućene i kojima može naknadno pristupati tijekom određenog vremena u svrhe za koje su te informacije namijenjene i koje omogućuje nepromijenjenu reprodukciju pohranjenih informacija”.

         (24)  U odjeljku 3.2. Privremenog okvira dopušta se davanje državnih jamstava za zajmove u ograničenom razdoblju.

         (25)  Točka 25. podtočka d. i točka 27. podtočka d. Privremenog okvira.


title: Preporuka Vijeća od 5. travnja 2022. o mobilnosti mladih volontera u Europskoj uniji (Tekst značajan za EGP) 2022/C 157/01

text:
               11.4.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 157/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 5. travnja 2022.
      o mobilnosti mladih volontera u Europskoj uniji
      (Tekst značajan za EGP)
      (2022/C 157/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 165. i 166.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  1.

                  Predsjednica Europske komisije u govoru o stanju Europske unije (1)15. rujna 2021. najavila je da će Europska komisija predložiti da 2022. bude Europska godina mladih, „u kojoj će mladi, koji su toliko dali za druge, biti na prvom mjestu”. Među ostalim, cilj je Europske godine mladih „podupirati mlade da bolje razumiju javne politike na razini Unije i na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini te aktivno promicati različite prilike koje im te politike pružaju kako bi se podržao njihov osobni, društveni, ekonomski i profesionalni razvoj u zelenom, digitalnom i uključivom svijetu, nastojeći pritom ukloniti preostale prepreke tome” (2).

                  2.

                  Kako je istaknuto u Rezoluciji Europskog parlamenta o utjecaju bolesti COVID-19 na mlade i sport (2020/2864(RSP)) (3), mladi su bili glavni pokretači solidarnih akcija za odgovaranje na potrebe njihovih zajednica u kontekstu pandemije bolesti COVID-19, od vođenja kampanja za podizanje svijesti do rada na prvoj liniji u sklopu Europskih snaga solidarnosti i drugih volonterskih inicijativa.

                  3.

                  Volontersko djelovanje mladih u okviru Europskih snaga solidarnosti i drugih programa konkretni je učinak preambule Ugovora o Europskoj uniji (UEU), u kojoj je istaknuta želja potpisnika za produbljivanjem solidarnosti među narodima Europe, članka 2. UEU-a, u kojem se navodi da je solidarnost jedna od zajedničkih vrijednosti država članica, i članka 3. UEU-a, u kojem se navodi da je cilj Unije promicanje mira, njezinih vrijednosti i dobrobiti njezinih naroda. Volonterska djelovanja mladih u okviru humanitarne pomoći doprinose promicanju mira u Europi i svijetu te poštovanju ljudskog dostojanstva i ljudskih prava.

                  4.

                  Iskustva s Europskom volonterskom službom (1996.–2018.) i Europskim snagama solidarnosti pokazala su da, iako je riječ o uspješnim inicijativama, postoji potreba za dodatnim olakšavanjem transnacionalnog volontiranja, posebno kad je riječ o mladima s manje mogućnosti. U tom je kontekstu Vijeće pozvalo na preispitivanje Preporuke Vijeća od 20. studenoga 2008. o mobilnosti mladih volontera u Europskoj uniji („Preporuka Vijeća iz 2008.”) kako bi europski programi za mlade imali veći potencijal za dopiranje do mladih i pružanje pomoći u izgradnji zajednice (4). To je posebno izraženo u Prilogu 4. Planu rada za strategiju EU-a za mlade za razdoblje 2019.–2027. Nadalje, u Izvješću Komisije o provedbi strategije EU-a za mlade od 14. listopada 2021 (5). upućuje se na preispitivanje Preporuke Vijeća iz 2008.

                  5.

                  Većina pitanja istaknutih u Preporuci Vijeća iz 2008. i dalje je ključna te je zadržana u ovom Prijedlogu. Preporuku Vijeća iz 2008. trebalo bi ažurirati zbog nekoliko novosti u odnosu na 2008. Jedna je od tih novosti pokretanje programa Europskih snaga solidarnosti 2016. i uspostava novih nacionalnih programa i aktivnosti volontiranja, koji obuhvaćaju i transnacionalne elemente (6) te ponekad pružaju vrlo slične prilike za mlade. U strategiji Europske unije za mlade za razdoblje 2019.–2027 (7). države članice i Komisija pozivaju se da u okviru svojih područja nadležnosti „nastoje postići komplementarnost i sinergije između EU-ovih instrumenata financiranja te nacionalnih, regionalnih i lokalnih programa”.

                  6.

                  U evaluaciji strategije EU-a za mlade i Preporuke Vijeća iz 2008 (8). utvrđeno je da je potreba za uključivanjem osoba u nepovoljnom položaju 2015. još veća nego 2008. Ostale utvrđene potrebe koje nisu razmotrene u Preporuci iz 2008. odnosile su se na osiguranje kvalitete za projekte volontiranja, mogućnosti izgradnje kapaciteta za organizacije i bolje praćenje provedbe Preporuke. Stručna skupina osmislila je dodatne preporuke za politike (9), kojima su obuhvaćeni i razmjena znanja i umrežavanje, pristup volontiranju, administrativne prepreke, informiranost, priznavanje, digitalno volontiranje i okolišni kontekst te na kojima se temelji predložena preporuka.

                  7.

                  Od 2008. različite krize ostavile su ozbiljne posljedice, među ostalim i na transnacionalnu fizičku mobilnost volontera. U pandemiji bolesti COVID-19 pokazalo se koliko je važno osigurati zaštitu, sigurnost te fizičko i mentalno zdravlje svih sudionika u svakom trenutku, među ostalim uz pomoć mjera za upravljanje potencijalnim utjecajem nepredviđenih okolnosti. Nadalje, koncept „transnacionalnog volontiranja” u praksi se dugo odnosio isključivo na aktivnosti koje uključuju fizičku mobilnost volontera. Međutim, s tehnološkim napretkom i u kontekstu pandemije bolesti COVID-19 pojavili su se novi trendovi u području volontiranja. Pokazalo se da digitalno volontiranje može nadopuniti fizičku mobilnost ili biti opcionalni oblik volontiranja za mlade koji ne mogu fizički putovati. Jasno se pokazalo i da je međugeneracijska dimenzija volontiranja važna u suočavanju s demografskim izazovima našeg društva. Zabrinutost u vezi s okolišem i klimatskim promjenama prioritet je političkog programa EU-a i mora se odražavati u aktivnostima koje uključuju transnacionalnu mobilnost.

                  8.

                  U Komunikaciji Europske komisije o uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025 (10). naglašena je važnost uključivosti, kvalitete i priznavanja prekograničnih iskustava u okviru Europskih snaga solidarnosti. Jamstva kvalitete dostupnih prilika i predviđanje odgovarajuće potpore za sudionike u svakoj fazi njihova volonterskog iskustva preduvjet su koji omogućuje da aktivnosti volontiranja budu korisne i zajednicama i mladim volonterima.

                  9.

                  Vijeće je u Rezoluciji Vijeća o strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire (2021.–2030.) u okviru prioritetnog područja 1. strateškog okvira potvrdilo da su „[p]oticanje, vrednovanje i priznavanje neformalnog učenja, uključujući volontiranje, te jačanje uključivosti, kvalitete i priznavanja prekograničnih aktivnosti u području solidarnosti” konkretno pitanje koje zahtijeva mjere.

                  10.

                  Mladima zainteresiranima za iskustvo transnacionalnog volontiranja već je pri početku teško pronaći jasne informacije o statusu i pravima volontera, koje bi se trebale objavljivati na namjenskim nacionalnim internetskim stranicama kako bi mladi prije početka volontiranja doznali na koji će način transnacionalne aktivnosti volontiranja utjecati na njihova prava na socijalno osiguranje u državi članici domaćinu te u državi članici njihova uobičajenog boravišta (11). U skladu s Uredbom (EU) 2018/1724 Europskog parlamenta i Vijeća od 2. listopada 2018. o uspostavi jedinstvenog digitalnog pristupnika za pristup informacijama, postupcima, uslugama podrške i rješavanja problema Komisija i države članice već su obvezne građanima EU-a putem interneta pružati korisnicima prilagođene informacije o pravima, obvezama i pravilima utvrđenima u pravu Unije i nacionalnom pravu u području volontiranja u drugoj državi članici (12).

                  11.

                  Mnoga pitanja koja se odnose na transnacionalnu mobilnost ne mogu se rješavati samo na nacionalnoj razini jer aktivnosti uključuju i države članice pošiljateljice i države članice domaćine. Administrativni i pravni okviri za volontiranje mogu se razlikovati među državama članicama. Sveobuhvatne informacije prilagođene mladima koje se odnose na nacionalne pravne i administrativne propise kojima se uređuje volontiranje, osobito informacije o socijalnom osiguranju u državi članici pošiljateljici i državi članici domaćinu, vrlo su važne za mlade koji se žele uključiti u transnacionalnu volontersku aktivnost.

                  12.

                  U Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija pod naslovom „Akcijski plan za integraciju i uključivanje za razdoblje 2021.–2027.” (13) prepoznata je uloga volontiranja u integraciji i uključivanju osoba s manje mogućnosti. Za mnoge od njih aktivnosti volontiranja mogu biti najpristupačniji način za uključivanje u prekograničnu mobilnost, osobito u obliku kratkoročnog volontiranja ili volontiranja u skupinama ili timovima.

                  13.

                  Državljani trećih zemalja mogu se suočiti s administrativnim i praktičnim preprekama prekograničnom volontiranju ako trebaju podnijeti zahtjev za vizu za kratkotrajni ili dugotrajni boravak ili boravišnu dozvolu u svrhu volontiranja u drugoj državi članici. Direktivom (EU) 2016/801 uređuju se uvjeti za dobivanje vize za dugotrajni boravak ili boravišne dozvole radi prihvata u državi članici EU-a u svrhu volontiranja. Međutim, ona ne sadržava odredbe o mobilnosti volontera iz trećih zemalja unutar EU-a.

                  14.

                  Ishodi učenja stečeni tijekom volontiranja volonterima pomažu pronaći zaposlenje. Postoje nacionalni okviri i okviri EU-a (tj. Youthpass (14) i Europass (15)) kojima se podupiru utvrđivanje, dokumentiranje i vrednovanje ishoda učenja u okviru aktivnosti volontiranja. Vijeće je u Preporuci od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (16) pozvalo poslodavce, mlade i organizacije civilnog društva da promiču i olakšaju utvrđivanje i dokumentiranje ishoda učenja stečenih na radu ili u aktivnostima volontiranja. U evaluaciji (17) Preporuke Vijeća iz 2012. utvrđena su područja u kojima je potrebno dodatno djelovanje kako bi se postigli ciljevi iz te preporuke i kako bi se ljudima omogućio pristup brojnijim i boljim prilikama za vrednovanje, čime bi im se omogućili pristup daljnjem učenju i primjena vještina u europskom društvu i na tržištu rada. U Odluci o Europassu od 18. travnja 2018. volonteri su definirani kao jedna od ciljnih skupina.

                  15.

                  Zbog razvoja stanja od 2008., dokaza o preprekama transnacionalnom volontiranju i preporuka politike stručne skupine u pogledu promicanja mobilnosti mladih volontera potrebna je nova preporuka Vijeća o volontiranju radi olakšavanja i poboljšanja kvalitete transnacionalnog volontiranja mladih te poticanja uzajamnog učenja, umrežavanja i sinergija između programa i aktivnosti volontiranja u državama članicama i Europskih snaga solidarnosti.

                  16.

                  Ovom se Preporukom u potpunosti poštuju načela supsidijarnosti i proporcionalnosti,

            PREPOZNAJE DA:

                  17.

                  Za potrebe ove Preporuke primjenjuje se ista definicija „volontiranja” kao u Uredbi (EU) 2021/888 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2021. o uspostavi programa Europske snage solidarnosti, a prema kojoj se volontiranje odnosi na aktivnost solidarnosti koja se odvija u trajanju do 12 mjeseci kao dobrovoljna neplaćena (18) aktivnost kojom se doprinosi ostvarenju općeg dobra. Ako su u transnacionalnim programima država članica predviđene aktivnosti solidarnosti u trajanju duljem od 12 mjeseci koje inače odgovaraju definiciji volontiranja, one se smatraju volontiranjem za potrebe ove Preporuke i stoga su uključene u njezino područje primjene.

                  18.

                  Volontiranje mladih u skladu s ovom Preporukom uključuje volontiranje državljana EU-a ili državljana trećih zemalja koji borave u jednoj državi članici i odlaze u drugu državu članicu u svrhu volontiranja koje se provodi u EU-u u okviru programa Europskih snaga solidarnosti ili bilo kojeg nacionalnog programa ili aktivnosti prekograničnog volontiranja u državama članicama. U okviru mjera koje kao odgovor na ovu Preporuku poduzimaju države članice i Komisija trebalo bi, u mjeri u kojoj je to moguće, uzeti u obzir i aktivnosti volontiranja između država članica i trećih zemalja. Aktivnosti volontiranja ne smiju negativno utjecati na potencijalno ili postojeće plaćeno zaposlenje niti bi se trebale shvatiti kao zamjena za takvo zaposlenje. Izrazi „mladi” odnosi se na dobnu skupinu od 18 do 30 godina.

                  19.

                  Mladi s manje mogućnosti znači mladi koji zbog gospodarskih, socijalnih, kulturnih, geografskih ili zdravstvenih razloga, zbog svojeg migrantskog podrijetla, razloga kao što su invaliditet ili poteškoće u učenju ili zbog bilo kakvog drugog razloga, uključujući razlog koji bi mogao dovesti do diskriminacije na temelju članka 21. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, nailaze na prepreke koje im onemogućuju djelotvoran pristup mogućnostima (19).

            PREPORUČUJE DRŽAVAMA ČLANICAMA DA:

                  20.

                  razmatranje mjera kojima se doprinosi primjerenom i jasnom zakonodavnom i provedbenom okviru za zdravlje, zaštitu i sigurnost sudionika u transnacionalnim aktivnostima volontiranja ili kojima se zadržava taj okvir:

                              a)

                              osiguravanjem da svi volonteri imaju pravo na socijalno osiguranje u državi članici, u skladu s odredbama Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti;

                              b)

                              podupiranjem organizatora uključenih u provedbu aktivnosti volontiranja u uspostavi jasnih i pouzdanih postupaka za pružanje skrbi i pomoći volonterima u slučaju kriza, izvanrednih situacija i drugih nepredviđenih okolnosti;

                  21.

                  pružanje pristupačnih informacija i upoznavanje volontera s njihovim pravima kako je propisano u prethodno navedenom namjenskom okviru, posebno:

                              a)

                              osiguravanjem nacionalne internetske stranice, koja je u skladu sa zahtjevima Direktive o pristupačnosti interneta (20), radi pružanja praktičnih, pristupačnih i sveobuhvatnih informacija za volontere povezanih s nacionalnim pravnim i administrativnim propisima kojima se uređuju volontiranje i utjecaj volontiranja u drugoj državi članici na postojeća i buduća prava (21) volontera na socijalno osiguranje (za volontere koji dolaze i za one koji odlaze volontirati u neku državu članicu EU-a);

                              b)

                              podupiranjem pružatelja informacija za mlade putem poticanja osposobljavanja u području izrade informacija prilagođenih mladima u vezi s nacionalnim pravnim i administrativnim propisima kojima se uređuje volontiranje;

                              c)

                              poticanjem suradnje s uspostavljenim mrežama i službama kao što je ERYICA u izradi takvih informacija;

                              d)

                              poticanjem organizatora postojećih nacionalnih programa i aktivnosti prekograničnog volontiranja na to da upućuju na relevantne nacionalne i europske internetske stranice (22) na kojima volonteri mogu doći do informacija o svojim pravima, obvezama i primjenjivim pravilima u pogledu volontiranja u drugoj državi članici;

                  22.

                  povećanje kvalitete mogućnosti volontiranja podupiranjem organizatora aktivnosti volontiranja u njihovim nastojanjima da izgrade kapacitete. To se osobito može postići:

                              a)

                              poticanjem organizatora u državama članicama pošiljateljicama i primateljicama na suradnju, među ostalim pružanjem dostatnih informacija o aktivnosti volontiranja, njezinim organizatorima i volonteru, kako bi se objema stranama omogućilo da donesu utemeljenu odluku o održivosti aktivnosti i ispune sve zakonske zahtjeve;

                              b)

                              poticanjem organizatora aktivnosti volontiranja na to da se usmjere na kvalitetu, među ostalim tako da organizaciju aktivnosti volontiranja temelje na analizi kojom se podupiru utvrđene potrebe i koja dovodi do povoljnih ishoda u lokalnim zajednicama;

                              c)

                              poticanjem organizatora aktivnosti volontiranja na to da se usmjere na dimenziju učenja aktivnosti volontiranja, uključujući učenje jezika u okviru transnacionalnog volontiranja;

                              d)

                              podupiranjem organizatora aktivnosti volontiranja u okviru sustavnije i općenitije primjene postojećih nacionalnih okvira ili okvira EU-a (tj. platforme Youthpass i Europass) radi potpore utvrđivanju, dokumentiranju i vrednovanju ishoda učenja u okviru aktivnosti volontiranja;

                              e)

                              prepoznavanjem toga da je rad s mladima glavni promicatelj mogućnosti volontiranja i jedno od glavnih sredstava za kvalitetan razvoj aktivnosti volontiranja u EU-u, čime se doprinosi provedbi Europske agende za rad s mladima (23);

                              f)

                              promicanjem prekogranične mobilnosti onih koji su aktivni u radu s mladima i u organizacijama mladih;

                              g)

                              podupiranjem osposobljavanja osoba koje rade s mladima i organizatora aktivnosti volontiranja i prepoznavanjem njihove ključne uloge u praćenju i usmjeravanju mladih volontera na temelju visokokvalitetnog volonterskog iskustva;

                              h)

                              poticanjem organizatora transnacionalnih aktivnosti volontiranja na to da se prijave za dobivanje oznake kvalitete u okviru programa Europskih snaga solidarnosti;

                              i)

                              razvojem i promicanjem općih standarda kvalitete za volontiranje na temelju sveobuhvatnog sustava mjera kvalitete, potpore, uključivanja i certificiranja iz Uredbe (EU) 2021/888 (24), kad je god to izvedivo u nacionalnom kontekstu;

                              j)

                              donošenjem mjera kojima bi se osiguralo da se aktivnosti volontiranja ne mogu smatrati zamjenom za zaposlenje;

                  23.

                  osiguravanje da pristup transnacionalnim aktivnostima volontiranja bude realistična prilika za sve mlade ljude, uključujući one s manje mogućnosti, među ostalim:

                              a)

                              podupiranjem stvaranja i/ili rada nacionalnih pristupnika te regionalnih i lokalnih struktura kao što su infrastrukture za rad s mladima i informacijski centri za mlade, ako postoje, radi pružanja informacija i smjernica o postojećim mogućnostima volontiranja, u oblicima koji su pristupačni osobama s invaliditetom, mladim potencijalnim volonterima, uključujući mlade s manje mogućnosti, civilnom društvu/organizacijama za solidarnost i drugim dionicima u tom području, pri čemu te strukture mogu uključivati mreže bivših studenata (kao što je EuroPeers) i lokalne osobe koje rade s mladima tako da se iskoriste njihovi kapaciteti za osnaživanje i podupiranje potencijalnih kandidata za volontiranje te prema potrebi mogu surađivati s nacionalnim agencijama koje provode program Europskih snaga solidarnosti;

                              b)

                              olakšavanjem pristupa iskustvima transnacionalnog volontiranja za mlade s manje mogućnosti tako da se promiču ciljane i pristupačne informacije te da relevantne organizacije i mreže (25) provode aktivnosti informiranja, npr. Eurodesk i ERYICA, među ostalim stvaranjem svijesti o važnosti međukulturnih kompetencija i učenja jezika kao odskočne daske za transnacionalnu mobilnost;

                              c)

                              osiguravanjem toga da se organizatore aktivnosti volontiranja potiče na promicanje socijalne uključenosti, među ostalim pružanjem razumnog i prikladnog smještaja koji je pristupačan mladima, osobito onima s invaliditetom;

                              d)

                              podupiranjem organizatora aktivnosti volontiranja u razvoju aspekata uključivanja mladih s manje mogućnosti u svoje projekte (26), među ostalim i tako da ih se poveže sa stručnjacima službi zaduženih za promicanje socijalne uključenosti koji bi ih mogli poduprijeti i osposobiti;

                              e)

                              pružanjem ciljane potpore za razvoj aktivnosti volontiranja, osobito promicanjem uključivanja, jednakosti i osnaživanja skupina u nepovoljnom položaju ili skupina izloženih riziku od diskriminacije, te poticanjem mladih volontera iz takvih zajednica na to da volontiraju i djeluju kao širitelji informacija ili čak kao uzori u vlastitoj zajednici;

                              f)

                              podupiranjem relevantnih organizacija i mreža u promicanju lokalnih aktivnosti volontiranja (uključujući kratkoročne aktivnosti volontiranja, aktivnosti volontiranja u nepunom radnom vremenu i volontiranje u skupinama) kao potencijalnog prvog koraka prema sudjelovanju u transnacionalnim aktivnostima i pružanjem dodatne ciljane potpore za razvoj mogućnosti volontiranja za mlade koji zbog različitih razloga ne mogu sudjelovati u fizičkoj transnacionalnoj mobilnosti, primjerice pružanjem, među ostalim, digitalnih mogućnosti volontiranja;

                              g)

                              daljnjim promicanjem postojećih transnacionalnih alata koji mogu olakšati mobilnost mladih, kao što su kartice mobilnosti, i poticanjem njihove upotrebe u svim transnacionalnim aktivnostima volontiranja (27);

                              h)

                              ako je to moguće i ne dovodeći u pitanje schengensku pravnu stečevinu i pravo Unije o ulasku i boravku državljana trećih zemalja, rješavanjem administrativnih i praktičnih problema koji državljanima trećih zemalja stvaraju teškoće pri dobivanju viza i/ili boravišnih dozvola u svrhu volontiranja;

                  24.

                  širenje svijesti o prednostima aktivnosti volontiranja s pomoću informacija, smjernica i aktivnosti informiranja, među ostalim uključivanjem nacionalnih dionika u sektorima obrazovanja, osposobljavanja, zapošljavanja, socijalnih usluga i mladih. Trebalo bi posebno obratiti pozornost na to da se u jednakoj mjeri informiraju mladi s manje mogućnosti. To uključuje širenje informacija o tome da:

                              a)

                              aktivnosti volontiranja omogućuju mladima da na konkretan način doprinose suočavanju s društvenim izazovima i pokažu solidarnost s osobama u ranjivom položaju;

                              b)

                              iskustvo volontiranja pospješuje osobni, obrazovni, društveni, građanski i profesionalni razvoj mladih i pomaže im da razviju kompetencije koje su potrebne i cijenjene na tržištu rada;

                              c)

                              postoje okviri za podupiranje utvrđivanja, dokumentiranja i vrednovanja ishoda učenja u okviru aktivnosti volontiranja (uključujući Youthpass i Europass);

                  25.

                  podupiranje i promicanje aktivnosti izgradnje zajednice koje su povezane s volontiranjem, što uključuje:

                              a)

                              poticanje na nacionalnoj razini rada mreža volontera, posebno onih koji sudjeluju u aktivnostima s dugoročnom vizijom, odnosno onima koje nisu povezane s pojedinačnim projektima ili ograničene trajanjem takvih projekata;

                              b)

                              promicanje postojećih europskih mreža povezanih s volontiranjem, posebno Europske mreže solidarnosti i mreže EuroPeers, te drugih resursa i platformi dostupnih putem portala Europskih snaga solidarnosti na Europskom portalu za mlade;

                              c)

                              poticanje bivših volontera na to da dijele svoja iskustva u okviru mreža mladih, obrazovnih ustanova i radionica u ulogama kao što su ambasadori ili članovi mreže te da osposobljavaju postojeće ili buduće volontere;

                              d)

                              poticanje organizatora aktivnosti volontiranja na to da podupiru volontere u njihovoj integraciji u zajednicu domaćina za vrijeme aktivnosti volontiranja te da nastave s aktivnostima volontiranja i nakon povratka kući, s posebnim naglaskom na pružanju pomoći mladima s manje mogućnosti;

                  26.

                  istraživanje novih trendova te alternativnih dimenzija i oblika volontiranja, među ostalim:

                              a)

                              promicanjem ispitivanja oblika te prikupljanjem dokaza o digitalnom volontiranju u transnacionalnom kontekstu kao dopuni fizičkoj mobilnosti ili čak kao samostalnom obliku aktivnosti volontiranja;

                              b)

                              priznavanjem vrijednosti međugeneracijskog volontiranja te promicanjem takvog oblika volontiranja kao vrijednog doprinosa izazovima s kojima se suočava društvo koje stari te načina uključivanja mladih u međugeneracijski dijalog, olakšavanja međugeneracijske razmjene znanja i poboljšanja socijalne kohezije;

                  27.

                  stvaranje sinergija, komplementarnosti i kontinuiteta između postojećih programa i aktivnosti volontiranja na europskoj razini i na različitim razinama u državama članicama. To uključuje, na primjer:

                              a)

                              razmjenu informacija među državama članicama o postojećim programima volontiranja, uključujući nacionalne programe i aktivnosti državnih službi, ako postoje, obavještavanje Europske komisije o takvim informacijama radi olakšavanja njihova objavljivanja na Europskom portalu za mlade i platformi Youth Wiki te razvoja primjera najbolje prakse;

                              b)

                              razmatranje mjera kojima bi se promicao i podupirao prijenos primjera najbolje prakse među programima ili aktivnostima volontiranja;

                  28.

                  podupiranje aktivnosti volontiranja kojima se pruža znatan doprinos suočavanju s klimatskim i okolišnim izazovima:

                              a)

                              poticanjem integracije zelenih praksi u sve projekte i aktivnosti volontiranja te promicanjem ekološki održivog i odgovornog ponašanja među sudionicima i organizacijama sudionicima;

                              b)

                              promicanjem smanjenja ekološkog otiska aktivnosti volontiranja, na primjer smanjenjem otpada, recikliranjem i, kad god je to moguće, upotrebom održivih prijevoznih sredstava;

                              c)

                              promicanjem razvoja aktivnosti volontiranja u kojima se razmatraju teme zaštite okoliša, održivosti, klimatskih ciljeva te prevencije i oporavka od katastrofa;

                  29.

                  uključivanje informacija o napretku u praćenju ove Preporuke u redovita ažuriranja u skladu sa strategijom EU-a za mlade, posebice na platformi Youth Wiki.

            POZIVA KOMISIJU DA:

                  30.

                  olakša razmjenu praksi među državama članicama o tome kako ukloniti prepreke koje mogu spriječiti mlade da sudjeluju u volontiranju, primjerice putem aktivnosti uzajamnog učenja, stručnih skupina Komisije ili platforme za strategiju EU-a za mlade;

                  31.

                  podupre države članice u slijeđenju ove Preporuke u okviru mehanizama i alata za suradnju iz strategije EU-a za mlade, Europske agende za rad s mladima i programâ EU-a za mlade, naročito programa Europskih snaga solidarnosti;

                  32.

                  olakša uzajamno učenje i razmjene među državama članica i svim relevantnim dionicima na različitim razinama u okviru aktivnosti kao što su uzajamno učenje, uzajamno savjetovanje, djelovanje stručnih skupina, umrežavanje i drugi oblici suradnje, među ostalim i s usmjerenošću na sinergije i komplementarnosti između programa i aktivnosti na razini EU-a i na nacionalnoj razini, uključujući nacionalne programe državnih službi ako postoje te da u tu svrhu iskoristi postojeće instrumente kao što su Youth Wiki i Europski portal za mlade, u čijem okviru se mogu razmjenjivati materijali i znanja među državama članicama i nevladinim organizacijama na različitim razinama;

                  33.

                  istraži nove trendove u području volontiranja i nove oblike volontiranja kojima se poštuju osnovna načela jednakih mogućnosti i nediskriminacije, pristupačnosti, uključivosti i visoke kvalitete aktivnosti i to prikupljanjem dokaza, razvojem primjera najbolje prakse i pripremom smjernica i priručnika, osobito u pogledu digitalnog ili kombiniranog te međugeneracijskog volontiranja;

                  34.

                  promiče prilike za volontiranje mladih u Europi i širi informacije o njima, osobito za osobe s manje mogućnosti, preko Europskog portala za mlade, koji sadržava alat za prijavu aktivnosti solidarnosti u okviru programa Europskih snaga solidarnosti, te da u suradnji s državama članicama osigura da na tom portalu budu dostupne poveznice na relevantne nacionalne internetske stranice (28);

                  35.

                  proširuje, promiče i podržava upotrebu postojećih alata EU-a kojima se podupire vrednovanje ishoda neformalnog i informalnog učenja, a posebno upotrebu platformi Youthpass i Europass, među ostalim putem europskih digitalnih vjerodajnica za učenje;

                  36.

                  podupire istraživanja i prikupljanje podataka o dugoročnom utjecaju aktivnosti volontiranja i solidarnosti na pojedince, organizacije i društvo, među ostalim o stečenom iskustvu i uvidima u pogledu utjecaja pandemije bolesti COVID-19 na sektor volontiranja i njegove spremnosti za slične krize, u okviru studija, anketa, statistike, istraživanja i analize podataka;

                  37.

                  s pomoću internetske platforme Youth Wiki prikuplja informacije o napretku država članica u praćenju ove Preporuke;

                  38.

                  izvješćuje o primjeni ove Preporuke Vijeća u kontekstu rada na provedbi strategije EU-a za mlade i strateškog okvira za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire.

            Ovom se Preporukom zamjenjuje Preporuka Vijeća od 20. studenoga 2008. o mobilnosti mladih volontera u Europskoj uniji.

         Sastavljeno u Luxembourgu 5. travnja 2022.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_hr_0.pdf

         (2)  Odluka (EU) 2021/2316 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. prosinca 2021. o Europskoj godini mladih (2022.) (SL 462, 28.12.2021., str. 1).

         (3)  Usvojeni tekstovi – Utjecaj COVID-a 19 na mlade i sport – srijeda, 10. veljače 2021. (europa.eu)

         (4)  SL C 456, 18.12.2018., str. 1.

         (5)  Izvješće Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o provedbi strategije EU-a za mlade (2019.–2021.), COM(2021) 636 final.

         (6)  Uredba (EU) 2021/888 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2021. o uspostavi programa Europske snage solidarnosti. Aktivnosti volontiranja mogu se odvijati u zemljama koje nisu članice EU-a:
      – kako je predviđeno člankom 7. stavkom 2. Uredbe (EU) 2021/888, „[v]olontiranje u okviru tematskog područja ‚sudjelovanje mladih u aktivnostima solidarnosti’ [može se] odvijati u zemlji koja nije zemlja boravišta sudionika (‚prekogranično volontiranje’) ili u zemlji boravišta sudionika (‚volontiranje unutar zemlje’)”. Zemlja koja nije zemlja boravišta sudionika može biti treća zemlja pridružena Programu ili druga zemlja sudionica,
      – kako je predviđeno člankom 10. stavkom 2. Uredbe (EU) 2021/888, „[v]olontiranje u okviru Europskog volonterskog tijela za humanitarnu pomoć može se odvijati samo u onim regijama trećih zemalja [...] u kojima se odvijaju aktivnosti i operacije humanitarne pomoći [...] i u kojima nisu u tijeku međunarodni ili nemeđunarodni oružani sukobi.”
      Nadalje, kako je predviđeno člankom 2. stavkom 3., sudjelovanje u Programu otvoreno je i za državljane trećih zemalja „koji zakonito borav[e] u državi članici, trećoj zemlji pridruženoj Programu [...] ili nekoj drugoj zemlji sudionici na temelju ove Uredbe”.

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)&qid=1578414694481&from=HR

         (8)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers (Evaluacija strategije EU-a za mlade i Preporuke Vijeća o mobilnosti mladih volontera), 2016.

         (9)  Promoting the mobility of young volunteers and cross-border solidarity, a practical toolbox for actors and stakeholders in the field of youth and recommendations for policymakers (Promicanje mobilnosti mladih volontera i prekogranične solidarnosti: praktični alati za aktere i dionike u području mladih i preporuke za tvorce politika), izvješće stručne skupine koju je osnovala Europska komisija radi potpore postupku preispitivanja Preporuke Vijeća iz 2008. o mobilnosti mladih volontera, 2021. (rad proveden u razdoblju od rujna 2019. do rujna 2020.).

         (10)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025., COM(2020) 625 final; dostupno na EUR-Lex – 52020DC0625 – HR – EUR-Lex (europa.eu)

         (11)  Treba podsjetiti na to da je u Uredbi (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti predviđena koordinacija prava na socijalnu sigurnost, uključujući davanja za slučaj bolesti, u prekograničnim situacijama i da se ona primjenjuje na volontere koji se kreću između država članica.

         (12)  SL L 295, 21.11.2018., str. 32., Prilog I., odjeljak E. Provedeno putem portala „Vaša Europa”: Vaša Europa (europa.eu)

         (13)  COM(2020) 758 final.

         (14)  Youthpass je glavni instrument za priznavanje i potvrđivanje dostupan svim sudionicima programa Erasmus+ i Europskih snaga solidarnosti kako bi se odrazio postupak učenja i dokumentirali ishodi njihova učenja u potvrdi Youthpass.

         (15)  Odlukom (EU) 2018/646 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. travnja 2018. o zajedničkom okviru za pružanje boljih usluga za vještine i kvalifikacije (Europass) i o stavljanju izvan snage Odluke br. 2241/2004/EZ (SL L 112, 2.5.2018., str. 42) uspostavlja se europski okvir za potporu transparentnosti i razumijevanju vještina i kvalifikacija stečenih u formalnom, neformalnom i informalnom okruženju, među ostalim i s pomoću praktičnog iskustva, mobilnosti i volonterskog rada.

         (16)  SL C 398, 22.12.2012., str. 1.

         (17)  Evaluation of the EU Youth Strategy and the Council Recommendation on the mobility of young volunteers (Evaluacija strategije EU-a za mlade i Preporuke Vijeća o mobilnosti mladih volontera) (europa.eu), 2016.

         (18)  Volonteri nisu plaćeni za svoje vrijeme, no mogu im se pokriti troškovi, koji su obično ograničeni na troškove putovanja, hrane ili smještaja i/ili druge manje osobne troškove.

         (19)  Vidjeti istu definiciju u Uredbi (EU) 2021/888, članak 2. točka 4.

         (20)  Direktiva (EU) 2016/2102 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2016. o pristupačnosti internetskih stranica i mobilnih aplikacija tijela javnog sektora (SL L 327, 2.12.2016 str. 1).

         (21)  Uključujući informacije o postupcima za podnošenje zahtjeva za europsku karticu zdravstvenog osiguranja (EHIC) i detaljne informacije o tome što je pokriveno nacionalnim sustavima zdravstvene skrbi.

         (22)  Višejezični portal „Vaša Europa” u skladu s Uredbom (EU) 2018/1724, SL L 295; odjeljak Youth Wiki Europskog portala za mlade; informacije na portalu europa.eu, npr. o europskoj kartici zdravstvenog osiguranja: Podnošenje zahtjeva za karticu – Zapošljavanje, socijalna pitanja i uključenost – Europska komisija (europa.eu)

         (23)  Rezolucija Vijeća i predstavnikâ vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o okviru za uspostavu Europske agende za rad s mladima (2020/C 415/01).

         (24)  Uredba (EU) 2021/888 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2021. o uspostavi programa Europske snage solidarnosti i o stavljanju izvan snage uredaba (EU) 2018/1475 i (EU) br. 375/2014 (SL L 202, 8.6.2021., str. 32.).

         (25)  Smjernice o tome kako to postići dostupne su u Strategiji za uključivanje i raznolikost programa Erasmus+ i Europskih snaga solidarnosti: https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_hr

         (26)  U skladu sa strategijama EU-a o jednakosti i okvirima EU-a za politiku uključivanja usmjerenima na određene diskriminirane skupine i skupine u nepovoljnom položaju koji su doneseni u razdoblju 2020.–2021.: Akcijskim planom EU-a za antirasizam za razdoblje 2020.–2025. (COM(2020) 565 final, 18. rujna 2020..), strateškim okvirom EU-a za jednakost, uključivanje i sudjelovanje Roma (COM(2020) 620 final, 7. listopada 2020..), strategijom za ravnopravnost LGBTIQ osoba (COM(2020) 698 final, 12. studenoga 2020..), akcijskim planom za integraciju i uključivanje (COM(2020) 758 final, 24. studenoga 2020..) i strategijom o pravima osoba s invaliditetom (COM(2021) 101 final, 3. ožujka 2021..).

         (27)  To se već pokazalo dobrom praksom u nekadašnjoj Europskoj volonterskoj službi; Europske snage solidarnosti sada svakom volonteru besplatno izdaju Europsku karticu za mlade.

         (28)  Zajedno s informacijama predviđenima u točki 2. podtočki (a) ove Preporuke te informacijama o nacionalnim programima ili aktivnostima volontiranja.


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Bugarske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/5

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Bugarske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/02)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Bugarska je dostavila nacrt svojeg nacionalnog energetskog i klimatskog plana 15. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Bugarske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni. Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (4)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (5)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (6)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (7)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (8)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Bugarsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Bugarskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (9)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (10)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (11)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6),

                  (12)

                  Integrirani energetski i klimatski planovi pružaju mogućnost za koherentno definiranje dugoročnih politika i mjera, uzimajući u obzir posljedičnu povezanost među dimenzijama u smislu potencijalnih sinergija ili rizika. Iako se politikama i mjerama opisanima u nacrtu plana razmatraju neke međusobne povezanosti, njihovu je procjenu u svih pet dimenzija potrebno dodatno naglasiti u konačnom planu. Analiza bi mogla uključivati kvantitativne procjene i trebala bi također obuhvaćati moguće negativne interakcije među politikama i mjerama te pokazati kako ih Bugarska namjerava rješavati. Osobito, potrebna je dodatna procjena sinergije između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Slično tome, trebalo bi dodatno istražiti ulogu energetske učinkovitosti u rješavanju energetskog siromaštva. Važan element koji je potrebno dalje procijeniti u konačnom planu, uključujući iz perspektive troškova i konkurentnosti, jest interakcija između planiranog nastavka proizvodnje energije iz ugljena i povećanog korištenja plina i dimenzije dekarbonizacije. Drugi je element učinak korištenja biomase na obračunana uklanjanja u sektoru korištenja zemljišta i šumarstva. U dimenziji istraživanja, inovacija i konkurentnosti potrebno je uzeti u obzir vezu između proizvodnje električne energije i uvođenja niskougljičnih tehnologija.

                  (13)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan bio bi kvalitetniji ako bi se provela sveobuhvatna analiza o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, uključujući analizu dekarbonizacije energetski intenzivnih industrijskih sektora i industrijskih sektora s velikim emisijama ugljika. Plan bi imao koristi od naglašavanja područja konkurentne prednosti i potencijalnih izazova i od definiranja ciljeva, politika i mjera koji se na njima temelje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Dodatno bi se mogle naglasiti interakcije s kružnim gospodarstvom i posebice njegova relevantnost za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (14)

                  Preporuke Komisije za Bugarsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Bugarske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7),

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Bugarska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti za 2030. na najmanje 27 % kao doprinos cilju Unije u pogledu energetske učinkovitosti do 2030., kako je navedeno u formuli u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. U kontekstu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja, Austrija bi trebala u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4. stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Bugarska bi trebala iznijeti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere usklađene s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Bugarska bi trebala povećati razinu ambicioznosti u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvarila okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te navesti politike i mjere za postizanje ciljeva u pogledu prometa koji su postavljeni u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana i koji su u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Bugarska bi trebala navesti dodatne pojedinosti i mjere u vezi s okvirom kojim se omogućuje potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Bugarska bi trebala povećati razinu ambicioznosti prema smanjenju primarne i konačne potrošnje energije u kontekstu potrebe za povećanjem razine napora radi postizanja cilja Unije u pogledu energetske učinkovitosti do 2030. te ih podržati primjerenim politikama i mjerama kojima bi se do 2030. ostvarile dodatne uštede energije. Bugarska bi trebala poduprijeti predložene politike i mjere procjenom učinka i detaljnijim podacima o brojčanom iskazivanju učinaka u smislu očekivanih ušteda energije te o vremenskom rasporedu provedbe. Bugarska bi trebala dodatno razraditi kako se može poboljšati učinkovitost programa u vezi s obvezom uštede energije radi ostvarivanja rezultata.

                  3.

                  Bugarska bi trebala odrediti snažnu strategiju diversifikacije plina, uključujući relevantne temeljne infrastrukturne projekte i njihove doprinose. Bugarska bi trebala navesti pojedinosti za dugoročnu opskrbu nuklearnih materijala i goriva, osobito u kontekstu predviđenog proširenja nuklearnih proizvodnih mogućnosti.

                  4.

                  Bugarska bi trebala utvrditi budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve u području integracije na tržište, posebice mjere za razvoj likvidnih i konkurentnih veleprodajnih i maloprodajnih tržišta, što se postiže poticanjem tržišnog natjecanja unutar zemlje, posvemašnjim uvođenjem u cijelosti tržišnih cijena te uklanjanjem prepreka prekograničnoj trgovini.

                  5.

                  Bugarska bi trebala dodatno razjasniti nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Bugarska bi takve ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Europski strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Bugarska bi trebala pojačati regionalnu suradnju sa susjednim državama članicama i u okviru uspostavljenih regionalnih okvira suradnje kao što su Skupina na visokoj razini za energetsku povezanost središnje i jugoistočne Europe (CESEC), uključujući obnovljive izvore, energetsku učinkovitost i dimenziju istraživanja, inovacija i konkurentnosti te uzimajući u obzir zajedničke izazove i ciljeve. Postoji značajan potencijal za daljnju suradnju u kontekstu nadolazećih razvoja u sektoru električne energije, uključujući potrebu za uvođenjem većih udjela obnovljivih izvora i čistog prometa kojima bi se moglo utjecati na međupovezanosti električnog sektora i trgovanje u regiji.

                  7.

                  Bugarska bi trebala dati pregled ulaganja potrebnih za modernizaciju gospodarstva ostvarivanjem energetskih i klimatskih ciljeva. Bugarska bi trebala omogućiti općenitu procjenu izvora ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije. Trebala bi kao izvor financiranja razmotriti i troškovno učinkovite prijenose emisijskih kvota u druge države članice u skladu s Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća (9).

                  8.

                  Austrija bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Bugarska bi trebala nadopuniti analizu interakcija s politikom koja se odnosi na kvalitetu zraka i emisije u zrak, pri čemu se navode i brojčano iskazuju učinci na onečišćenje zraka u raznim scenarijima, pružaju informacije na kojima se temelje te razmatraju sinergije i učinci kompromisa.

                  10.

                  Bugarska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine te posebice uzimajući u obzir učinke tranzicije na industrije ugljena i druge industrije s visokim razinama emisije ugljika. Bugarska bi trebala nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući određivanjem procjene u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 225.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1001 final/2.

         (5)  COM(2019) 502 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 225.

         (7)  SWD(2019) 225.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).