               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.6.2021.
            COM(2021) 502 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Bugarske za 2021.
            {SWD(2021) 501 final}

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Bugarske za 2021.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 9. stavak 2.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,

               nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim odborom,

               budući da:

               (1)Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju
                  2
                iz Pakta o stabilnosti i rastu
                  3
               . U toj je komunikaciji iznijela svoje stajalište da su zbog očekivanog ozbiljnog gospodarskog pada uzrokovanog pandemijom bolesti COVID-19 ispunjeni uvjeti za aktivaciju opće klauzule o odstupanju. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s tom Komisijinom procjenom. Općom klauzulom o odstupanju državama članicama omogućena je proračunska fleksibilnost za suočavanje s krizom i olakšana koordinacija proračunskih politika u vrijeme ozbiljnog gospodarskog pada. Njezinom aktivacijom svakoj državi članici dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Komisija je 17. rujna 2020. u svojoj Godišnjoj strategiji održivog rasta najavila da će se opća klauzula o odstupanju primjenjivati i u 2021.
                  4

               (2)Vijeće je 20. srpnja 2020. Bugarskoj preporučilo
                  5
                da u skladu s općom klauzulom o odstupanju poduzme sve potrebne mjere za djelotvoran odgovor na pandemiju, održavanje gospodarstva i potporu oporavku koji će uslijediti. Preporučilo je i da Bugarska, kada to gospodarski uvjeti dopuste, nastavi provoditi fiskalne politike kako bi postigla razborite srednjoročne fiskalne pozicije i osigurala održivost duga, uz istodobno poticanje ulaganja.

               (3)Instrumentom Next Generation EU, uključujući Mehanizam za oporavak i otpornost, zajamčit će se održiv, uključiv i pravedan oporavak. Uredba (EU) 2021/241 o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost
                  6
                stupila je na snagu 19. veljače 2021. Tim instrumentom pružit će se financijska potpora provedbi reformi i ulaganjima i generirati fiskalni impuls koji će se financirati sredstvima EU-a. Pridonijet će gospodarskom oporavku, provedbi održivih reformi i ulaganja kojima se potiče rast, posebno u cilju promicanja zelene i digitalne tranzicije te jačanju otpornosti gospodarstava i njihova potencijalnog rasta. Omogućit će i poboljšanje javnih financija u kratkoročnom razdoblju i pridonijeti jačanju njihove održivosti, rastu i otvaranju radnih mjesta u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju.

               (4)Komisija je 3. ožujka 2021. donijela Komunikaciju s daljnjim smjernicama politike kako bi se olakšala koordinacija fiskalnih politika i izrada programa stabilnosti i konvergencije država članica
                  7
               . Opći smjer fiskalne politike, uzimajući u obzir nacionalne proračune i Mehanizam za oporavak i otpornost, trebao bi u 2021. i 2022. ostati poticajan. Istodobno bi, u kontekstu postupne normalizacije gospodarske aktivnosti u drugoj polovini 2021., fiskalne politike država članica u 2022. trebale biti diferenciranije. Države članice trebale bi u svojim fiskalnim politikama uzeti u obzir stupanj oporavka, fiskalnu održivost te potrebu za smanjenjem gospodarskih, socijalnih i teritorijalnih razlika. S obzirom na potrebu za potporom održivom oporavku u Uniji, države članice s niskim rizicima za održivost trebale bi usmjeriti proračune na održavanje poticajne fiskalne politike u 2022., uzimajući u obzir učinak Mehanizma za oporavak i otpornost. Države članice s visokim razinama duga trebale bi provoditi razborite fiskalne politike, zadržati državna ulaganja te iskoristiti bespovratna sredstva iz Mehanizma za oporavak i otpornost za financiranje dodatnih visokokvalitetnih projekata ulaganja i strukturne reforme. U razdoblju nakon 2022. pri izradi fiskalnih politika trebalo bi nastaviti uzimati u obzir snagu oporavka, stupanj ekonomske neizvjesnosti i fiskalnu održivost. Preusmjeravanje fiskalnih politika prema postizanju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija, među ostalim postupnim i pravodobnim ukidanjem mjera potpore, pridonijet će srednjoročnoj fiskalnoj održivosti.

               (5)Komisija je u Komunikaciji od 3. ožujka 2021. iznijela stajalište da bi odluku o deaktivaciji ili nastavku primjene opće klauzule o odstupanju trebalo donijeti u okviru ukupne ocjene stanja gospodarstva, pri čemu bi ključni kvantitativni kriterij bio razina gospodarske aktivnosti u Uniji ili europodručju u usporedbi s razinama prije krize (krajem 2019.). Na temelju proljetne prognoze 2021. Komisija je 2. lipnja zaključila da su ispunjeni uvjeti za nastavak primjene opće klauzule o odstupanju u 2022. i njezinu deaktivaciju od 2023. Nakon deaktivacije opće klauzule o odstupanju i dalje će se u obzir uzimati konkretna situacija u pojedinoj zemlji
                  8
               .

               (6)Bugarska je 5. svibnja 2021. dostavila svoj Program konvergencije za 2021. nakon roka utvrđenog u članku 8. Uredbe (EZ) br. 1466/97.

               (7)Na temelju podataka koje je Eurostat potvrdio, deficit opće države u Bugarskoj je u 2020. iznosio 3,4 % BDP-a, a dug opće države povećao se na 25 % BDP-a. Godišnja promjena primarnog proračunskog salda iznosila je –5,5 % BDP-a, uključujući diskrecijske proračunske mjere u iznosu od 3,2 % BDP-a za potporu gospodarstvu te djelovanje automatskih stabilizatora.

               Komisija je 2. lipnja 2021. objavila izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a. U tom se izvješću razmatra proračunsko stanje Bugarske jer je njezin deficit opće države 2020. premašio referentnu vrijednost od 3 % BDP-a utvrđenu Ugovorom. U izvješću je zaključeno da je kriterij deficita ispunjen.

               (8)Makroekonomski scenarij na kojem se temelje proračunske projekcije oprezan je za 2021. i 2022. jer u obzir nije uzeto financiranje u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost. Stoga predstavljeni osnovni scenarij nije izravno usporediv s Komisijinom prognozom. Nadalje, u Komisijinoj prognozi očekuje se veća stopa rasta za izvoz zbog povoljnijih pretpostavki o inozemnoj potražnji.

               (9)Vlada u Programu konvergencije za 2021. predviđa povećanje deficita opće države s 3,4 % BDP-a u 2020. na 5,6 % BDP-a u 2021. te povećanje udjela duga na 27,4 % BDP-a u 2021. Prema programu, promjena primarnog proračunskog salda u 2021. u odnosu na razinu prije krize (2019.) iznosi –7,8 % BDP-a. Uzroci predviđenih povećanja nominalnog i primarnog deficita opće države, a time i duga, nisu detaljno objašnjeni u Programu konvergencije i prisutni su unatoč isteku nekih diskrecijskih proračunskih mjera. Ta su predviđanja viša od Komisijine proljetne prognoze 2021. Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2021. očekuje se smanjenje deficita na 3,2 % BDP-a u 2021. i smanjenje udjela duga na 24,5 % BDP-a u 2021. Glavni razlog razlike jesu predviđanja ostalih prihoda, koji bi se prema Programu konvergencije u 2021. trebali smanjiti za 2,5 postotnih bodova BDP-a, što je znatno niže od prethodnih razina. Uzroci tog smanjenja nisu objašnjeni u Programu konvergencije.

               (10)Kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19 i posljedični gospodarski pad, Bugarska je donijela proračunske mjere za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, ograničenje pandemije i pružanje pomoći osobito pogođenim građanima i sektorima. Tim snažnim političkim odgovorom ublaženo je smanjenje BDP-a, što je pak ograničilo povećanje državnog deficita i javnog duga. Fiskalne mjere trebale bi pružiti najveću moguću potporu bez prejudiciranja budućih fiskalnih kretanja. Stoga se njima ne bi smjelo trajno opteretiti javne financije. Ako države članice uvedu trajne mjere, trebaju ih na odgovarajući način financirati kako bi se u srednjoročnom razdoblju postigla proračunska neutralnost. Mjere koje je Bugarska poduzela u 2020. i 2021. u skladu su s Preporukom Vijeća od 20. srpnja 2020. Diskrecijske mjere koje je vlada donijela 2020. i 2021. privremene su ili popraćene kompenzacijskim mjerama.

               (11)Program konvergencije za 2021. sadržava pretpostavku da ulaganja i reforme financirani bespovratnim sredstvima iz Mehanizma za oporavak i otpornost iznose 0,02 % BDP-a u 2020., 0,3 % u 2021., 0,8 % u 2022., 1,4 % u 2023., 1,7 % u 2024., 2,6 % u 2025. i 1,8 % u 2026. U Komisijinoj proljetnoj prognozi ta su bespovratna sredstva uključena u proračunske projekcije.

               (12)U trenutačnim okolnostima potrebno je razmotriti utvrđene pokazatelje fiskalne prilagodbe iz Uredbe (EZ) br. 1466/97. Prvo, postoji znatna neizvjesnost u pogledu procjena proizvodnog jaza. Drugo, fiskalna politika treba biti spremna za brzu prilagodbu razvoju pandemije kako bi se nakon smanjenja zdravstvenih rizika preusmjerila s hitnih na ciljane mjere. Treće, trenutačne okolnosti obilježene su znatnim odgovorom politika za potporu gospodarskoj aktivnosti. Zbog znatnih prijenosa sredstava iz proračuna EU-a (npr. iz Mehanizma za oporavak i otpornost), utvrđeni pokazatelji ne odražavaju u cijelosti poticaj fiskalnih politika gospodarstvu. U tom se kontekstu strukturni saldo ne čini primjerenim u trenutačnim okolnostima. Referentno mjerilo za rashode potrebno je prilagoditi
                  9
                i dopuniti dodatnim informacijama kako bi se u potpunosti ocijenio smjer fiskalne politike.

               Prvo, privremene hitne mjere isključene su iz ukupnog iznosa rashoda, što je slično pristupu iz procjene nacrta proračunskih planova za 2021. Hitnim privremenim mjerama uvedenima zbog krize podupiru se zdravstveni sustavi te radnicima i poduzećima nadoknađuje gubitak prihoda zbog ograničenja kretanja i poremećaja u lancima opskrbe. Tijela javne vlasti mogu ih ukinuti ovisno o normalizaciji gospodarstva i javnog zdravlja.

               Drugo, kako bi se u ovom trenutku ocijenio opći smjer fiskalne politike, znatne prijenose iz proračuna EU-a (kao što su oni iz Mehanizma za oporavak i otpornost) trebalo bi uključiti u relevantne ukupne rashode.

               U skladu s tim, smjer fiskalne politike mjeri se promjenom primarnih rashoda (bez diskrecijskih mjera na strani prihoda i bez hitnih privremenih mjera uvedenih zbog krize), uključujući rashode koji se financiraju bespovratnim sredstvima iz Mehanizma za oporavak i otpornost i sredstvima drugih fondova EU-a.

               Osim općeg smjera fiskalne politike, cilj je analize procijeniti je li nacionalna fiskalna politika razborita i potiče li se njezinim sastavom održiv oporavak u skladu sa zelenom i digitalnom tranzicijom. Zato se posebna pozornost posvećuje kretanjima primarnih tekućih rashoda i ulaganja koje financira država.

               (13)U Programu konvergencije za 2021. Bugarske predviđa se da će se deficit opće države smanjiti na 2,7 % BDP-a u 2022., uglavnom zbog prestanka primjene privremenih mjera potpore donesenih 2020. i 2021. Predviđa se povećanje udjela duga opće države na 28,6 % BDP-a u 2022. Ta su predviđanja viša od Komisijine proljetne prognoze 2021.

               Na temelju Komisijine prognoze procjenjuje se da opći smjer fiskalne politike kako je prethodno definiran (uključujući i učinak ulaganja koja se financiraju iz nacionalnih proračuna i proračuna EU-a, osobito iz Mehanizma za oporavak i otpornost, na ukupnu potražnju u 2022.) iznosi –1,4 % BDP-a
                  10
               . Predviđa se da će se pozitivan učinak rashoda financiranih bespovratnim sredstvima iz Mehanizma za oporavak i otpornost i sredstvima drugih fondova EU-a povećati za 0,8 postotnih bodova BDP-a. Predviđa se da će učinak ulaganja koja financira država biti kontrakcijski i iznositi 0,4 postotna boda BDP-a
                  11
               . Predviđa se da će učinak primarnih tekućih rashoda koje financira država (bez diskrecijskih mjera na prihodovnoj strani) biti ekspanzivan i iznositi 1 postotni bod BDP-a.

               (14)Po svemu sudeći, kvaliteta proračunskih mjera država članica posebno je važna. Fiskalne strukturne reforme usmjerene na poboljšanje sastava nacionalnih proračuna mogu poduprijeti potencijalni rast, stvoriti prijeko potreban fiskalni prostor i pridonijeti dugoročnoj fiskalnoj održivosti, među ostalim zbog klimatskih promjena i zdravstvenih izazova. Na prihodovnoj je strani zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 došla do izražaja važnost reformi za učinkovitije i pravednije sustave javnih prihoda. Na rashodovnoj je strani još više naglašena nužnost povećanja obujma i kvalitete održivih ulaganja koja potiču rast, u skladu s ciljevima jačanja potencijala rasta, gospodarske i socijalne otpornosti te zelene i digitalne tranzicije. Planovi za oporavak i otpornost omogućit će poboljšanje sastava nacionalnih proračuna.

               (15)Prema srednjoročnom proračunskom planu iz programa predviđa se povećanje deficita opće države na 3,1 % BDP-a u 2023. U Programu konvergencije nema informacija o 2024.

               Na temelju programa procjenjuje se da opći smjer fiskalne politike kako je prethodno definiran (uključujući i učinak ulaganja koja se financiraju iz nacionalnih proračuna i proračuna EU-a, osobito iz Mehanizma za oporavak i otpornost, na ukupnu potražnju) iznosi –0,6 % BDP-a u 2023. Predviđa se da će se pozitivan učinak rashoda financiranih bespovratnim sredstvima iz Mehanizma za oporavak i otpornost i sredstvima drugih fondova EU-a povećati za 0,6 postotnih bodova BDP-a u 2023. Predviđa se da će učinak ulaganja koja financira država biti ekspanzivan i iznositi 0,4 postotna boda BDP-a u 2023.
                  12
               . Predviđa se da će učinak primarnih tekućih rashoda koje financira država (bez diskrecijskih mjera na prihodovnoj strani) biti kontrakcijski i iznositi 0,4 postotna boda BDP-a.

               Trenutačno se prosječni desetogodišnji nominalni potencijalni rast procjenjuje na 5 %
                  13
               . Međutim, ta procjena ne uključuje učinak reformi u okviru Plana za oporavak i otpornost koje mogu potaknuti potencijalni gospodarski rast Bugarske.

               (16)Predviđa se povećanje udjela duga opće države na 29,3 % BDP-a u 2023. U Programu konvergencije Bugarske nema informacija o 2024. Bugarska se u srednjoročnom razdoblju suočava s niskim rizicima za fiskalnu održivost, kao što je vidljivo iz najnovije analize održivosti duga
                  14
               .

               (17)S obzirom na trenutačno iznimno visok stupanj neizvjesnosti, smjernice za fiskalnu politiku trebale bi ostati uglavnom kvalitativne. Preciznije kvantificirane smjernice za naredne godine izradit će se 2022., nakon što se stupanj neizvjesnosti u dovoljnoj mjeri smanji.

               Vijeće je ocijenilo Program konvergencije za 2021. i daljnje postupanje Bugarske po Preporuci Vijeća od 20. srpnja 2020.

               PREPORUČUJE BUGARSKOJ DA:

               1.U 2022. provodi poticajan smjer fiskalne politike, uključujući poticaj Mehanizma za oporavak i otpornost, te očuva ulaganja koja financira država. Zadrži pod kontrolom rast tekućih rashoda koje financira država.

               2.Kada to gospodarski uvjeti dopuste, provodi fiskalnu politiku s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija i osiguravanja srednjoročne fiskalne održivosti duga. Istodobno poveća ulaganja kako bi se potaknuo potencijal rasta.

               3.Obrati posebnu pozornost na sastav javnih financija na prihodovnoj i rashodovnoj strani proračuna te na kvalitetu proračunskih mjera kako bi se osigurao održiv i uključiv oporavak. Daje prednost održivim ulaganjima kojima se potiče rast, osobito onima koja podupiru zelenu i digitalnu tranziciju. Daje prednost fiskalno-strukturnim reformama koje će pridonijeti financiranju prioriteta javne politike i dugoročnoj održivosti javnih financija, među ostalim jačanjem pokrivenosti, primjerenosti i održivosti zdravstvenih sustava i sustava socijalne zaštite za sve.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        Tom se klauzulom olakšava koordinacija proračunskih politika u vrijeme ozbiljnog gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe (EZ) 1467/97.

                     (3)

                        Komunikacija Komisije Vijeću o aktivaciji opće klauzule o odstupanju Pakta o stabilnosti i rastu, Bruxelles, 20.3.2020., COM(2020) 123 final.

                     (4)

                        Komunikacija Komisije o godišnjoj strategiji održivog rasta 2021., Bruxelles, 17.9.2020., COM(2020) 575 final.

                     (5)

                        Preporuka Vijeća od 20. srpnja 2020. o Nacionalnom programu reformi Bugarske i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Bugarske za 2020., SL C 282, 26.8.2020., str. 8.

                     (6)

                  SL
                   L 57, 18.2.2021., str. 17.

                     (7)

                        Komunikacija Komisije Vijeću „Godinu dana od izbijanja pandemije bolesti COVID-19: odgovor u okviru fiskalne politike”, Bruxelles, 3.3.2021., COM(2021) 105 final.

                     (8)

                        Komunikacija Komisije „Koordinacija ekonomskih politika u 2021.: prevladavanje pandemije bolesti COVID-19, potpora oporavku i modernizacija gospodarstva”, Bruxelles, 2.6.2021., COM(2021) 500 final.

                     (9)

                        Konkretno, zbog izglađivanja ulaganja u razdoblju od četiri godine primijenjenog u referentnom mjerilu za rashode nije moguće pravilno procijeniti fiskalnu potporu oporavku ulaganjima koja financira država.

                     (10)

                        Negativan predznak pokazatelja odgovara prekomjernom rastu primarnih rashoda u usporedbi sa srednjoročnim gospodarskim rastom, što upućuje na ekspanzivnu fiskalnu politiku.

                     (11)

                        Predviđa se da će učinak ostalih kapitalnih rashoda koje financira država biti kontrakcijski i iznositi 0,1 postotni bod BDP-a.

                     (12)

                        Predviđa se da će učinak ostalih kapitalnih rashoda koje financira država biti ekspanzivan i iznositi 0,1 postotni bod BDP-a.

                     (13)

                        Procjena Komisije u skladu sa zajednički dogovorenom metodologijom.

                     (14)

                        Vidjeti Radni dokument službi Komisije – Statistički prilog s popratnim podacima relevantnima za ocjenu Programa stabilnosti i konvergencije za 2021.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 8.7.2021.
            COM(2021) 374 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007.

               OBRAZLOŽENJE

               Ova se preporuka odnosi na odluku kojom se Komisija ovlašćuje da u ime Unije pregovara o djelomičnoj reviziji Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007. („Sporazum”) koju je Međunarodno vijeće za kavu odlučilo pokrenuti.

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Međunarodni sporazum o kavi iz 2007.

                  Europska unija stranka je Sporazuma.

                  Ciljevi su Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007. unaprijediti međunarodnu suradnju na svjetskoj razini u pogledu kave i s njom povezanih pitanja, osigurati forum za međuvladina savjetovanja o kavi i o načinima unapređenja svjetskog sektora kave, olakšati trgovinu prikupljanjem i pružanjem informacija o svjetskom tržištu kave te poticati veću potražnju za kavom. Temeljni cilj Sporazuma je potaknuti ugovorne stranke na razvijanje održivog sektora kave u pogledu gospodarstva, društva i okoliša.

                  Sporazum je potpisan 2007. i stupio je na snagu 2. veljače 2011. na razdoblje od deset godina. Potom je produljen za jednu godinu (do 1. veljače 2022.). Sporazum se može produljiti na najviše osam godina ako je to potrebno.

               •Međunarodna organizacija za kavu i Međunarodno vijeće za kavu

                  Člankom 6. predviđa se da Međunarodna organizacija za kavu („Organizacija”), osnovana u skladu s Međunarodnim sporazumom o kavi iz 1962., upravlja odredbama te nadgleda primjenu Sporazuma.

                  U skladu s člankom 9. Sporazuma Međunarodno vijeće za kavu je, kao najviše tijelo Organizacije, odgovorno za obavljanje svih dužnosti potrebnih za provedbu odredaba Sporazuma. To vijeće se sastoji od svih članica Organizacije (članak 8. Sporazuma).

                  Na temelju članka 49. Sporazuma Međunarodno vijeće za kavu može predložiti izmjenu Sporazuma i o takvom prijedlogu obavješćuje sve ugovorne stranke. Člankom 14. Sporazuma propisuje se da se sve odluke Međunarodnog vijeća za kavu, uključujući izmjene Sporazuma, u načelu donose konsenzusom. Ako ne može postići konsenzus, Međunarodno vijeće za kavu donosi odluke i daje preporuke običnom većinom od 70 % ili više glasova članica izvoznica koje su prisutne i glasuju i 70 % ili više glasova članica uvoznica koje su prisutne i glasuju, uz odvojeno brojanje.

                  U skladu s člankom 12. Sporazuma članice Međunarodnog vijeća za kavu imaju ukupno 2 000 glasova. Svaka članica Međunarodnog vijeća za kavu ima određeni broj glasova koji to vijeće svake godine prilagođava prema kriterijima koji su definirani u Sporazumu. Raspodjela glasova također određuje doprinos članice (članak 20. stavak 2. Sporazuma). Unija trenutačno najviše pridonosi proračunu Organizacije.

               •Revizija Međunarodnog sporazuma o kavi

               Djelomična revizija radi reforme Sporazuma potrebna je i jasno je da je u interesu Unije da se dodatno uskladi s praksom koju Unija promiče u drugim međunarodnim robnim odborima te s kretanjima na globalnom tržištu kave od 2007. To je redovito navođeno na posljednjim sjednicama Međunarodnog vijeća za kavu 2019. i 2020.

               Na zahtjev Međunarodnog vijeća za kavu Organizacija je 2019. osnovala Radnu skupinu za reviziju Sporazuma.

               Glavne izmjene koje se predlažu u reviziji Sporazuma odnose se na upravljanje Organizacijom, moguću reviziju sustava glasovanja i doprinosa te sudjelovanje privatnog sektora i civilnog društva u radu Organizacije.

               Glavni ciljevi Sporazuma, kako su navedeni u članku 1., ne namjeravaju se izmijeniti.

                  Smjernice Komisije za preporučene izmjene navedene su u Prilogu.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

               Člankom 218. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se odobravanje otvaranja pregovora i, ovisno o predmetu predviđenog sporazuma, imenovanje pregovarača Unije ili voditelja pregovaračkog tima Unije.

               Člankom 218. stavkom 4. UFEU-a predviđa se da Vijeće pregovaraču uputi smjernice i odredi poseban odbor u savjetovanju s kojim se pregovori moraju voditi.

               Predviđene pregovaračke smjernice trebale bi pregovaraču u ime Unije omogućiti da postigne opće ciljeve utvrđene u točki 1. Te su smjernice utvrđene u Prilogu.

                  Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu preporuku članak 218. stavci 3. i 4. UFEU-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Unija je stranka Sporazuma i Komisija je zastupa u Međunarodnom vijeću za kavu. Države članice EU-a nisu zasebne ugovorne stranke Sporazuma. Pregovori Unije o djelomičnoj reviziji Sporazuma u isključivoj su nadležnosti Unije.

               •Proporcionalnost

               U interesu je Unije revidirati Sporazum kako bi se poboljšao i modernizirao. Trenutačno je sudjelovanje EU-a u Međunarodnoj organizaciji za kavu korisno i za EU i za njezine druge članice. Očekuje se da će se modernizacijom Sporazuma potaknuti veći interes za Organizaciju, a potencijalno i privući novi članovi te povećati relevantnost njezina rada.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Savjetovanja s dionicima

                  Unija je ugovorna stranka Sporazuma i njezino članstvo od 2007. općenito podupiru sektor kave u EU-u i većina država članica. Ne smatra se potrebnim pokrenuti savjetovanje s dionicima o postupku kojem je jedini cilj nastaviti članstvo Unije u Organizaciji, ali prema pravilima koja su u skladu s onima drugih međunarodnih robnih tijela kojih je EU član.

               •Procjena učinka

                  Potpuna procjena učinka nije potrebna jer nije vjerojatno da će ova mjera imati znatne gospodarske, okolišne ili socijalne učinke. Uspješnom izmjenom Sporazuma reformiralo bi se upravljanje, što se smatra ključnom početnom točkom za modernizaciju Sporazuma i trebalo bi potaknuti članove Organizacije na aktivnije sudjelovanje.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Ne smatra se da otvaranje pregovora utječe na proračun.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je ugovorna stranka Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007. („Sporazum”) i član Međunarodne organizacije za kavu („Organizacija”). Unija je Odlukom Vijeća 2008/579/EZ
                  1
                sklopila Sporazum, koji je stupio na snagu 2. veljače 2011.

               (2)U skladu s člankom 9. Međunarodnog sporazuma o kavi Međunarodno vijeće za kavu je, kao najviše tijelo Organizacije, odgovorno za obavljanje svih dužnosti potrebnih za provedbu odredaba Sporazuma.

               (3)Na temelju članka 49. Sporazuma Međunarodno vijeće za kavu može predložiti izmjenu Sporazuma, o kojoj trebaju odlučiti sve članice. Člankom 14. Sporazuma propisuje se da se sve odluke Međunarodnog vijeća za kavu u načelu donose konsenzusom. Ako ne može postići konsenzus, Međunarodno vijeće za kavu donosi odluke običnom većinom od 70 % ili više glasova članica izvoznica koje su prisutne i glasuju i 70 % ili više glasova članica uvoznica koje su prisutne i glasuju, uz odvojeno brojanje.

               (4)Na zahtjev Međunarodnog vijeća za kavu osnovana je Radna skupina za reviziju Sporazuma. Radna skupina je kao tri glavna pitanja u okviru djelomične revizije Sporazuma utvrdila upravljanje Organizacijom, sustav glasovanja i doprinosa te sudjelovanje privatnog sektora i civilnog društva u radu Organizacije. U tom pogledu Radna skupina izrađuje prijedloge izmjena Sporazuma podložno odobrenju Međunarodnog vijeća za kavu.

               (5)U interesu je Unije reformirati Sporazum kako bi ga se uskladilo s praksom koju Unija promiče u drugim međunarodnim robnim odborima te s kretanjima na globalnom tržištu kave od 2007.

               (6)Stoga je primjereno ovlastiti Komisiju da sudjeluje u pregovorima o djelomičnoj reviziji Sporazuma,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisija se ovlašćuje da u ime Unije pregovara o izmjenama Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007.

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s Radnom skupinom za sirovine.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 2008/579/EZ od 16. lipnja 2008. o potpisivanju i sklapanju Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007. u ime Europske zajednice (SL L 186, 15.7.2008., str. 12).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 8.7.2021.
            COM(2021) 374 final
            PRILOG

            Preporuci za Odluku Vijeća
            o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007.

               PRILOG

               Pregovaračke smjernice za Međunarodni sporazum o kavi iz 2007.

               Komisija može započeti pregovore s drugim ugovornim strankama Međunarodnog sporazuma o kavi iz 2007. („Sporazum”) u okviru Međunarodne organizacije za kavu („Organizacija”) radi modernizacije Sporazuma, uzimajući u obzir razvoj sektora kave.

               Revizijom Sporazuma trebalo bi se poboljšati upravljanje Organizacijom, procijeniti ravnoteža između sustava glasovanja i doprinosa te razmotriti integracija privatnog sektora i civilnog društva u rad Organizacije.

               Unija je članica Radne skupine Organizacije za budućnost Sporazuma, koja trenutačno radi na preporukama izmjena koje treba unijeti u Sporazum iz 2007. i koja će slijediti ciljeve koje su države članice Unije postavile u okviru međunarodnih robnih tijela.

               U pregovaračkim smjernicama trebali bi se uzeti u obzir ciljevi pojednostavnjenja i racionalizacije sporazuma, uz zadržavanje međuvladine uloge Organizacije na koju su se članice Organizacije obvezale.

               1.Upravljanje

               Međunarodno vijeće za kavu

               Kad je riječ o učestalosti sastanaka Međunarodnog vijeća za kavu, trebalo bi zadržati postojeći sustav od dva sastanka godišnje. Jedan od tih sastanaka mogao bi biti virtualan.

               Predsjednik i potpredsjednik Međunarodnog vijeća za kavu trebali bi imati jednogodišnji mandat kako bi se olakšalo sudjelovanje svih članica Organizacije u postupku odlučivanja. Uloga potpredsjednika u Međunarodnom vijeću za kavu mogla bi se ojačati. Kako bi iskoristio stečeno iskustvo, potpredsjednik može pred Vijećem izraziti interes da nakon prve godine postane predsjednik. Vijeće može izraziti prihvaćanje ako se potpredsjednik pokaže prikladnim.

               Odbori Organizacije

               U okviru racionalizacije Organizacije trebalo bi poticati spajanje odbora Organizacije ako je to relevantno u njihovu radu. Trebalo bi poticati veće sudjelovanje članica u radu odbora.

               Svjetska konferencija o kavi

               Trebalo bi zadržati trenutačnu učestalost visoke razine Svjetske konferencije o kavi svake četiri godine ili svakih pet godina, ali uz fleksibilnost za prilagodbu posebnim okolnostima ili određenoj situaciji (npr. promjena situacije na tržištu kave, vanjski događaj koji utječe na sektor kave).

               2.Glasovi i doprinosi

               Članice izvoznice i članice uvoznice

               Podjela između članica izvoznica i članica uvoznica trebala bi se zadržati kao relevantno temeljno načelo za postupak odlučivanja u mnogim međunarodnim robnim tijelima.

               Način izračuna glasova i doprinosa

               Čini se da je trenutačni aranžman koji se temelji na opsegu izvezene ili uvezene kave najlakši i najpouzdaniji sustav za izračun glasačkih prava i financijskih doprinosa svake članice administrativnom proračunu Organizacije. Međutim, relevantnost drugih sustava (npr. vrijednost izvoza/uvoza, miješani sustavi) koji se upotrebljavaju u drugim međunarodnim robnim tijelima mogla bi se razmotriti s obzirom na posljedice njihove primjene na Organizaciju.

               3.Sudjelovanje privatnog sektora i civilnog društva

               Privatni sektor i civilno društvo trebali bi biti bolje integrirani u radni proces unutar Organizacije. Trebalo bi istražiti različite formule kako bi se pronašao najbolji način za njihovu veću uključenost u kontekstu moderniziranog sporazuma.

               Kad je riječ o prihvatljivosti privatnog sektora, u Sporazumu bi se trebala prepoznati njegova raznolikost, od malih proizvođača do velikih multinacionalnih poduzeća i njihove moguće uloge u okviru Organizacije.

               Bilo bi bolje poticati sudjelovanje trgovinskih/strukovnih udruga, ali ako se predloži sudjelovanje pojedinačnih korporacija u Organizaciji, trebalo bi razmotriti posebne pravne zaštitne mjere kako bi se osigurala neovisnost Organizacije.

               Sudjelovanje privatnog sektora i civilnog društva u slučaju nacionalnih poduzeća ili organizacija trebalo bi odobriti procesom koji bi vodila dotična članica Organizacije.

               Međutim, pri svakom pomaku prema boljoj integraciji privatnog sektora trebao bi se očuvati međuvladin karakter Organizacije.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 1.12.2021.
            COM(2021) 766 final

            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora u ime Europske unije radi sklapanja međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije te pregovora o dodatnim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PREPORUKE

               •Razlozi i ciljevi preporuke

                  Multilateralna suradnja ključna je za borbu protiv pandemija, koje ne poznaju granice i zahtijevaju zajedničko djelovanje. Međutim, uslijed pandemije bolesti COVID-19 na vidjelo su izašle trajne slabosti međunarodnog zdravstvenog sustava i globalne suradnje.

                  Prije pandemije bolesti COVID-19, u preispitivanjima i evaluacijama nakon pojave teškog akutnog respiratornog sindroma (SARS-CoV), pandemije gripe H1N1 i ebole u zapadnoj Africi već je upozoreno na nedostatke u globalnim kapacitetima za pripremu i odgovor na pandemije te su dane brojne i konkretne preporuke za njihovo uklanjanje. Te su preporuke u određenoj mjeri dovele do važnih poboljšanja, kao što su revizija Međunarodnih zdravstvenih propisa (IHR) 2005. te, nakon izbijanja ebole, uspostave Programa Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) za hitne zdravstvene situacije i Neovisnog nadzornog i savjetodavnog odbora za Program SZO-a za hitne zdravstvene situacije (IOAC) 2016.

                  Međutim, u svjetlu golemih izazova pandemije bolesti COVID-19 postalo je jasno da je na globalnoj razini potrebna bolja pripremljenost za predviđanje, sprečavanje, otkrivanje, procjenu i učinkovit odgovor na pandemije. SZO na temelju svojeg mandata ima središnju ulogu u tom procesu kao vodeće i koordinacijsko tijelo za prevladavanje globalnih zdravstvenih izazova, uključujući pripravnost na izbijanja bolesti, njihovo sprečavanje i otkrivanje te odgovor na njih.

                  Tijekom proteklih mjeseci nekoliko neovisnih odbora i povjerenstava za preispitivanje
                     1
                   ukazalo je na hitnu potrebu za snažnijim međunarodnim režimom za suočavanje s pandemijama, kao i za povećanjem neovisnosti, ovlasti i financiranja SZO-a. Time se daje jedinstven zamah jačanju globalne zdravstvene sigurnosti u svjetlu iskustava stečenih tijekom pandemije bolesti COVID-19.

                  Od izbijanja pandemije bolesti COVID-19 Europska unija daje velik doprinos globalnom odgovoru na pandemiju. Unija predvodi u pružanju potpore vodećoj ulozi SZO-a i unapređivanju procesa njegove reforme. Uloga Unije u jačanju SZO-a odražava se u raznim dokumentima, među ostalim u zaključcima Vijeća
                     2
                   iz studenoga 2020. i izjavi
                     3
                   članova Europskog vijeća iz veljače 2021.

                  U tom su smislu Unija i njezine države članice na 74. sjednici Svjetske zdravstvene skupštine u svibnju 2021. drugu godinu zaredom snažno poduprle rezoluciju o jačanju pripravnosti i odgovora SZO-a na zdravstvene krize. To je rezultiralo osnivanjem radne skupine država članica SZO-a za jačanje pripravnosti i odgovora SZO-a (dalje u tekstu „Radna skupina država članica SZO-a”) kako bi se razmotrili nalazi i preporuke neovisnih odbora i povjerenstava za preispitivanje te kako bi se u svibnju 2022. o tome izvijestilo Svjetsku zdravstvenu skupštinu.

                  Uoči 74. sjednice Svjetske zdravstvene skupštine, Unija i skupina zemalja iz svih regija SZO-a koje pružaju potporu zalagale su se i za uspostavu međunarodnog ugovora o pripravnosti i odgovoru na pandemije. U ožujku 2021. 25 čelnika država i vlada iz cijelog svijeta pridružilo se predsjedniku Europskog vijeća Charlesu Michelu i glavnom direktoru Svjetske zdravstvene organizacije dr. Tedrosu Adhanomu Ghebreyesusu u objavi kojom se poziva na sklapanje međunarodnog ugovora o pripravnosti i odgovoru na pandemije na temelju iskustava stečenih tijekom pandemije bolesti COVID-19.
                     4
                  .

                  Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 74. sjednici Svjetske zdravstvene skupštine
                     5
                  . Tom je odlukom jasno utvrđena potpora Unije uspostavi postupka SZO-a za novu okvirnu konvenciju o pripravnosti i odgovoru na pandemije. U njoj je navedeno i da se Uniji mora dopustiti sudjelovanje u pregovaračkom procesu s obzirom na njezino moguće pristupanje takvom ugovoru. Zalaganje Unije za izradu međunarodnog ugovora o pandemijama u okviru SZO-a odražava se i u Izjavi članova i članica Europskog vijeća iz veljače 2021. te u zaključcima Europskog vijeća iz lipnja 2021.
                     6

                  Europska komisija i Italija, koja predsjeda skupinom G-20, bile su 21. svibnja 2021. domaćini globalnog sastanka na vrhu o zdravlju, na kojem su čelnici skupine G-20 i drugih država, u prisutnosti čelnika međunarodnih i regionalnih organizacija, donijeli „Rimsku deklaraciju”
                     7
                  . Načela utvrđena u toj deklaraciji pružaju zajedničke smjernice za sprečavanje budućih pandemija i pripravnost na njih te su posebno važna s obzirom na rasprave o međunarodnom ugovoru o pandemijama.

                  Na Svjetskoj zdravstvenoj skupštini u svibnju 2021. Unija je sa Skupinom prijatelja (supotpisnicima objave) pokušala utvrditi pregovarački mandat za međunarodni ugovor o pandemijama. To nije bilo moguće zbog nedostatka konsenzusa. U cilju daljnjeg napretka, Svjetska zdravstvena skupština donijela je odluku kojom se od radne skupine država članica SZO-a traži da razmotri moguće koristi od izrade konvencije, sporazuma ili drugog međunarodnog instrumenta SZO-a o pripravnosti i odgovoru na pandemije. Odlučeno je i da se od 29. studenoga do 1. prosinca 2021. održi posebna sjednica Svjetske zdravstvene skupštine posvećena tom pitanju s namjerom da odmah po njezinu završetku počne službeni pregovarački proces.

                  Radna skupina država članica SZO-a održala je pet sastanaka od srpnja do studenoga 2021., kao i nekoliko sastanaka između sjednica.

                  Tijekom rasprava povećao se broj zemalja koje podržavanju sklapanje međunarodnog ugovora. Na temelju rasprava Radne skupine država članica SZO-a, i kako je navedeno u njezinu izvješću donesenom 15. studenoga
                     8
                  , utvrđen je niz mogućih koristi novog instrumenta za jačanje pripravnosti i odgovora na pandemije, uključujući:

               (a)promicanje visoke razine političkog angažmana i usuglašenog pristupa na razini vladinih tijela i društva u cjelini, čime bi se moglo osigurati usklađeno međusektorsko djelovanje;

               (b)pružanje prilike za unapređenje, ažuriranje i jačanje vodeće i koordinacijske uloge SZO-a i njegove funkcije kao tijela za usmjeravanje i koordinaciju međunarodnog zdravstvenog rada;

               (c)stvaranje skupne potpore novom instrumentu i njegovim ciljevima u pogledu pripravnosti i odgovora na pandemije;

               (d)skretanje pozornosti država stranaka na važnost ispunjenja obveza na međudržavnoj razini u pogledu pripravnosti i odgovora na pandemije;

               (e)učvršćivanje svih načela iz Ustava Svjetske zdravstvene organizacije (Preambula), uključujući nediskriminaciju i pravo na uživanje najvišeg mogućeg standarda zdravlja;

               (f)rješavanje pitanja pravednog pristupa protumjerama kao što su cjepiva, terapeutici i dijagnostika; novi sporazum bio bi najprikladniji globalni postupak za razmatranje i dogovaranje načina za veću ravnopravnost u budućnosti, a to bi se moglo postići uključivanjem okvira za konkretne mjere i dugoročne mehanizme za razvoj, proizvodnju i jačanje novih protumjera te pravedniji pristup postojećim protumjerama, među ostalim povećanjem lokalne proizvodnje i jačanjem regulatornih sustava;

               (g)dijeljenje podataka, tehnologije uzoraka i koristi; to bi trebalo biti uključeno u multilateralni okvir za razmjenu podataka o nadzoru i praćenju, genetskih podataka i podataka o patogenima, uz dogovor o tome kako bi se trebale dijeliti koristi koje iz toga proizlaze; to uključuje mehanizme za olakšavanje istraživanja i brzu razmjenu tehnologija kako bi se povećala regionalna proizvodnja i distribucija medicinskih protumjera, imajući na umu tekuće rasprave i pregovore u drugim forumima;

               (h)smanjenje rizika od novih bolesti zoonotskog podrijetla i unapređenje pristupa „Jedno zdravlje”, uključujući elemente posebno usmjerene na smanjenje budućih rizika od zoonotskih bolesti, jačanje postojećih platformi i nadzora, unapređenje višesektorskih partnerstava (sektori zdravlja ljudi, životinja i okoliša) te promicanje posebnih protumjera u skladu s pristupom „Jedno zdravlje”; kao i

               (i)jačanje zdravstvenih sustava i njihove otpornosti jačanjem kapaciteta primarne zdravstvene zaštite i zdravstvenih radnika te uvođenjem univerzalnog zdravstvenog osiguranja.

                  Osim toga, znatan broj država članica izrazio je i potporu jačanju Međunarodnih zdravstvenih propisa, među ostalim provedbom, usklađivanjem i mogućim ciljanim izmjenama, bez ponovnih pregovora o cjelokupnom instrumentu.

                  Na temelju toga Radna skupina država članica SZO-a u svojem je izvješću na posebnoj sjednici Svjetske zdravstvene skupštine zaključila da bi „daljnji koraci trebali uključivati postupak ili postupke za: i. izradu konvencije, sporazuma ili drugog međunarodnog instrumenta SZO-a za pripravnost i odgovor na pandemije te ii. poboljšanje Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.), uključujući provedbu, potporu usklađenosti temeljnih kapaciteta Međunarodne zdravstvene organizacije i moguće ciljane izmjene Međunarodnih zdravstvenih propisa”. Pregovarački postupak stoga bi uključivao pregovore o pravno obvezujućem sporazumu o pripravnosti i odgovoru na pandemije, kao i niz dopunskih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa.

                  Ova je preporuka stoga upućena Vijeću u vezi s posebnom sjednicom Svjetske zdravstvene skupštine od 29. studenoga do 1. prosinca 2021.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Predložena preporuka u skladu je s postojećim pravnim okvirom Unije o ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju, kako je trenutačno utvrđeno Odlukom br. 1082/2013/EU
                     9
                  .

                  Osim toga, Unija je od početka pandemije bolesti COVID-19 uspostavila skup mjera i koordinacijski okvir za potporu državama članicama Unije u borbi protiv pandemije i jačanju otpornosti njihovih zdravstvenih sustava. Predložena preporuka u skladu je sa sljedećim mjerama poduzetima na razini Unije te ih se nastoji dopuniti uspostavom kvalitetnog međunarodnog okvira za prekogranične prijetnje s potencijalom pandemije:

               ·Komisija je u lipnju 2020. predstavila zajedničku strategiju EU-a za cjepiva
                  10
               , kojom se omogućuje široka potpora i ubrzavanje razvoja i proizvodnje. Tim je pristupom svim državama članicama Unije osiguran pristup cjepivima protiv bolesti COVID-19, kao i njihov izvoz u više od sto pedeset zemalja.

               ·Komisija je 11. studenoga 2020. postavila temelje europske zdravstvene unije donošenjem Prijedloga uredbe o ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju, Prijedloga uredbe o jačanju mandata Europske agencije za lijekove i Prijedloga uredbe o jačanju mandata Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti
                  11
               . Na temelju iskustava stečenih tijekom aktualne krize, tim se prijedlozima nastoji ojačati otpornost Unije na prijetnje zdravlju i podignuti razinu pripravnosti i odgovora tijekom aktualne i budućih zdravstvenih kriza.

               ·Farmaceutska strategija za Europu donesena 25. studenoga 2020.
                  12
                temelji se i na slabostima koje je razotkrila pandemija bolesti COVID-19 te predstavlja odgovarajuće mjere za prilagodbu farmaceutskog sustava EU-a u nadolazećim godinama. Strategijom se nastoji uspostaviti regulatorni okvir otporan na buduće promjene i poduprijeti industriju u promicanju istraživanja i tehnologija dostupnih pacijentima radi zadovoljenja njihovih terapijskih potreba, uz istodobno rješavanje tržišnih nedostataka.

               ·Komisija je 6. svibnja 2021. donijela Strategiju Unije za razvoj i dostupnost terapeutika protiv bolesti COVID-19
                  13
               , kojom se dopunjuje strategija EU-a za cjepiva. Strategija Unije za razvoj i dostupnost terapeutika protiv bolesti COVID-19 obuhvaća cijeli životni ciklus lijekova: od istraživanja, razvoja i proizvodnje do nabave i uvođenja. Uključuje jasne mjere i ciljeve, među ostalim odobravanje najmanje triju novih terapeutika do kraja 2021.

               ·Komisija je 16. rujna 2021. osnovala novo Europsko nadzorno tijelo za pripravnost i odgovor na zdravstvene krize
                  14
                kako bi ojačala sposobnost Europe za sprečavanje, otkrivanje i brz odgovor na prekogranične zdravstvene krize omogućavanjem razvoja, proizvodnje, nabave i pravedne distribucije ključnih medicinskih protumjera.

               Predložena je preporuka u skladu i sa sljedećim općim ciljevima programa „EU za zdravlje”, novim programom djelovanja Unije u području zdravlja za razdoblje 2021.–2027., kako je utvrđeno u članku 3. točkama (b) i (c) Uredbe (EU) 2021/522 Europskog parlamenta i Vijeća
                  15
               :

               ·„zaštita ljudi u Uniji od ozbiljnih prekograničnih prijetnji zdravlju i jačanje sposobnosti reagiranja zdravstvenih sustava i koordinacije među državama članicama radi suočavanja s ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju,

               ·poboljšanje dostupnosti, pristupačnosti i cjenovne pristupačnosti u Uniji lijekova i medicinskih proizvoda te proizvoda potrebnih tijekom krize i podupiranje inovacija u vezi s takvim proizvodima”.

               U tom su pogledu ključne bliske sinergije između programa „EU za zdravlje”
                  16
               , Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju
                  17
                i mehanizma Unije za civilnu zaštitu.

               •Usklađenost s drugim politikama Unije

                  Predložena preporuka u skladu je i sa sljedećim politikama i mjerama Unije:

               ·politikama u području klime i okoliša za sprečavanje zoonotskih rizika i upravljanje njima u okviru pristupa „Jedno zdravlje”;

                  ·politikama razvoja i suradnje:

               –Unija podupire susjedne regije u jačanju pripravnosti i otpornosti njihovih sustava javnog zdravstva u slučaju prekograničnih prijetnji zdravlju,

               –Unija je radila na uspostavi i podupiranju mehanizama za podjelu cjepiva sa zemljama s nižim i srednjim dohotkom, ACT-Acceleratora
                  18
                i COVAX-a, njegova elementa koji se odnosi na cjepiva. Tim Europa, koji uključuje Europsku uniju, njezine države članice i financijske institucije, i dalje je jedan od najvećih COVAX-ovih donatora s više od 3 milijarde EUR izdvojenih u tu svrhu,

               –Unija surađuje s industrijskim partnerima kako bi zemljama s niskim i srednjim dohotkom 2021. i 2022. omogućila pristup cjepivima, dok države članice cjepiva dijele putem COVAX-a, ali i na bilateralnoj osnovi,

               –Unija u okviru Mehanizma Unije za civilnu zaštitu
                  19
                nudi humanitarnu pomoć stanovništvu pogođenom zdravstvenim krizama, uključujući izbijanja bolesti, i zemljama kojima je potrebna pomoć putem terenskih operacija, dopremanjem medicinskih potrepština ljudima u teško dostupnim područjima. Unija isto tako podupire partnere pridonoseći strategijama cijepljenja, nabavi i distribuciji robe,

               –Europska komisija u suradnji s nekoliko država članica provodi inicijativu s afričkim partnerima za razvoj proizvodnje i dostupnost cjepivâ, lijekova i zdravstvenih tehnologija u Africi
                  20
               .

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Postupovna pravna osnova predložene odluke temelji se na članku 218. stavcima 3. i 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

                  Člankom 218. stavkom 3. UFEU-a predviđa se da Komisija podnosi preporuke Vijeću, koje donosi odluku o odobravanju otvaranja pregovora i imenovanju pregovarača Unije. U skladu s člankom 218. stavkom 4. UFEU-a, Vijeće pregovaraču može dati smjernice i imenovati poseban odbor u savjetovanju s kojim se pregovori moraju zaključiti.

                  Materijalna pravna osnova razmotrit će se u kasnijoj fazi nakon što budu dostupne dodatne informacije: i. o području primjene i sadržaju međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije te ii. o području primjene i sadržaju dopunskih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Iako njegovo točno područje primjene još nije poznato, predviđeni međunarodni sporazum namijenjen je prevladavanju ozbiljnih prekograničnih prijetnji zdravlju koje mogu prerasti u pandemiju. Stoga će utjecati na izvršavanje nadležnosti Unije i na njezino zakonodavstvo u područjima kao što su zdravlje, okoliš, trgovina, slobodno kretanje, zaštita podataka, unutarnje tržište i razvojna suradnja, koja bi mogla postati relevantna u kontekstu predviđenog sporazuma.

                  Iako još ne postoji odluka o odredbama Međunarodnih zdravstvenih propisa koje bi se mogle izmijeniti, takve bi izmjene mogle utjecati na pravni okvir EU-a o prekograničnim prijetnjama zdravlju, kako je utvrđeno u Odluci 1082/2013.

                  S obzirom na prethodno navedeno i vjerojatni utjecaj na postojeće zakonodavstvo Unije u različitim područjima njezina djelovanja, od ključne je važnosti sudjelovanje Unije u budućim pregovorima i međunarodnom sporazumu koji iz njih proizađe.

               •Proporcionalnost

                  Jačanje zdravstvenih sustava i međunarodne pripravnosti i odgovora na buduće pandemije očito je u interesu Unije i njezin je glavni prioritet.

                  Odluka Vijeća potrebna je kako bi Unija mogla otvoriti pregovore o međunarodnom sporazumu o pripravnosti i odgovoru na pandemije te dopunskim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa ako se tako odluči.

                  Predložena preporuka ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva u skladu s člankom 5. stavkom 4. Ugovora o Europskoj uniji.

               •Odabir instrumenta

                  Odabir instrumenta utvrđen je u članku 218. stavku 3. i članku 218. stavku 4. UFEU-a.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nije primjenjivo

               •Prikupljanje i primjena stručnog znanja

                  Nije primjenjivo

               •Procjena učinka

                  Nije primjenjivo

               •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa

                  Nije primjenjivo

               •Temeljna prava

                  U skladu s člankom 35. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, pri utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Unije osigurava se visok stupanj zaštite zdravlja ljudi.

                  Predloženom preporukom traži se odobrenje za otvaranje pregovora radi jačanja zdravstvenih sustava te međunarodne pripravnosti i odgovora na buduće pandemije. To bi pozitivno utjecalo na pravo na visoku razinu zaštite zdravlja ljudi, kako je utvrđeno u članku 35. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Smatra se da otvaranje pregovora o međunarodnom sporazumu o pripravnosti i odgovoru na pandemije te moguće dodatne izmjene Međunarodnih zdravstvenih propisa ne utječu na proračun.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Očekuje se da će pripreme i pregovori započeti ubrzo nakon izvanredne sjednice Svjetske zdravstvene skupštine od 29. studenoga do 1. prosinca 2021. Može se predvidjeti preliminarna faza.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba preporuke

                  Komisija preporučuje:

               ·da Vijeće ovlasti Komisiju za otvaranje i vođenje pregovora o sklapanju novog međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije te dopunskim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa ako se tako odluči;

               ·da se Komisija imenuje pregovaračem Unije;

               ·da Komisija vodi pregovore uz savjetovanje s posebnim odborom ako ga imenuje Vijeće u skladu s člankom 218. stavkom 4. UFEU-a;

               ·da Vijeće odobri pregovaračke smjernice iz priloga ovoj preporuci.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora u ime Europske unije radi sklapanja međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije te pregovora o dodatnim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Svjetska zdravstvena organizacija (SZO) odlukom WHA74(16) od 31. svibnja 2021. sazvala je posebnu sjednicu Svjetske zdravstvene skupštine od 29. studenoga do 1. prosinca 2021. kako bi se razmotrile koristi od sastavljanja konvencije, sporazuma ili drugog međunarodnog instrumenta SZO-a o pripravnosti i odgovoru na pandemije u cilju pokretanja međuvladinog procesa za izradu takvih instrumenata o pripravnosti i odgovoru na pandemije i pregovaranje o njima.

               (2)Unija bi trebala sudjelovati u pregovorima o takvoj konvenciji, sporazumu ili drugom međunarodnom instrumentu te o dopunskim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.).

               (3) Pregovori će se održati u kontekstu Svjetske zdravstvene organizacije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisiju se ovlašćuje da u ime Unije pregovara o međunarodnom sporazumu o pripravnosti i odgovoru na pandemije te o dopunskim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa u okviru odluka donesenih na posebnoj sjednici Svjetske zdravstvene skupštine od 29. studenoga do 1. prosinca 2021.

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori se vode u dogovoru s [naziv posebnog odbora upisuje Vijeće]

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Konkretno, Neovisni odbor za pripravnost i odgovor na pandemiju, Odbor za preispitivanje funkcioniranja Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.) tijekom odgovora na pandemiju bolesti COVID-19 i Neovisni nadzorni i savjetodavni odbor za Program SZO-a za hitne zdravstvene situacije (IOAC).

                     (2)

                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12276-2020-INIT/hr/pdf
                  .

                     (3)

                  Izjava članova i članica Europskog vijeća, 25. i 26. veljače 2021. – Consilium (europa.eu)
                  .

                     (4)

                  https://www.who.int/news-room/commentaries/detail/op-ed---covid-19-shows-why-united-action-is-needed-for-more-robust-international-health-architecture
                  . Objavu su potpisali čelnici država/vlada: Fidžija, Tajlanda, Portugala, Italije, Rumunjske, Ujedinjene Kraljevine, Ruande, Kenije, Francuske, Njemačke, Grčke, Republike Koreje, Čilea, Kostarike, Albanije, Južne Afrike, Trinidada i Tobaga, Nizozemske, Tunisa, Senegala, Španjolske, Norveške, Srbije, Indonezije i Ukrajine.

                     (5)

                        SL L 238, 6.7.2021., str. 79.

                     (6)

                     Zaključci Europskog vijeća, 24. i 25. lipnja 2021. – Consilium (europa.eu)

                  .

                     (7)

                        https://global-health-summit.europa.eu/rome-declaration_en.

                     (8)

                  Report of the Member States Working Group on Strengthening WHO Preparedness and Response to Health Emergencies to the special session of the World Health Assembly
                   (Izvješće radne skupine država članica s posebne sjednice Svjetske zdravstvene skupštine o jačanju pripravnosti i odgovora SZO-a na zdravstvene krize)

                     (9)

                        Odluka br. 1082/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju i o stavljanju izvan snage Odluke br. 2119/98/EZ, SL L 293, 5.11.2013., str. 1.

                     (10)

                        COM(2020) 245 final, 17.6.2020.

                     (11)

                        COM(2020) 727 final, COM(2020) 726 final, COM(2020) 725 final, 11. studenoga 2020.

                     (12)

                        COM(2020) 761 final, 25.11.2020.

                     (13)

                        COM(2021) 355 final/2, 6.5.2021.

                     (14)

                        SL C 393I, 29.9.2021., str. 3.–8.

                     (15)

                        Uredba (EU) 2021/522 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. ožujka 2021. o uspostavi Programa djelovanja Unije u području zdravlja (program „EU za zdravlje”) za razdoblje 2021.–2027. i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 282/2014 (SL L 107, 26.3.2021., str. 1.–29.).

                     (16)

                        Uredba (EU) 2021/947 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. lipnja 2021. o uspostavi Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju – Globalna Europa, izmjeni i stavljanju izvan snage Odluke br. 466/2014/EU te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) 2017/1601 i Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 (SL L 209, 14.6.2021., str. 1.–78.).

                     (17)

                        Odluka br. 1313/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu, SL L 347, 20.12.2013., str. 924.

                     (18)

                        https://www.who.int/initiatives/act-accelerator.

                     (19)

                        Europski konsenzus o humanitarnoj pomoći (2008/C 25/01) i Uredba Vijeća (EZ) br. 1257/96 o humanitarnoj pomoći, SL L 163, 2.7.1996., str. 1.–6.

                     (20)

                        Priopćenje za tisak od 21. svibnja 2021. „

                     Inicijativa Tima Europa vrijedna milijardu eura za proizvodnju i dostupnost cjepivâ, lijekova i zdravstvenih tehnologija u Africi (europa.eu)

                  ”.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 1.12.2021.
            COM(2021) 766 final

            PRILOG

            Preporuci za Odluku Vijeća
            o odobravanju otvaranja pregovora u ime Europske unije radi sklapanja međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije te pregovora o dodatnim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.)

               PRILOG

               Smjernice za pregovore o međunarodnom sporazumu o pripravnosti i odgovoru na pandemije te pregovore o dodatnim izmjenama Međunarodnih zdravstvenih propisa (2005.)

               U okviru međuvladina procesa utvrđenog u Odluci SSA2/CONF./1Rev.1 na posebnoj sjednici Svjetske zdravstvene skupštine od 29. studenoga do 1. prosinca 2021., kojom se osigurava globalno uključiv pregovarački forum, Komisija će nastojati dogovoriti sklapanje međunarodnog sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije
                  1
                (dalje u tekstu „sporazum o pripravnosti i odgovoru na pandemije”). Oslanjajući se na iskustva stečena tijekom pandemije bolesti COVID-19 te u cilju pripravnosti za buduća izvanredna stanja u području javnog zdravlja, Komisija u ime Europske unije nastoji postići sveobuhvatan pregovarački ishod, koji obuhvaća ciljeve i načela navedene u nastavku.

               Sporazumom o pripravnosti i odgovoru na pandemije trebali bi se dopuniti Međunarodni zdravstveni propisi (2005.) te će se njime utvrditi materijalne, pravno obvezujuće obveze za njegove stranke, prvenstveno usmjerene na:

               –sprečavanje i kontrolu,

               –otkrivanje i izvješćivanje, i

               –pripravnost i odgovor na moguće pandemije.

               Materijalne obveze, među ostalim one sadržane u preambuli sporazuma o pripravnosti i odgovora na pandemije, trebale bi se temeljiti na nizu općih ciljeva i načela, poput prava na uživanje najvišeg mogućeg standarda zdravlja, međunarodne solidarnosti, pravednog pristupa mjerama za suzbijanje pandemije (npr. osobna zaštitna oprema, pristup cijepljenju, terapeuticima i dijagnostici, medicinskoj i socijalnoj skrbi), pristupa „Jedno zdravlje”, potrebe za rješavanjem pitanja međusobne povezanosti zdravlja ljudi, životinja i okoliša te središnje uloge multilateralne suradnje i SZO-a u globalnom upravljanju zdravljem.

               Sporazum o pripravnosti i odgovoru na pandemije trebao bi sadržavati i odredbe kojima se utvrđuju:

               –institucijski okvir;

               –pravila o daljnjem donošenju pravila;

               –mehanizmi praćenja i odgovornosti;

               –pristup „usuglašenog djelovanja vladinih tijela”/međusektorski pristupi pripravnosti kojima se poboljšava mobilizacija svih kompetencija i resursa te usklađenost u sprečavanju pandemija i odgovoru na njih; i

               –tehnička pomoć i izgradnja kapaciteta za provedbu.

               Konkretno, učinkovit sporazum o pripravnosti i odgovoru na pandemije zahtijevat će znatna ulaganja u potporu provedbi. To bi trebalo uključivati:

               –jačanje sposobnosti SZO-a za podupiranje nacionalnih i regionalnih kapaciteta temeljnih zdravstvenih sustava za sprečavanje, pripravnost, otkrivanje i odgovor na pandemije;

               –učinkovitu tehničku pomoć zemljama s niskim i nižim srednjim dohotkom i izgradnju njihovih kapaciteta radi:

               ·djelotvorne provedbe sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije i povezanih obveza iz Međunarodnih zdravstvenih propisa;

               ·poboljšanja nacionalnih i regionalnih mehanizama za sprečavanje, otkrivanje, pripravnost i odgovor na pandemije (uključujući međuagencijske i međusektorske mehanizme koordinacije); i

               ·poboljšanja kapaciteta zdravstvenih sustava za pripravnost i odgovor na pandemije, među ostalim jačanjem kapaciteta zdravstvenih i socijalnih radnika za sprečavanje, otkrivanje i odgovor na izvanredna stanja u području javnog zdravlja koja mogu prerasti u pandemiju, kao i razvojem i primjenom digitalnih alata u području zdravstvene i socijalne skrbi.

               Sporazumom o pripravnosti i odgovoru na pandemije trebale bi se utvrditi materijalne odredbe i obveze, posebno u prethodno navedenim ključnim područjima, kao i smjer budućih pregovora, među ostalim dopunskim protokolima. Pravno obvezujuće odredbe mogu se dopuniti neobvezujućim odredbama (kao što su smjernice, standardi i izjave).

               Svim državama članicama Ujedinjenih naroda i organizacijama za regionalnu (gospodarsku) integraciju trebalo bi dopustiti da postanu stranke sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije ili njegovih protokola. Trebalo bi utvrditi i konkretne načine suradnje s relevantnim međunarodnim organizacijama i nevladinim dionicima.

               Uzevši u obzir hitnost predmeta sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije, trebalo bi predvidjeti mogućnost njegove privremene primjene do ratifikacije kako bi se što prije započelo s provedbom njegovih odredaba.

               Trebalo bi predvidjeti i prijelazna razdoblja za provedbu u zemljama s niskim i nižim srednjim dohotkom, kao i potporu toj provedbi.

               Ciljevi pripravnosti i odgovora na pandemije koji se nastoje ostvariti takvim sporazumom mogli bi zahtijevati dodatne izmjene Međunarodnih zdravstvenih propisa. Cilj takvih izmjena trebalo bi biti pojašnjenje i jačanje postojećih odredaba Međunarodnih zdravstvenih propisa te njihova učinkovitija provedba, pri čemu bi trebalo osigurati njihovu komplementarnost i usklađenost s odredbama sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije.

               Komisija će predstavljati Uniju u međuvladinom pregovaračkom tijelu zaduženom za izradu sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije, kako je utvrđeno u Odluci Svjetske zdravstvene skupštine SSA2/CONF./1Rev.1, kao i u svakom pripremnom ili povezanom tijelu i aktivnostima radne skupine za jačanje pripravnosti i odgovora SZO-a na zdravstvene krize povezanima sa sastavljanjem dopunskih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa radi njihova poboljšanja te u naknadnim pregovorima o tim izmjenama.

               Komisija bi trebala osigurati usklađenost sporazuma o pripravnosti i odgovoru na pandemije i svih mogućih dopunskih izmjena Međunarodnih zdravstvenih propisa s mjerodavnim zakonodavstvom i politikama Unije, kao i s obvezama Unije u okviru drugih mjerodavnih multilateralnih sporazuma.

               Komisija bi trebala voditi pregovore u skladu s mjerodavnim zakonodavstvom Unije koje je na snazi.

                     (1)

                        Ovaj naziv označava sporazum u smislu članka 2. stavka 1. točke (a) Bečke konvencije o pravu međunarodnih ugovora i njime se ne dovodi u pitanje naziv koji će njegovi potpisnici odabrati u konačnici, npr. konvencija, ugovor ili sporazum.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 23.8.2017.
            COM(2017) 448 final

            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora o sklapanju Protokola uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Pod pokroviteljstvom UNIDROIT-a (Međunarodnog instituta za ujednačivanje privatnoga prava), međunarodne organizacije kojoj pripadaju sve države članice, na diplomatskoj konferenciji u Cape Townu u Južnoj Africi u studenome 2001. doneseni su Konvencija o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi („Konvencija iz Cape Towna”) i Protokol o pitanjima specifičnim za zrakoplovnu opremu.

                  Sustav iz Cape Towna prilagodljive je strukture: tvori ga okvirna Konvencija, kojom su utvrđena pravna pravila primjenjiva na sve kategorije pokretne opreme, koju dopunjuju specifični protokoli, kojima se utvrđuju posebna pravila za određene tipove opreme.

                  Konvencijom se utvrđuju pravila za uspostavljanje i učinke međunarodnih stvarnopravnih osiguranja (sporazum o sigurnosti, sporazum o pridržaju prava vlasništva i sporazum o leasingu) koja se odnose na određene kategorije pokretne opreme označene u protokolima za određene kategorije: opremu za zrakoplove (konstrukcije zrakoplova, zrakoplovni motori i helikopteri), željeznička vozila i svemirsku opremu.

                  Ako je to potrebno zbog određenih obilježja nekog sektora, tim se protokolima može izmijeniti Konvencija. Prema tome, za svaku kategoriju pokretne opreme protokol je mjerodavniji od Konvencije. Obveze država na temelju Konvencije razlikuju se prema protokolu kojem su pristupile. Konvencija se može primjenjivati na kategoriju pokretne opreme tek kad odgovarajući protokol stupi na snagu i to samo među strankama tog protokola. Međutim, Konvencija i protokol tada se moraju čitati zajedno kao jedinstveni instrument.

                  Kategorije rudarstva, poljoprivrede i građevinarstva područja su gospodarske aktivnosti koja imaju globalnu važnost, posebice u zemljama u razvoju. Stoga je od 2006. priprema Protokola uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (dalje u tekstu „Protokol MAC”) uključena u program rada UNIDROIT-a. UNIDROIT je predložio četvrti protokol za poljoprivrednu, građevinarsku i rudarsku opremu iz dva razloga: prvo, time bi se omogućilo poduzećima u sektorima poljoprivrede, građevinarstva i rudarstva da nabave opremu koju inače ne bi mogla nabaviti te bi im se tako omogućilo optimiranje njihovih aktivnosti. Drugo, proizvođačima opreme omogućilo bi se da izvoze na tržišta koja bi im bez takvog protokola ostala zatvorena.

                  Nakon pripremnog rada, koji je uključivao nekoliko sastanaka studijske grupe i savjetovanja s privatnim sektorom, na svojoj je 95. sjednici (od 18. do 20. svibnja 2016.) Upravno vijeće UNIDROIT-a zaključilo da je nacrt teksta koji je izradila studijska skupina dovoljno dorađen da bi sazivanje Odbora vladinih stručnjaka bilo opravdano. Prvo zasjedanje Odbora vladinih stručnjaka održano je u Rimu od 20. do 24. ožujka 2017.

                  Zastupajući Europsku uniju, koja ima status promatrača u UNIDROIT-u, Komisija je sudjelovala na zasjedanju vodeći se usklađenim stajalištem koje je donijela Radna skupina Vijeća za građansko pravo (opća pitanja) i koje je utvrđeno u dokumentu Vijeća 7083/17 EU RESTRICTED.

                  Drugo te vjerojatno i posljednje zasjedanje Odbora vladinih stručnjaka održat će se u Rimu od 2. do 6. listopada 2017. Diplomatska konferencija za donošenje Protokola MAC trebala bi se održati u drugoj polovini 2018. Stoga je preporučljivo da se usklađeno stajalište koje je dogovorila Radna skupina za građansko pravo potvrdi u službenim pregovaračkim smjernicama koje će Komisiji omogućiti da zastupa interese EU-a i na budućoj diplomatskoj konferenciji.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  EU je već poduzeo mjere u pogledu Konvencije iz Cape Towna kad je 2009. pristupio Konvenciji i njezinu Protokolu o zrakoplovstvu
                     1
                   te kad je potpisao Protokol o željeznici 2009.
                     2
                   i kad ga je odobrio 2014.
                     3

                  Kad je riječ o Protokolu o svemiru, na temelju pregovaračkih smjernica koje je Vijeće donijelo 10. veljače 2004.
                     4
                   Komisija je zastupajući EU pažljivo pratila i sastanke pet zasjedanja UNIDROIT-ova Odbora vladinih stručnjaka za donošenje nacrta protokola o specifičnim pitanjima za svemirsku opremu uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi te je sudjelovala na diplomatskoj konferenciji na kojoj je donesen Protokol o svemiru.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Ova preporuka za pregovaračke smjernice dosljedna je s općom politikom EU-a da poduzima mjere kojima se osigurava da se isključiva vanjska nadležnost EU-a poštuje u međunarodnim okvirima tako da se pristupa međunarodnim konvencijama koje uključuju odredbe u području isključive vanjske nadležnosti Unije kada je to dopušteno postojanjem klauzule o regionalnim organizacijama za gospodarsku integraciju (REIO), čime se, kao u ovom slučaju, omogućuje regionalnim organizacijama za gospodarsku integraciju da potpišu međunarodni instrument ili mu pristupe, ili tako da se ovlasti države članice EU-a da to učine u ime Unije.

                  Budući da je pravna stečevina u pogledu pravosudne suradnje u građanskim stvarima dobro razrađena, iz toga je proizišlo odgovarajuće proširenje isključive nadležnosti EU-a u međunarodnom okviru. U nekim slučajevima isključiva nadležnost obuhvaća cijeli instrument (npr. Haška konvencija od 30. lipnja 2005. o sporazumima o izboru suda i Haška konvencija od 23. studenoga 2007. o međunarodnom namirenju uzdržavanja djeteta i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja), a u drugim je slučajevima isključiva nadležnost EU-a ograničena na određene odredbe instrumenta, iz čega proizlaze, u mjeri u kojoj EU odluči o tome da neće izvršavati podijeljenu nadležnost, „miješani sporazumi”.

                  Konvencija iz Cape Towna i njezini protokoli miješani su sporazumi: neka su pitanja u isključivoj nadležnost EU-a, dok su druga u nadležnosti država članica u mjeri u kojoj EU nije odlučio izvršavati podijeljenu nadležnost u odnosu na Konvenciju i njezine protokole. Na temelju općih pravila kojima se uređuje isključiva nadležnost EU-a države članice mogu djelovati u područjima isključive nadležnosti samo ako ih je za to ovlastio EU te stoga mogu potpisati ili ratificirati te protokole samo nakon što ih je potpisao, ratificirao, pristupio im ili ih odobrio EU.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Preporuka za odluku Vijeća o pregovaračkim smjernicama temelji se na članku 81. i članku 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a, s obzirom na to da je Protokol MAC međunarodni instrument. Pravosudna suradnja u građanskim i trgovačkim stvarima uređena je člankom 81. UFEU-a, koji je stoga pravna osnova za nadležnost EU-a u tom području.

                  U skladu s člankom 3. stavkom 2. UFEU-a i sudskom praksom Suda Europske unije, posebice Mišljenjem 1/03 od 7. veljače 2006. o nadležnosti Unije da sklopi novu Konvenciju iz Lugana o nadležnosti te priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, kao i s Mišljenjem 1/13 od 14. listopada 2014. o isključivoj nadležnosti Unije u pogledu prihvaćanja pristupa treće države Konvenciji o građanskopravnim aspektima međunarodne otmice djece, pregovaranje o nekim odredbama UNIDROIT-ova Protokola MAC i njihovo sklapanje u isključivoj su vanjskoj nadležnosti EU-a jer „mogu utjecati na zajednička pravila ili promijeniti njihovo područje primjene”.

                  Ovo je pitanje u velikoj mjeri razmotreno u prethodnim preporukama Vijeću u pogledu pregovaračkih smjernica donesenih u pogledu Konvencije iz Cape Towna i njezina tri protokola te stoga nema potrebe za dodatnim razmatranjem te teme. Međutim, detaljno objašnjenje odredbi koje su u isključivoj nadležnosti EU-a navedeno je u nastavku.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Nije primjenjivo.

               •Proporcionalnost

                  Preporučene pregovaračke smjernice slične su onima donesenima za prethodna tri protokola te ne nadilaze ciljeve osiguravanja poštovanja isključive vanjske nadležnosti EU-a za određene odredbe Protokola MAC i omogućivanja državama članicama da primjenjuju pravo EU-a u međusobnim odnosima.

                  Nadalje, sudjelovanjem EU-a u pripremanju Protokola MAC na temelju ovih pregovaračkih smjernica ne dovodi se u pitanje mogućnost pristupanja EU-a budućem instrumentu. EU svakako pridržava diskrecijsko pravo da donese takvu odluku u budućnosti, koje ima i u slučaju Protokola o svemiru u pogledu kojega EU još nije donio odluku o njegovu potpisivanju ili ratifikaciji.

               •Odabir instrumenta

                  Nije primjenjivo.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               ••Savjetovanja s dionicima

                  Od rujna 2016., kad je UNIDROIT sazvao prvo zasjedanje vladinih stručnjaka, države članice redovito se obavješćuju te se s njima redovito savjetuje u Radnoj skupini Vijeća za građansko pravo (opća pitanja) o usklađenim stavovima koje treba zauzeti u odnosu na stajalište EU-a. Usklađeno stajalište EU-a za prvo zasjedanje vladinih stručnjaka nalazi se u prethodno navedenom dokumentu Vijeća 7083/17 EU RESTRICTED. Osim toga, države članice obaviještene su na licu mjesta u Rimu tijekom ad hoc koordinacijskog sastanka EU-a. Komisija je izvijestila o ishodu prvog zasjedanja na sastanku Radne skupine Vijeća za građansko pravo (opća pitanja) 29. svibnja 2017.

                  •
                        Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Komisija se oslanjala na iskustvo stečeno tijekom pripreme pregovaračkih smjernica za pregovore o Konvenciji iz Cape Towna i njezinim protokolima. Međutim, može se napomenuti da su u kontekstu pripremnog rada obavljenog prije prvog zasjedanja vladinih stručnjaka u ožujku 2017. Njemačka i Sjedinjene Države provele savjetovanja s privatnim sektorom (2010.–2012.), tijekom kojih je iskazano opće zanimanje i podrška za Protokol MAC.

                  Na 93. sastanku Upravnog vijeća UNIDROIT-a 2014. dogovoreno je sazivanje studijske skupine zadužene za pripremu prvog nacrta Protokola MAC prije njegova 95. sastanka. Studijska skupina sastoji se od raznih međunarodnih stručnjaka u području prava stvarnopravnih osiguranja te se je od 2014. sastala četiri puta. Prije prvog zasjedanja vladinih stručnjaka UNIDROIT je pozvao svoje države članice i države stranke Konvencije iz Cape Towna da sudjeluju na poludnevnom simpoziju 2. prosinca 2016. kako bi se raspravilo o ključnim aspektima projekta.

               •Procjena učinka

               Za ovu preporuku nije napravljena procjena učinka, kao ni za tri prethodne preporuke za pregovaračke smjernice koje je Vijeće donijelo u odnosu na Konvenciju iz Cape Towna i njezine protokole o zrakoplovstvu, željeznici i svemiru. U ovoj se fazi odlučuje jedino o tome hoće li EU sudjelovati u završnim fazama pregovora, a time se ne određuje unaprijed hoće li EU potpisati i sklopiti Protokol.

               Nekoliko odredaba koje su u isključivoj nadležnosti EU-a i koje su detaljno razmotrene u nastavku nisu sporne jer je riječ o istim pravilima međunarodnog prava koja su uključena u Konvenciju i njezine prethodne protokole za koje se smatra da utječu na pravnu stečevinu EU-a (privremene mjere, odredbe o nesolventnosti, odredbe o odabiru prava). Kao i u prethodnim instrumentima, primjena tih odredaba stvar je izbora, što znači da EU, ako u kasnijoj fazi odluči ratificirati Protokol, može odabrati da neće primjenjivati ta pravila kako bi očuvao primjenu pravne stečevine EU-a među državama članicama. Tako je odlučeno u vrijeme pristupanja Konvenciji iz Cape Towna i njezinu Protokolu o zrakoplovstvu te u vrijeme odobrenja Protokola o željeznici. Kao što je prethodno navedeno, ništa nije poduzeto u pogledu potpisivanja ili ratifikacije Protokola o svemiru.

               Isključiva nadležnost EU-a ograničena je na odredbe privatnog međunarodnog prava, a materijalne odredbe Protokola u nadležnosti su država članica u mjeri u kojoj EU ne odluči izvršavati podijeljenu nadležnost. Stoga procjena učinka za pravila koja su u isključivoj nadležnosti EU-a ne bi imala smisla jer EU nema mogućnost izbora.

               Međutim, kao što je navedeno u prethodnom odlomku, u okviru UNIDROIT-a provedena su opsežna savjetovanja / pripremne studije prije nego što je zaključeno da je nacrt protokola dovoljno dorađen za sazivanje prvog zasjedanja vladinih stručnjaka.

               U taj rad uključen je i dokument, koji je pripremio direktor za istraživanja u Centru za gospodarsku analizu prava (CEAL), o mogućim gospodarskim koristima Protokola MAC, koji je predstavljen Upravnom vijeću na njegovu 92. sastanku 2013. U CEAL-ovoj studiji napomenuto je da bi se Protokolom MAC olakšala upotreba opreme za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (MAC) u vrijednosti od 2 bilijuna američkih dolara te da bi se prodaja te opreme povećala za 600 milijardi američkih dolara tijekom pet do sedam godina
                  5
               .

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Nije primjenjivo.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Kao što to i obično čini, Komisija će u kontekstu Radne skupine za građansko pravo (opća pitanja) redovito izvješćivati države članice o napretku pregovora.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi preporuke

                  Pregovaračke smjernice koje se predlažu Vijeću jednake su usklađenom stajalištu donesenom prije prvog zasjedanja vladinih stručnjaka. One su gotovo jednake onima donesenima za druge protokole, uzimajući u obzir da je tekst Protokola MAC već stabilan i da se ne bi trebao u većoj mjeri mijenjati do sljedećeg sastanka. U svakom se slučaju ne očekuju promjene u odnosu na odredbe koje su u isključivoj nadležnosti EU-a ili su općenito od interesa za EU (klauzula REIO, izjave).

                  I. Odredbe koje su u isključivoj nadležnosti EU-a

                  a) Privremene mjere i nesolventnost

                  Pitanja u isključivoj nadležnosti EU-a nisu sporna. Te su odredbe vrlo slične ili jednake odgovarajućim odredbama protokola o zrakoplovstvu, željeznici i svemiru.

                  U pregovaračkim smjernicama za prethodne protokole odredbe u odnosu na nadležnost, priznavanje i izvršenje te privremene i zaštitne mjere posebno su uzete u obzir zbog mogućnosti utjecaja na primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima.

                  Osim toga, kad je riječ o odredbama protokola o pravnim sredstvima i pomoći u slučaju nesolventnosti, u pregovaračkim je smjernicama navedeno da bi se trebala osigurati njihova dosljednost s Uredbom (EZ) br. 1346/2000 o stečajnom postupku.

                  Bila je uključena i pregovaračka smjernica o pristupanju Europske zajednice (sad Europske unije) na temelju klauzule REIO.

                  Komisija smatra da se u trenutačnom nacrtu Protokola MAC u potpunosti poštuje pravna stečevina EU-a kad je riječ o privremenim mjerama (članak IX. nacrta Protokola – Izmjena odredbi o pravnim sredstvima prije konačne odluke) i odredbama o nesolventnosti (članak X. – Pravna sredstva u slučaju nesolventnosti i članak XI. – Pomoć u slučaju nesolventnosti).

                  Članak 55. Konvencije iz Cape Towna odnosi se na izjavu u pogledu pravnih sredstava prije konačne odluke (mogućnost da se ne primjenjuju članci 13. (Pravna sredstva prije konačne odluke) i 43. (Nadležnost u skladu s člankom 13. stavkom 1.)). Obje su odredbe zaista mogle utjecati na primjenu članka 31. (Privremene i zaštitne mjere) Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. („Uredbe Bruxelles I.”).

                  Na diplomatskoj konferenciji o Konvenciji iz Cape Towna u studenome 2001. Europska zajednica ishodila je radi zaštite primjene članka 31. Uredbe Bruxelles I. pravo da puna ili djelomična primjena članaka 13. i 43. Konvencije ovisi o izjavi.

                  U vrijeme pristupanja Konvenciji iz Cape Towna Europska zajednica uložila je izjavu u kojoj je navela da „u slučajevima kada je domicil dužnika na državnom području države članice Zajednice, države članice obvezane Uredbom Vijeća (EZ) br. 44/2001 od 22. prosinca 2000. o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima primjenjivat će članke 13. i 43. Konvencije iz Cape Towna o privremenim pravnim sredstvima isključivo u skladu s člankom 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 44/2001 kako ga tumači Sud Europskih zajednica u kontekstu članka 24. Konvencije iz Bruxellesa od 27. rujna 1968. o nadležnosti i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima”.

                  U pregovaračkim smjernicama za protokole o zrakoplovstvu, željeznici i svemiru izričito je napomenuto da bi se članak 55. Konvencije iz Cape Towna trebao i dalje primjenjivati i na protokole.

                  Člankom IX. nacrta Protokola MAC „Izmjena odredbi o pravnim sredstvima prije konačne odluke” predviđa se ta mogućnost te je on gotovo jednak takvim člancima protokola o zrakoplovstvu, željeznici i svemiru (članci X., VIII. odnosno XX.).

                  Treba napomenuti da je nakon preinake Uredbe Bruxelles I.
                     6
                   članak 31. postao članak 35., ali s istim tekstom.

                  U pogledu nesolventnosti u pregovaračkim smjernicama za donesene protokole stajalo je da se traži da primjena odgovarajućih odredaba bude stvar izbora jer one utječu na primjenu Uredbe (EZ) br. 1346/2000 o stečajnom postupku.

                  U članku X. nacrta Protokola MAC (Pravna sredstva u slučaju nesolventnosti) predviđa se mogućnost odluke o sudjelovanju u primjeni te je on gotovo jednak takvim člancima Protokola o zrakoplovstvu (članak XI.), Protokola o željeznici (članak XI.) i Protokola o svemiru (članak XXI.). Primjena članka XI. (Pomoć u slučaju nesolventnosti) nacrta Protokola MAC isto je stvar izbora te je on gotovo jednak takvim člancima Protokola o zrakoplovstvu (članak XII.), Protokola o željeznici (članak IX.) i Protokola o svemiru (članak XXII.).

                  I u tom slučaju nedavnom preinakom Uredbe o postupku u slučaju nesolventnosti
                     7
                   nije izmijenjen utjecaj odredbi o nesolventnosti Protokola MAC na pravo EU-a.

                  b) Izbor prava

                  Članak VI. trenutačne verzije nacrta Protokola MAC sadržava odredbe o odabiru prava koje će stranke primjenjivati u odnosu na svoje ugovorna prava i obveze, u potpunosti ili djelomično.

                  U vrijeme donošenja prethodnih pregovaračkih smjernica na snazi nije bilo nikakvo zakonodavstvo Europske unije koje se odnosi na pravo primjenjivo na ugovorne obveze, te stoga Vijeće nije dalo Komisiji nikakve posebne pregovaračke smjernice o tom pitanju.

                  U međuvremenu je 17. lipnja 2008. donesena Uredba (EZ) br. 593/2008 o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (poznata kao „Rim I”), koja se počela primjenjivati od 17. prosinca 2009.
                     8

                  Široki izbor pravnih mogućnosti predviđen u stavku 2. članka VI. nije usklađen sa sustavom uspostavljenim Uredbom br. 593/2008 te stoga države članice ne bi trebale primjenjivati taj članak.

                  To je rješenje EU odabrao i za druge protokole.

                  Odluka Vijeća od 6. travnja 2009. o pristupanju Europske unije Konvenciji iz Cape Towna i njezinu Protokolu o pitanjima specifičnima za zrakoplovnu opremu sadržava posebna upućivanja na isključivu nadležnost Zajednice za određena pitanja koja se uređuju Protokolom o zrakoplovstvu te posebno na Uredbu Rim I. Stoga je članak Protokola o zrakoplovstvu o odabiru prava podložan posebnoj izjavi Zajednice.

                  Na sličan je način, u odnosu na Protokol o željeznici, pitanje odabira prava posebno razmotreno u izjavi u skladu s člankom XXII. stavkom 2. u pogledu nadležnosti Europske zajednice za pitanja koje se uređuju Protokolom o željeznici. U točki 5. izjave stoji da su države članice Europske zajednice prenijele svoju nadležnost na Zajednicu za pitanja koja utječu na (među ostalim) Uredbu Rim I.

                  Članak VIII. Protokola o svemiru odredba je koja se primjenjuje s mogućnošću izuzimanja, što znači da se primjenjuje osim ako se to izričito ne isključi izjavom države ugovornice. Stoga bi u vrijeme mogućeg potpisivanja/ratifikacije/odobrenja Protokola o svemiru EU morao dati odgovarajuću izjavu.

                  Trenutačna verzija članka VI. nacrta Protokola MAC odredba je s mogućnošću sudjelovanja u primjeni te bi ona trebala ostati takva u konačnom tekstu.

                  II. Završne odredbe od interesa za EU

                  Završne odredbe nacrta (članak XXII. – Regionalna organizacija za gospodarsku integraciju) sadržavaju klauzulu REIO koja je gotovo jednaka onoj u članku 48. Konvencije iz Cape Towna, članku XXVII. Protokola o zrakoplovstvu, članku XXII. Protokola o željeznici i članku XXXVII. Protokola o svemiru.

                  Tim se člankom omogućuje regionalnoj organizaciji za gospodarsku integraciju koju su osnovale suverene države i koja ima nadležnost za pitanja unutar područja primjene Protokola (to jest Europskoj uniji) da potpiše, prihvati ili odobri Protokol ili mu pristupi, kao da je država ugovornica.

                  EU bi trebao obratiti pažnju i na unošenje mogućnosti sudjelovanja u skladu s interesom EU-a u nacrt završnih odredaba (članak XXVI. – Izjave o određenim odredbama). Odredbe tog članka oblikovane su po uzoru na odgovarajuća pravila u protokolima o zrakoplovstvu, željeznici i svemiru.

                  Zaključno, odredbe nacrta Protokola MAC koje su u isključivoj nadležnosti EU-a ili su od interesa za EU u svojem trenutačnom obliku nisu nimalo sporne. Komisija stoga predlaže da se u skladu s usklađenim stajalištem donesenim na prvom sastanku vladinih stručnjaka u ožujku 2017. te odredbe zadrže u trenutačnom obliku.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora o sklapanju Protokola uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               imajući u vidu Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               imajući u vidu preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)
                     Europska zajednica pristupila je 29. travnja 2009. Konvenciji o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi i njezinu Protokolu o pitanjima specifičnima za zrakoplovnu opremu.

               (2)
                     Europska zajednica potpisala je 10. prosinca 2009. Protokol uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi u vezi specifičnih pitanja koja se odnose na željeznička vozila.

               (3)
                     Europska unija odobrila je 18. prosinca 2014. Protokol uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi u vezi specifičnih pitanja koja se odnose na željeznička vozila.

               (4)
                     U tijeku je pripremni rad na Protokolu uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC).

               (5)
                     Europska unija ima isključivu nadležnost za dio pitanja koja se uređuju nacrtom Protokola MAC.

               (6)
                     Europska unija trebala bi sudjelovati u pregovorima o takvom instrumentu u odnosu na pitanja koja su u isključivoj nadležnosti Unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisija se ovlašćuje da pregovara, u ime Unije, u pogledu pitanja koja su u isključivoj nadležnosti Unije, o Protokolu uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC).

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđuju se u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s posebnim odborom koji se imenuje u skladu s člankom 218. stavkom 4. Ugovora.

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        2009/370/EZ: Odluka Vijeća od 6. travnja 2009. o pristupanju Europske zajednice Konvenciji o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi i njezinom Protokolu o pitanjima specifičnim za zrakoplovnu opremu, koji su zajedno doneseni u Cape Townu 16. studenoga 2001., SL L 121, 15.5.2009., str. 3.–7.

                     (2)

                        2009/940/EZ: Odluka Vijeća od 30. studenoga 2009. o potpisivanju protokola Europske zajednice uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima pokretne opreme u vezi specifičnih pitanja koja se odnose na željeznička vozila, donesenog u Luxembourgu 23. veljače 2007., SL L 331, 16.12.2009., str. 1.–16.

                     (3)

                        2014/888/EU: Odluka Vijeća od 30. studenoga 2014. o odobrenju, u ime Europske unije, Protokola o Konvenciji o međunarodnim interesima za pokretnu opremu u vezi specifičnih pitanja koja se odnose na željeznička vozila, donesenog u Luxembourgu 23. veljače 2007., SL L 353, 10.12.2014., str. 9.–12.

                     (4)

                        5609/04 JUSTCIV 9 TRANS 35 OC 46 RESTREINT UE

                     (5)

                        Za dodatne informacije o pripremnom radu u sastavljanju Protokola MAC vidjeti:
                  http://www.unidroit.org/work-in-progress-studies/current-studies/mac-protocol

                     (6)

                        Uredba (EU) br. 1215/2012 o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima, SL L 351, 20.12.2012., str. 1.–32.

                     (7)

                        Uredba (EU) 2015/848 o postupku u slučaju nesolventnosti, SL L 141, 5.6.2015., str 19.–72.

                     (8)

                        Uredba (EZ) br. 593/2008 o pravu koje se primjenjuje na ugovorne obveze (Rim I), SL L 177, 4.7.2008., str. 6.–16.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 23.8.2017.
            COM(2017) 448 final

            PRILOG

            Preporuci za odluku Vijeća
            o odobravanju otvaranja pregovora o sklapanju Protokola uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC)

               PRILOG […]

               Smjernice za pregovore o Protokolu uz Konvenciju o međunarodnim stvarnopravnim osiguranjima na pokretnoj opremi o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo (Protokol MAC)

               1. Komisija bi trebala tijekom cijelog pregovaranja osiguravati da je Protokol MAC usklađen s odredbama zakonodavstva Europske unije o nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka. Ako to ne bude moguće, Komisija bi trebala osigurati da je u Protokol MAC uključena jedna ili više klauzula na temelju kojih se državama članicama omogućuje da u međusobnim odnosima primjenjuju Uredbu (EU) br. 1215/2012 umjesto Konvencije iz Cape Towna i njezina Protokola MAC.

               Mora se osigurati da se članak 55. Konvencije iz Cape Towna primjenjuje na Protokol o specifičnim pitanjima koja se odnose na opremu za poljoprivredu, građevinarstvo i rudarstvo onako kako se primjenjuje na pokretnu opremu.

               Stoga se mora osigurati da trenutačna odredba članka IX. nacrta Protokola MAC „Izmjena odredbi o pravnim sredstvima prije konačne odluke” ostane u tekstu Protokola tako da primjena tog članka bude stvar izbora i da se on primjenjuje isključivo na temelju izjave države ugovornice.

               2. Mora se osigurati da su članci Protokola koji se odnose na postupke u slučaju nesolventnosti usklađeni s Uredbom (EU) 2015/848.

               Stoga se mora osigurati da trenutačne odredbe članka X. nacrta Protokola MAC (Pravna sredstva u slučaju nesolventnosti) i članka XI. (Pomoć u slučaju nesolventnosti) ostanu u tekstu Protokola tako da primjena tih članaka bude stvar izbora i da se oni primjenjuju isključivo na temelju izjave države ugovornice.

               3. Mora se osigurati da trenutačna odredba članka VI. nacrta Protokola MAC (Odabir prava) ostane u tekstu Protokola tako da primjena tog članka bude stvar izbora i da se on primjenjuje isključivo na temelju izjave države ugovornice.

               4. Mora se osigurati da trenutačna odredba članka XXII. (Regionalna organizacija za gospodarsku integraciju) ostane u Protokolu tako da regionalna organizacija za gospodarsku integraciju koju su osnovale suverene Države i u čijoj su nadležnosti pitanja unutar područja primjene Protokola može potpisati, prihvatiti ili odobriti Protokol ili mu pristupiti, kao da je država ugovornica.