title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Estonije za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/21

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Estonije za 2021.–2030.
      (2019/C 297/06)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Estonija je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 28. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Estonije uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Estoniju za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Estoniji (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Estonija bi trebala u konačnom planu uzeti u obzir međusobne povezanosti između planiranih politika i mjera, konkretno razmatranjem posljedica načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu na dekarbonizaciju, energetsku sigurnost i dimenzije unutarnjeg energetskog tržišta. Doprinos energetske učinkovitosti u smanjenju ovisnosti o uvozu energije i nadoknađivanju učinka smanjenja proizvodnje električne energije iz uljnog škriljevca važni su elementi u tom pogledu, između ostalog u cilju integracije sve većeg udjela obnovljivih izvora i osiguranja primjerenosti budućeg sustava proizvodnje električne energije. Drugo relevantno razmatranje jesu rizici učinka klimatskih promjena na opskrbu energijom. Estonija bi posebnu pozornost trebala obratiti na navođenje stanja provedbe i učinaka politika i mjera, kao i pružiti projekcije za emisije stakleničkih plinova prema sektoru politike (sustav trgovanja emisijama, sektori raspodjele tereta te korištenje zemljišta, prenamjena zemljišta i šumarstvo). Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od sveobuhvatne analize o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, a koja bi naglasila područja konkurentnih prednosti i potencijalnih izazova te ukazala na mjerljive ciljeve za budućnost, kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Estonija bi mogla imati koristi i od interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Estoniju temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Estonije koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Estonija bi trebala razjasniti kako namjerava ostvariti cilj u pogledu emisije stakleničkih plinova za emisije koje nisu obuhvaćene sustavom trgovanja emisijama EU-a od –13 % prije 2005., uključujući ulogu sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva. Ovo konkretno zahtijeva daljnju analizu kombiniranog učinka planiranih politika te primjenu pravila o obračunavanju sukladno Uredbi (EU) 2018/841.

                  2.

                  Estonija bi trebala detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije od 42 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. kao doprinos cilju Unije za 2030. kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Estonija bi trebala pružiti dodatne detalje o mjerama za ostvarivanje okvirnog cilja u sektoru grijanja i hlađenja sukladno članku 23. Direktive (EU) 2018/2001 te osigurati da su uspostavljene prikladne mjere za povećanje obnovljivih izvora kako bi se ostvario cilj u pogledu prometa iz nacrta plana i koji je u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Estonija bi trebala pružiti dodatne pojedinosti o specifičnim mjerama kojima se planira osigurati dugoročna održivost primjene biomase u energetskom sektoru, s obzirom na važan doprinos biomase u estonskoj energetskoj mješavini. Trebala bi navesti mjere u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Estonija bi trebala podignuti razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije 2030. u kontekstu povećanja razine napora kako bi bilo moguće povećati napore potrebne za postizanje cilja energetske učinkovitosti Unije do 2030. Estonija bi to trebala poduprijeti politikama i mjerama kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. U konačnom bi planu trebala uključiti sve politike i mjere planirane za ostvarivanje cilja kumulativnih ušteda s realističnim rasporedom provedbe i jasnom procjenom njihovih potreba za ulaganjima.

                  4.

                  Estonija bi trebala navesti mjere za osiguranje prikladnosti proizvodnje električne energije u kontekstu ambicioznog cilja u pogledu obnovljivih izvora, uključujući mjere za odgovor na potražnju te skladištenje.

                  5.

                  Estonija bi trebala definirati budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve o integraciji na tržište, posebice mjere za razvijanje konkurentnih maloprodajnih tržišta te za razvijanje razine uključenosti potrošača na maloprodajnom tržištu.

                  6.

                  Estonija bi trebala dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Estonija bi trebala pojačati već dobre dogovore o regionalnoj suradnji između baltičkih zemalja (Estonija, Latvija, Litva), proširiti ih na nova područja te proširiti geografski doseg kako bi uključivao nordijske zemlje (Danska, Finska, Island, Norveška i Švedska). Naglasak regionalnih razmjena trebao bi biti na područjima unutarnjeg energetskog tržišta i energetske sigurnosti, u kontekstu promjena u sustavima električne energije koji primaju više udjele obnovljive električne energije, čime se povećava uvoz/izvoz električne energije te pojačava potreba za fleksibilnosti sustava, kao i na dekarbonizaciji prometnog sektora i znanstvenog istraživanja.

                  8.

                  Estonija bi trebala omogućiti općeniti pregled ulaganja potrebnog za modernizaciju svojeg gospodarstva ostvarivanjem energetskih i klimatskih ciljeva te općenitu procjenu izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije.

                  9.

                  Estonija bi trebala popisati mjere i planove za postupno ukidanje subvencija za energiju, posebice za fosilna goriva.

                  10.

                  Estonija bi trebala nadopuniti analizu interakcija s politikom koja se odnosi na kvalitetu zraka i emisije u zrak, pri čemu se navode učinci na onečišćenje zraka u raznim scenarijima, pružaju projekcije onečišćenja zraka na kojima se temelje te razmatraju sinergije i učinci kompromisa.

                  11.

                  Estonija bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Estonija bi trebala nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući naglašavanjem primjene mjera energetske učinkovitosti radi ublažavanja energetskog siromaštva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 277.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1005 final.

         (5)  COM(2019) 506 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 277.

         (7)  SWD(2019) 277.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Litve za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/56

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Litve za 2021.–2030.
      (2019/C 297/15)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Litva je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 17. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Litve uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni integrirani energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Litvu za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Litvi (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Konačni plan bi se trebao graditi na interakcijama između različitih politika i mjera u dimenzijama energetske unije te širiti u njima, a koje su već prikazane za energetsku učinkovitost, obnovljivu energiju i sektori koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama EU-a. U nacrtu plana također je priznata važnost obnovljive energije i mjera energetske učinkovitosti za energetsku sigurnost što bi se trebalo dalje razvijati u konačnom planu. Slično tome, u konačnom je planu potrebno razmotriti ulogu dimenzija unutarnjeg tržišta i dimenzija istraživanja, inovacija i konkurentnosti u podupiranju napora planiranih za druge dimenzije energetske unije. Važan dio konačnog plana čini razmatranje sinergija između sektora LULUCF-a i Uredbe o raspodjeli tereta i učinka povećane primjene biomase za energiju na sektor LULUCF-a.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od sveobuhvatne analize o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, a koja bi naglasila područja konkurentnih prednosti i potencijalnih izazova te ukazala na mjerljive ciljeve za budućnost, kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Litva bi mogla imati koristi i od interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Litvu temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Litve koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Litva bi trebala dodatno razviti strategiju za postizanje cilja u pogledu emisije stakleničkih plinova do 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama EU-a od –9 % u usporedbi s 2005. To uključuje utvrđivanje uloge sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva na temelju pravila o obračunavanju sukladno Uredbi (EU) 2018/841 te daljnje definiranje planiranih politika.

                  2.

                  Litva bi trebala detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije od 45 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. navedenu u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana kao doprinos cilju Unije u pogledu obnovljive energije do 2030. kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Litva bi trebala uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4 stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Litva bi trebala navesti mjere za postizanje cilja u pogledu prometa koji je postavljen u nacrtu integriranog energetskog i klimatskog plana i u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Litva bi trebala navesti dodatne pojedinosti o pojednostavnjenju administrativnih postupaka i o omogućivanju okvira za potrošnju vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Litva bi trebala bitno podignuti razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije 2030. i predložiti ambicioznije politike i mjere koje bi omogućile dodatne uštede energije kako bi se postigao cilj Unije o energetskoj učinkovitosti do 2030. Litva bi trebala navesti nacionalni doprinos energetskoj učinkovitosti u smislu apsolutne razine primarne i konačne energetske potrošnje 2030. Litva bi trebala pružiti dodatne informacije o politikama i mjerama energetske učinkovitosti navođenjem koje politike će se nastaviti nakon 2020., koje će se nove politike uvesti nakon 2020. te koje će učinke imati. Osobito, Litva bi trebala razmotriti uspostavljanje dodatnih mjera energetske učinkovitosti usmjerenih na prometni sektor.

                  4.

                  Litva bi trebala navesti mjere kojima se podržavaju ciljevi energetske sigurnosti o diversifikaciji i smanjenju energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost, te mjere za podržavanje prikladnosti proizvodnje električne energije u kontekstu ambicioznog cilja u pogledu obnovljivih izvora, kao što su dodatne mjere za odgovor na potražnju te skladištenje. Prilikom procjene primjerenosti resursa u sektoru električne energije, Litva bi trebala uzeti u obzir regionalni kontekst i stvarni potencijal spojnih vodova i proizvodnih mogućnosti u susjednim zemljama.

                  5.

                  Litva bi trebala definirati budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve o integraciji na tržište, posebice mjere za razvijanje konkurentnih veleprodajnih i maloprodajnih tržišta, uključujući posvemašnje uvođenje u cijelosti tržišnih cijena.

                  6.

                  Litva bi trebala razjasniti nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti od 2020. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Litva bi trebala pojačati postojeću dogovorenu dobru regionalnu suradnji između baltičkih zemalja (Estonija, Latvija i Litva) na nova područja te proširiti geografski doseg kako bi uključivao nordijske zemlje (Danska, Finska, Island, Norveška i Švedska). Naglasak regionalnih razmjena trebao bi biti na područjima unutarnjeg energetskog tržišta i energetske sigurnosti, u kontekstu promjena u sustavima električne energije koji primaju više udjele obnovljive električne energije, čime se povećava uvoz/izvoz električne energije te pojačava potreba za fleksibilnosti sustava, kao i na dekarbonizaciji prometnog sektora i regionalnoj suradnji u znanstvenom istraživanju.

                  8.

                  Litva bi trebala omogućiti općeniti pregled ulaganja potrebnog za modernizaciju svojeg gospodarstva ostvarivanjem energetskih i klimatskih ciljeva te općenitu procjenu izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije.

                  9.

                  Litva bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  10.

                  Litva bi trebala uključiti analizu interakcija s politikom koja se odnosi na kvalitetu zraka i emisije u zrak, pri čemu se navode učinci na onečišćenje zraka u raznim scenarijima, pružaju informacije na kojima se temelje te razmatraju sinergije i učinci kompromisa.

                  11.

                  Litva bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Litva bi trebala dalje razvijati pristup rješavanja problema energetskog siromaštva, uključujući navođenjem ciljeva i namjeravanih učinaka planiranih politika u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 228.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1014 final.

         (5)  COM(2019) 515 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 228.

         (7)  SWD(2019) 228.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Mađarske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/64

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Mađarske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/17)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Mađarska je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 31. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Mađarske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Mađarsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Mađarskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Dok se neke političke interakcije već nalaze u planu na razini ciljeva, Mađarska bi trebala dalje razviti procjenu međupovezanosti između politika i mjera u konačnom planu te objasniti kako ih namjerava rješavati. Osobito, Mađarska bi trebala dodatno razraditi sinergije između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu objašnjenjem kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva. Elementi koje je potrebno dalje razviti u konačnom planu jesu interakcije između proizvodnje obnovljive električne energije i promicanje elektromobilnosti i mrežnog razvoja. Slično tome, u konačnom je planu potrebno navesti detalje o poveznici između predviđenog povećanja primjene biomase u sektorima grijanja i hlađenja te uklanjanja iz sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva, kao i zahtjeve o održivosti. Konačno, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od sveobuhvatne analize o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, a koja bi naglasila područja konkurentnih prednosti i potencijalnih izazova te ukazala na mjerljive ciljeve za budućnost, kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Mađarska bi mogla imati koristi i od interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Mađarsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Mađarske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Mađarska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti za 2030. na udio obnovljive energije od najmanje 23 % kao doprinos Mađarske cilju Unije u pogledu obnovljivih izvora do 2030., kako je navedeno u formuli u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. U kontekstu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja, Austrija bi trebala u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4. stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Mađarska bi trebala iznijeti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere usklađene s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Mađarska bi trebala povećati razinu ambicioznosti u sektoru grijanja i hlađenja kako bi se ostvario okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te iznijeti mjere za ostvarivanje cilja u pogledu prometa postavljenog u njezinom planu i koji je u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Mađarska bi trebala pružiti dodatne pojedinosti o specifičnim mjerama kojima se osigurava održivost opskrbe biomasom i njezine primjene u energetskom sektoru, s obzirom na važan doprinos biomase u mađarskoj energetskoj mješavini, posebice u sektoru grijanja i hlađenja. Mađarska bi trebala uvesti mjere za prevladavanje administrativnog tereta i mjera u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Mađarska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije kako bi bilo moguće postići cilj Unije u pogledu energetske učinkovitosti do 2030. Mađarska bi trebala predložiti ambicioznije politike i mjere kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. U konačnom bi planu Mađarska trebala napraviti jasnu razliku između postojećih i dodatnih politika i mjera te omogućiti obuhvatniju procjenu učinka planiranih inicijativa te bolje procijeniti očekivane uštede energije.

                  3.

                  Osim toga, Mađarska bi trebala navesti mjere kojima se podržavaju ciljevi energetske sigurnosti u odnosu na diversifikaciju i smanjenje energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osiguravaju fleksibilnost i dugoročna opskrba nuklearnim materijalima i gorivom, posebice u kontekstu proširenja nuklearnih proizvodnih mogućnosti.

                  4.

                  Mađarska bi trebala pružiti dodatne detalje o budućnosti okrenutim nebrojčanim i brojčanim ciljevima o integraciji na tržište te iznijeti primjerene politike i mjere za njihovo postizanje. Pored toga, Mađarska bi mrežnim operatorima trebala omogućiti povrat opravdanih i učinkovito nastalih troškova te im dati pristup učinkovitom pravnom pregledu regulatornih odluka. Mađarska bi trebala iznijeti strategiju i vremenski raspored posvemašnjeg uvođenja u cijelosti tržišnih cijena.

                  5.

                  Mađarska bi trebala dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Mađarska bi trebala nastaviti savjetovanje sa susjednim državama članicama i regionalnu suradnju u okviru Skupine na visokoj razini za energetsku povezanost središnje i jugoistočne Europe (CESEC) i u kontekstu Višegradske skupine koja obuhvaća Češku, Mađarsku, Poljsku i Slovačku. Naglasak regionalnih razmjena mogao bi biti na daljnjoj integraciji na unutarnje energetsko tržište, dekarbonizaciji i primjeni obnovljivih izvora kao i na istraživanju, inovacijama i konkurentnosti uzimajući u obzir zajedničke izazove i ciljeve. To obuhvaća procjenu primjerenosti sustava, pitanja pravedne tranzicije i promjene energetskog sustava potrebne za unos viših udjela obnovljivih izvora te druge predviđene razvoje čime bi se moglo utjecati na međupovezanosti električnog sektora i trgovanje u regiji.

                  7.

                  Mađarska bi mogla poboljšati i proširiti analizu potreba za ulaganjima koja se trenutačno odnosi na učinkovitost u građevinskom sektoru, obnovljive izvore i elektromobilnost i stvoriti općeniti pregled potreba za ulaganjima kako bi modernizirala svoje gospodarstvo postizanjem energetskih i klimatskih ciljeva. Mađarska bi trebala omogućiti općenitu procjenu izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije. Trebala bi kao izvor financiranja razmotriti i troškovno učinkovite prijenose emisijskih kvota u druge države članice u skladu s Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća (9).

                  8.

                  Mađarska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Mađarska bi analizu interakcija s politikama o kvaliteti zraka i emisijama zračnog prometa trebala nadopuniti većim brojem kvantitativnih informacija, odnosno barem bi trebala uključiti zahtijevane informacije o emisijama onečišćujućih tvari u zraku koje se predviđaju planiranim politikama i mjerama.

                  10.

                  Mađarska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Točnije, trebala bi rješavati pitanja učinka na stanovništvo u regijama s visokim razinama emisije ugljika ili industrijskim regijama. Mađarska bi trebala nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući pružanjem namjenske procjene u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 267.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1016 final.

         (5)  COM(2019) 517 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 267.

         (7)  SWD(2019) 267.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Portugala za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/84

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Portugala za 2021.–2030.
      (2019/C 297/22)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Portugal je dostavio svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 31. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Portugala uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano izražene planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Portugal za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Portugalu (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Portugal ima dosljedan broj srednjoročnih i dugoročnih ciljeva smanjenja emisija. Da bi ostvario željenu dekarbonizaciju, Portugal planira prebaciti gospodarstvo na električnu energiju. Potrebno je dodatno razviti elektroenergetski sektor kroz nove kapacitete električne energije iz obnovljivih izvora, posebno solarne energije, energije vjetra i hidroenergije. Te prilagodbe imaju snažne posljedice na ostale dimenzije energetske unije, posebno dimenziju unutarnjeg tržišta te istraživanje, inovacije i konkurentnost. Konačnim bi planom trebalo razjasniti sinergije između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu objašnjavajući kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva i dotaknuti se njegove povezanosti s energetskim siromaštvom. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatnog pregleda konkurentnosti, ne samo industrija s visokom potrošnjom energije nego i sektora niskougljičnih tehnologija, pružajući konkretnu analizu položaja na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove te ukazujući na mjerljive ciljeve za budućnost kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Također bi mogao imati koristi od dodatne razrade interakcije s kružnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Portugal temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Portugala koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Portugal bi trebao detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije od 47 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. kao doprinos Portugala cilju Unije za 2030. u pogledu energije iz obnovljivih izvora te kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Trebao bi, među ostalim, u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Portugal bi trebao povećati razinu ambicije u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvario okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te predložiti mjere kako bi ostvario cilj koji se odnosi na promet utvrđen u njegovom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu i u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebao bi navesti dodatne informacije o pojednostavnjenju administrativnih postupaka i navesti dodatne pojedinosti u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Trebao bi znatno povećati ambiciju za doprinos krajnjoj potrošnji energije s obzirom na potrebu za povećanjem razine napora za postizanje cilja povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. i utvrditi dodatne politike i mjere kojima bi se mogle ostvariti dodatne uštede energije do 2030. Trebao bi dostaviti propisnu kvantifikaciju očekivanih ušteda energije iz planiranih politika i mjera kao dio detaljnije procjene učinka i navesti kako na koji bi način one sudjelovale u nacionalnim doprinosima energetskoj učinkovitosti.

                  3.

                  Trebao bi definirati budućnosti okrenute ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, posebno mjere za razvoj konkurentnijih tržišta električne energije i plina, uključujući napredak prema cijenama u potpunosti temeljenima na tržištu.

                  4.

                  Portugal bi trebao dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebao poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  5.

                  Portugal bi trebao pojačati postojeću dobru regionalnu suradnju sa Španjolskom i Francuskom. Regionalne razmjene trebale bi biti usmjerene na unutarnje energetsko tržište i područja energetske sigurnosti, posebno prekogranične i međuregionalne međupovezanosti. Trebao bi razmotriti jačanje mjera koje se odnose na regionalnu suradnju u područjima obnovljive energije i energetske učinkovitosti.

                  6.

                  Trebao bi pružiti opći pregled ulaganja potrebnih za modernizaciju svojeg gospodarstva ostvarivanjem energetskih i klimatskih ciljeva, izraženih u okviru nacionalnog plana ulaganja. Trebao bi pružiti opći pregled izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije. Trebao bi kao izvor financiranja razmotriti i troškovno učinkovite prijenose u druge države članice u skladu s Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća (9).

                  7.

                  Portugal bi trebao navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  8.

                  Trebao bi dopuniti analizu interakcija s politikom o kvaliteti zraka i emisijama u zrak, predstavljajući učinke na onečišćenje zraka za različite scenarije, pružajući informacije na kojima se temelje i razmatrajući sinergije i učinke kompromisa.

                  9.

                  Portugal bi trebao bolje integrirati aspekte pravedne tranzicije, posebno pružanjem više pojedinosti o učincima koje planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Trebao bi nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, među ostalim navođenjem procjene broja i vrste kućanstava zahvaćenih energetskim siromaštvom i ciljeva za smanjenje energetskog siromaštva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 272.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1021 final.

         (5)  COM(2019) 522 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 272.

         (7)  SWD(2019) 272.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Slovenije za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/92

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Slovenije za 2021.–2030.
      (2019/C 297/24)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Slovenija je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 31. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Slovenije uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Sloveniju za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Sloveniji (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Slovenija u konačnom planu mora utvrditi da je pitanje svih elemenata koji su nedostajali u nacrtu, kao što je scenarij postojećih mjera, procjena učinka i potrebe za ulaganjima, riješeno u odnosu na sve dimenzije. Međusobna povezanost postojećih i planiranih politika i mjera također bi trebala biti uzeta u obzir, posebno: sinergije između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Procjena toga hoće li postojeće politike osigurati smanjenje uporabe fosilnih goriva u energetskom sektoru kao i informacije o funkcioniranju energetskog tržišta isto su tako važni elementi koje treba riješiti u konačnom planu. Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatne analize o trenutačnom položaju sektora niskougljičnih tehnologija na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove. Mjerljivi ciljevi za budućnost utvrđeni na toj osnovi bili bi korisni, kao i politike i mjere za njihovo postizanje kojima bi se ciljeve na odgovarajući način povezalo s politikama poduzetništva i obrazovanja te industrijskim politikama. Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan isto tako bi mogao imati koristi od bolje interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Sloveniju temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Slovenije koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Slovenija bi trebala navesti dodatne troškovno učinkovite politike i mjere, posebno u vezi sa zgradama u pogledu cilja za stakleničke plinove za 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama Europske unije od –15 % u usporedbi s 2005. i odgovarajućom obvezom u skladu s Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8) da emisije iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva ne premašuju uklanjanja.

                  2.

                  Slovenija bi trebala znatno povećati razinu ambicije za 2030. na najmanje 37 % udjela energije iz obnovljivih izvorakao doprinos Slovenije cilju Unije za 2030. za energiju iz obnovljivih izvora, kako je utvrđeno formulom u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999 i nakon primjerenog razmatranja relevantnih okolnosti i nacionalnih ograničenja. Trebala bi u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999 u skladu s tim udjelom, u pogledu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja. Trebala bi predložiti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere koje su u skladu s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9), kako bi se omogućilo pravodobno i troškovno učinkovito ostvarenje tog doprinosa. Trebala bi osigurati da se cilj u pogledu energije iz obnovljivih izvora za 2020. utvrđen u Prilogu I. Direktivi 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) potpuno ispuni i zadrži kao osnovna referentna vrijednost od 2021. nadalje te objasniti na koji način namjerava ispuniti i zadržati takav osnovni udjel. Trebala bi povećati razinu ambicije u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvarila okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te cilj koji se odnosi na promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi navesti konkretne mjere za pojednostavnjenje administrativnih postupaka i u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Slovenija bi trebala znatno povećati razinu ambicije u pogledu smanjenja krajnje potrošnje energije i potrošnje primarne energije za 2030. s obzirom na potrebu za povećanjem razine napora za postizanje cilja povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. Trebala bi izraziti svoj doprinos u smislu krajnje potrošnje energije. Trebala bi predložiti ambicioznije politike i mjere kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. Trebala bi navesti politike i mjere za čitavo razdoblje od 2021. do 2030., uključujući njihov učinak, u smislu očekivanih ušteda energije, i rok za provedbu.

                  4.

                  Slovenija bi trebala navesti mjere kojima se podupiru ciljevi energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost.

                  5.

                  Trebala bi definirati budućnosti okrenute ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, posebno mjere za razvoj konkurentnijih veleprodajnih i maloprodajnih tržišta.

                  6.

                  Slovenija bi trebala razjasniti nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti u razdoblju od 2023. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Slovenija bi trebala provesti potpuno razvijen postupak savjetovanja sa susjednim zemljama i ostalim državama članicama u svrhu promicanja ostvarivanja ciljeva energetske unije na troškovno optimalan način. Slovenija bi trebala dodatno istražiti prekogranični potencijal i makroregionalne aspekte koordinirane energetske i klimatske politike, osobito na Jadranu, s ciljem smanjenja ugljičnog otiska regije i primjene pristupa ekosustava.

                  8.

                  Trebala bi pružiti opći pregled ulaganja potrebnih za modernizaciju njezinog gospodarstva ostvarivanjem svojih energetskih i klimatskih ciljeva, i opću procjenu izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te razini Unije. Trebala bi kao izvor financiranja razmotriti i troškovno učinkovite prijenose u druge države članice u skladu s Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća (11).

                  9.

                  Slovenija bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  10.

                  Slovenija bi analizu interakcija s politikama o kvaliteti zraka i emisijama zračnog prometa trebala nadopuniti većim brojem kvantitativnih informacija, odnosno barem bi trebala uključiti zahtijevane informacije o emisijama onečišćujućih tvari u zraku koje se predviđaju planiranim politikama i mjerama.

                  11.

                  Trebala bi bolje integrirati aspekte pravedne tranzicije, posebno pružanjem više pojedinosti o učincima koje planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine, posebno u odnosu na postupno ukidanje električne energije dobivene iz ugljena. Slovenija bi trebala nastavit razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući navođenjem procjene kako je predviđeno Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 271.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1023 final.

         (5)  COM(2019) 524 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 271.

         (7)  SWD(2019) 271.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.)

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (10)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).

         (11)  Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).


title: Preporuka Europske središnje banke od 19. ožujka 2020. Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Latvijas Banka (ESB/2020/14) 2020/C 98/01

text:
               25.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 98/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 19. ožujka 2020.
      Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Latvijas Banka (ESB/2020/14)
      (2020/C 98/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27.1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Mandat sadašnjeg vanjskog revizora središnje banke Latvijas Banka, prestat će nakon revizije za financijsku godinu 2019. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2020.

                  (3)

                  Središnja banka Latvijas Banka izabrala je SIA Ernst & Young Baltic kao svojeg vanjskog revizora za financijske godine od 2020. do 2024.,

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se društvo SIA Ernst & Young Baltic imenuje za vanjskog revizora središnje banke Latvijas Banka za financijske godine 2020. do 2024.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni, 19. ožujka 2020.

               Predsjednica ESB-a

            Christine LAGARDE


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/892 od 3. lipnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  4.6.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 198/1

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/892
         od 3. lipnja 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”).

                     (2)

                     Vijeće je 16. srpnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1052 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (2) Vijeće je 30. srpnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1144 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (3) Vijeće je 7. kolovoza 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1186 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (4) Vijeće je 22. listopada 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1551 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (5)

                     Vijeće je 17. prosinca 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/2169 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (6) Vijeće je 28. siječnja 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/89 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja. (7)Vijeće je 2. veljače 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/132 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (8) te 6. svibnja 2021. Preporuku (EU) 2021/767 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (9).

                     (3)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/816 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (10) kako bi se ažurirali kriteriji za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (4)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a slijedom ukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (5)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, kako je izmijenjena Preporukom (EU) 2021/816, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, na popis bi trebalo uvrstiti Japan.

                     (6)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 3. lipnja 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (7)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (8)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (11); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (9)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ. (12)

                     (10)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (13) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (14).

                     (11)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (15) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (16),

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena Preporukom (EU) 2020/1052, Preporukom (EU) 2020/1144, Preporukom (EU) 2020/1186, Preporukom (EU) 2020/1551, Preporukom (EU) 2020/2169, Preporukom (EU) 2021/89, Preporukom (EU) 2021/132, Preporukom (EU) 2021/767 i Preporukom (EU) 2021/816, o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     (1)

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Države članice trebale bi od 3. lipnja 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I.”

                     (2)

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           „PRILOG I.
                           Treće zemlje i posebna upravna područja u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:

                                       I.

                                       DRŽAVE

                                                   1.

                                                   AUSTRALIJA

                                                   2.

                                                   IZRAEL

                                                   3.

                                                   JAPAN

                                                   4.

                                                   NOVI ZELAND

                                                   5.

                                                   RUANDA

                                                   6.

                                                   SINGAPUR

                                                   7.

                                                   JUŽNA KOREJA

                                                   8.

                                                   TAJLAND

                                                   9.

                                                   KINA (*)

                                       II.

                                       POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                                   Posebno Upravno Područje Hong Kong (*1)

                                                   Posebno Upravno Područje Makao (*1)

                        (*1)  podložno potvrdi o reciprocitetu"

                        (*1)  podložno potvrdi o reciprocitetu"

            Sastavljeno u Luxembourgu 3. lipnja 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               P. N. SANTOS

            (1)  SL L 208 I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  SL L 165 I, 11.5.2021., str. 66.

            (10)  SL L 182, 21.5.2021., str. 1.

            (11)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (12)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (13)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (14)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (15)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (16)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).


title: Preporuka Vijeća od 10. listopada 2019. o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke 2019/C 351/01

text:
               17.10.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 351/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 10. listopada 2019.
      o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke
      (2019/C 351/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 283. stavak 2. i članak 139. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Protokol br. 4 o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 11. stavak 2.,
      PREPORUČUJE EUROPSKOM VIJEĆU:
      da se g. Fabio PANETTA imenuje članom Izvršnog odbora Europske središnje banke na mandat od osam godina s učinkom od 1. siječnja 2020.

         Sastavljeno u Bruxellesu 10. listopada 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. LINTILÄ