title: Preporuka Vijeća od 8. srpnja 2014. o Nacionalnom programu reformi Mađarske za 2014. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Mađarske za 2014.

text:
               29.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/77

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 8. srpnja 2014.
   o Nacionalnom programu reformi Mađarske za 2014. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Mađarske za 2014.
   2014/C 247/15
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Europsko vijeće se 26. ožujka 2010. složilo s prijedlogom Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta zvane Europa 2020. koja se temelji na pojačanoj koordinaciji ekonomskih politika te je usmjerena na ključna područja u kojima je potrebno poduzimanje mjera radi jačanja potencijala Europe u području održivog razvoja i konkurentnosti.

               (2)

               Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju prijedlogâ Komisije donijelo Preporuku o općim smjernicama za ekonomske politike država članica i Unije (od 2010. do 2014.), a 21. listopada 2010. donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica (3), koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice bile su pozvane da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i politikama zapošljavanja.

               (3)

               Šefovi država ili vlada država članica donijeli su 29. lipnja 2012. odluku o Paktu za rast i radna mjesta, uspostavivši dosljedan okvir za djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja, koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama. Donijeli su odluku o poduzimanju mjera na razini država članica, a posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. te provedbi preporuka za pojedinu zemlju.

               (4)

               Vijeće je 9. srpnja 2013. usvojilo preporuku (4) o nacionalnom programu reformi Mađarske za 2013. i dostavilo svoje mišljenje o ažuriranom programu konvergencije Mađarske za razdoblje od 2013. do 2016.

               (5)

               Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomske politike za 2014. Također, 13. studenoga 2013. Komisija je na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011, donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja u kojem Mađarsku smatra jednom od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

               (6)

               Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013. prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i mjera za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom fiskalnom konsolidacijom koja potiče rast, ponovnom uspostavom uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica krize te modernizacijom javne uprave.

               (7)

               Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate detaljnog preispitivanja za Mađarsku u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Na temelju analize Komisije moguće je zaključiti da se Mađarska i dalje suočava s makroekonomskim neravnotežama, što zahtijeva praćenje i odlučno političko djelovanje. Posebno je potrebno pažljivo pratiti tekuću prilagodbu izrazito negativne neto međunarodne pozicije, visoku razinu javnog i privatnog duga u odnosu na krhak financijski sektor i sve slabiji izvozni rezultat, kako bi se smanjili ozbiljni rizici štetnih posljedica za funkcioniranje gospodarstva.

               (8)

               Mađarska je 30. travnja 2014. podnijela svoj nacionalni program reformi za 2014. i program konvergencije za 2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (9)

               Cilj je proračunske strategije naznačen u programu konvergencije za 2014. smanjiti ukupni deficit s 2,9 % BDP-a u 2014. na 1,9 % do kraja programskog razdoblja. To bi trebalo postići snažnom konsolidacijom u posljednjim godinama programa, dok bi ciljeve deficita trebalo znatno povisiti u odnosu na prethodni program konvergencije. U programu konvergencije potvrđuje se srednjoročni cilj od ‐ 1,7 % BDP-a, što odražava zahtjeve Pakta o stabilnosti i rastu. Međutim, na osnovi preračunanog strukturnog salda, ostvarenje srednjoročnog cilja ne očekuje se do kraja programskog razdoblja. Očekuje se da će se (preračunani) strukturni saldo pogoršati za 1,5 postotnih bodova u 2014., čime značajno odstupa od srednjoročnog cilja te se planira stabilizacija tijekom 2015., što znači manjak od 0,5 % BDP-a u odnosu na poboljšanje potrebno za ostvarenje srednjoročnog cilja. Referentna vrijednost rashoda pokazuje značajno odstupanje za 2014. i za 2015. godinu. Očekuje se daljnje pogoršanje (preračunanog) strukturnog salda i za 2016. i za 2017. godinu. Općenito se od 2014. nadalje očekuje značajno odstupanje od puta prilagodbe prema srednjoročnom cilju. Program konvergencije predviđa postupno, ali kontinuirano smanjenje državnog duga sa 79 % BDP-a u 2013. na otprilike 75 % BDP-a u 2017. godini. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje projekcije proračuna u programu konvergencije uglavnom je vjerodostojan za razdoblje 2014.‐2016., s predviđenim rastom BDP-a od 2,3 % u 2014. odnosno 2,5 % u 2015. u odnosu na rast od 2,3 % i 2,1 % koji je predviđen u proljetnoj prognozi službi Komisije za 2014. Međutim, program konvergencije je previše optimističan za 2017.
               Rizici za proračunske ciljeve u 2014. uglavnom su uravnoteženi, ali se od 2015. pojavljuju povećani rizici prekoračenja cilja deficita. Rizici posebice potječu od činjenice da je predviđeno da se planirano smanjenje udjela rashoda ostvari uvođenjem općeg nominalnog zamrzavanja ili ograničavanjem povećanja na razinu ispod stope inflacije za većinu stavki diskrecijske potrošnje. U Proljetnoj prognozi službi Komisije za 2014. predviđa se ukupni deficit za 2014. i 2015. koji je istovjetan ciljevima programa konvergencije. Uz predviđeni strukturni deficit od 2,2 % BDP-a u 2014. i 2,3 % u 2015., predviđanje Komisije potvrđuje rizik od značajnog odstupanja od srednjoročnog cilja od 2014. godine nadalje. Osim toga, prognoza Komisije također naglašava neispunjenje obveza u pogledu referentne vrijednosti za smanjenja duga za 2014. i 2015. Predviđeno pogoršanje strukturnog salda u 2014. (‐ 1,4 % BDP-a) veće je od dopuštenog za poštovanje pravila o dugu (‐ 0,5 % BDP-a). Na temelju procjene programa konvergencije i prognoze Komisije, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1466/97, mišljenje je Vijeća da su nužni dodatni napori za strukturnu konsolidaciju s obzirom na rizike od značajnog odstupanja od srednjoročnog cilja, kao i neispunjenje obveza u pogledu pravila o dugu od 2014. nadalje.

               (10)

               Srednjoročni proračunski okvir osnažen je proširenjem planskog obzora na razdoblje nakon tekuće proračunske godine. Međutim, njegova djelotvornost i obvezujuća narav još nisu osigurani. Uvedena su nova brojčana fiskalna pravila, ali još nisu otklonjene koncepcijske slabosti koje su uglavnom povezane s nedostatkom sustavnog ex post nadzora, nedostatkom najviših dopuštenih razina odstupanja i zdravih korektivnih mehanizama. Uzak djelokrug rada Fiskalnog vijeća i njegov analitički kapacitet još uvijek su nerazmjerni njegovu proračunskom pravu veta. Daljnjim jačanjem srednjoročnog proračunskog okvira i proširenjem djelokruga Fiskalnog vijeća povećala bi se vjerodostojnost, transparentnost i učinkovitost cjelokupnog fiskalnog okvira.

               (11)

               Neovisno o subvencioniranom programu središnje banke „Financiranje za rast” za mala i srednja poduzeća, normalno kreditiranje gospodarstva nije se povećalo na održiv način. Regulatorno opterećenje financijskog sektora dodatno je povećano, čime se ograničava mogućnost akumulacije kapitala. Mjere poput povećanja naknade za financijske transakcije doprinijele su povećanju uporabe gotovine u gospodarstvu. Portfelj kućanstava dodatno se pogoršao i visoki udio loših kredita trenutačno je jedan od najvećih izazova s kojima se suočava financijski sektor. Postupak čišćenja portfelja otežano je zbog slabe učinkovitosti sanacijskog postupka. Nisu poduzete značajne nove mjere za uklanjanje loše imovine iz bilanci stanja banaka. Kombinacija teškog regulatornog opterećenja i visok udjel loših zajmova doveli su do smanjenja dostupnog kreditiranja. Vlada je opetovano najavljivala namjeru uvođenja novog programa olakšica kako bi se pomoglo dužnicima koji imaju zajmove u stranoj valuti; u većini slučajeva nisu bili upućeni pozajmljivačima koji su zapali u probleme i imaju negativan učinak na kulturu plaćanja u sektoru domaćinstva radi očekivanja daljnje pomoći države. Financijski propisi i nadzor ojačani su integriranjem tijela za financijski nadzor u strukturu središnje banke i davanjem odgovornosti za makrobonitetni nadzor središnjoj banci. Započeo je pripremni rad na uspostavi postupka za sanaciju banaka.

               (12)

               Premda se učestalost poreznih promjena smanjila u usporedbi s prethodnom godinom, nije postignut značajan napredak u ostvarenju veće uravnoteženosti sustava poreza na dobit. Neki su se postojeći porezi specifični za pojedine sektore čak povećali. Primjena različitih stopa oporezivanja u sektorima prepreka je djelotvornoj dodjeli resursa te negativno utječe na rast. Kako bi oporezivanje više pogodovalo zapošljavanju, Mađarska je proširila kriterije prihvatljivosti za obiteljski odbitak poreza na osobni dohodak koji može pomoći osobama koje primaju dohodak. Porezno opterećenje za samce s niskim primanjima jedno je od najviših u Uniji. Usprkos širenju područja primjene na majke s troje ili više djece, kriteriji za ispunjenje uvjeta iz zakona o zaštiti radnog mjesta nisu značajno promijenjeni, premda značajan udjel radnika s niskim primanjima ostaje izvan područja primjene ove mjere. Bit će važno evaluirati učinak i isplativost programa te ga prema potrebi prilagoditi, kako bi se povećao njegov kapacitet zapošljavanja građana. Određeni napredak je postignut usmjeravanjem oporezivanja od rada, prema okolišnim porezima, no potrebne su dodatne mjere. Postupno se provodi internetska veza blagajni s poreznom upravom, nakon prethodnih, opetovanih odlaganja. Međutim, u Mađarskoj se i dalje osjeća znatan problem kršenja poreznih propisa uz visok stupanj rada na crno i izbjegavanje plaćanja PDV-a. Trebalo bi osnažiti kontrolne mjere, posebno s ciljem unapređenja djelotvornosti suzbijanja prijevara povezanih s PDV-om.

               (13)

               Stopa nezaposlenosti mladih smanjila se u 2013. godini, dok se stopa mladih koji su izvan radnog odnosa, obrazovanja ili osposobljavanja povećala. Učinkovitom koordinacijom područnih ureda javne službe za zapošljavanje mladih s obrazovnim institucijama i lokalnim dionicima mogao bi se povećati obuhvat. Započela je izgradnja kapaciteta u javnoj službi za zapošljavanje, uključujući pripremu sustava profiliranja klijenata, dok bi aktivne politike tržišta rada za otvoreno tržište rada trebalo evaluirati kako bi se procijenila njihova učinkovitost i djelotvornost te, ako je nužno, prilagoditi kako bi se poboljšao pristup tržištu rada nekim skupinama u nepovoljnijem položaju. Potrebno je osnažiti pokretački element iz različitih mjera za tržište rada i socijalnih mjera (program javnih radova, naknade za nezaposlene i socijalna pomoć). Program javnih radova privlači velik dio proračunskih resursa dostupnih za mjere zapošljavanja, no 2013., 11,54 % sudionika je bilo u mogućnosti vratiti se na otvoreno tržište rada nakon izlaska iz programa. To pokreće pitanje treba li program prilagoditi, na primjer, izgradnjom jačih poveznica s pokretanjem, osposobljavanjem i potporom u traženju zaposlenja, kako bi se osigurao dugoročniji učinak na zapošljavanje. Potiče se sudjelovanje žena u tržištu rada povećanom prilagodljivošću u sustavu plaćenog roditeljskog dopusta te pružanjem kapaciteta za skrb o djeci no potrebni su daljnji napori, jer su razine zaposlenosti žena i dalje ispod 60 %. Razdoblje trajanja prava na naknadu za nezaposlene kraće je od prosječnog vremena potrebnog nezaposlenim osobama da pronađu zaposlenje. Broj ljudi u opasnosti od siromaštva ili društvene isključenosti u Mađarskoj stalno raste i trenutačno predstavlja gotovo trećinu ukupnog stanovništva. Siromaštvo nastavlja neproporcionalno utjecati na skupine lošijeg položaja, osobito na djecu i Rome. Premda postoji nacionalna strategija društvene uključenosti, mjere politike u većini područja ne promiče sustavno ciljeve koje ta strategija utvrđuje. Nužne su integrirane, racionalizirane mjere politike kako bi se siromaštvo djelotvorno smanjilo.

               (14)

               Poslovno okruženje u Mađarskoj karakteriziraju česte promjene u regulatornom okviru i ograničeno natjecanje u sve većem broju sektora. Uvedene su nove prepreke u sektoru usluga, a postojeće nisu uklonjene (npr. farmaceutika, upravljanje otpadom, mobilno plaćanje, maloprodajni duhan i udžbenici). Ulaganja su se smanjila osobito snažno u onim sektorima u kojima su posljednjih godina uvedeni prirezi specifični za pojedini sektor. Između 2010. i 2013. nominalna ulaganja smanjila su se za 44 % u sektoru energetike, 28 % u sektoru financija i 18 % u sektoru komunikacija, dok je opći porast 3,4 %. Postignut je određeni napredak u poboljšanju natjecanja u javnoj nabavi, no potrebni su daljnji napori. Na primjer, veće oslanjanje na e‐javnu nabavu moglo bi dovesti do značajnih ušteda troškova, poboljšati transparentnost javne nabave i ojačati natjecanje. Poduzeti su koraci za provedbu strategija integracije i promicanje standarda veće transparentnosti u javnoj upravi, no potrebni su daljnji napori za djelotvorno rješavanje korupcije.

               (15)

               Povećava se udjel polaznika koji rano napuštaju školovanje, a donošenje strategije za sprečavanje ranog napuštanja školovanja opetovano se odlaže. Nužni su daljnji napori da učenici steknu temeljne vještine, znanja i kvalifikacije, važne u odnosu na tržište rada. Jednak pristup tradicionalnom, kvalitetnom obrazovanju i dalje je velik problem za djecu nepovoljnijeg položaja, osobito Rome. Novi zakon o strukovnom osposobljavanju koji, između ostaloga, uvodi novi, „dvostruki model” stupio je na snagu kako bi se smanjio još uvijek težak prijelaz iz obrazovnog sustava na tržište rada, čije je učinke nužno pomno pratiti.

               (16)

               Mađarska je nastavila s provedbom sniženja cijena električne struje i plina za krajnje korisnike u 2013. i 2014. godini. Ta su sniženja cijena, zajedno s dodatnim poreznim opterećenjem energetskih poduzeća, negativno utjecala na kapacitet pružatelja energetskih usluga za nadoknadu troškova i ulaganja u energetiku i održavanje mreže. Trenutačno je energetski intenzitet kućanstava jedan od najviših u Uniji, dok bi se energetska učinkovitost mogla unaprijediti, osobito u rezidencijalnom sektoru. Pomanjkanje neovisnosti regulatora za energetiku pri utvrđivanju uvjeta pristupa mreži i naknada i dalje je razlog zabrinutosti. Poduzeti su određeni koraci za racionalizaciju organizacije javnih poduzeća za prijevoz, no održivost bi se mogla dodatno poboljšati rješavanjem operativnih troškova i promjenom sustava naknada.

               (17)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu mađarske gospodarske politike. Donijela je procjenu nacionalnog programa reforme i programa konvergencije. U obzir je uzela njihov značaj za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Mađarskoj, ali i poštovanje pravila i smjernica EU-a, s obzirom na nužnost jačanja sveopćeg ekonomskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim nacionalnim odlukama. Preporuke Komisije iz europskog semestra navedene su u preporukama od 1. do br. 7 u nastavku.

               (18)

               S obzirom na ovu procjenu, Vijeće je proučilo Program konvergencije, a njegovo je mišljenje (5) osobito naznačeno u preporuci br.1 u nastavku.

               (19)

               S obzirom na Komisijino detaljno preispitivanje i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo nacionalni program reformi i program konvergencije. Preporuke Komisije na temelju članka 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 2., 3. i 5. u nastavku.

         PREPORUČUJE Mađarskoj da u razdoblju od 2014. do 2015. poduzme mjere kojima je cilj:

               1.

               Osnažiti proračunske mjere za 2014. s obzirom na novonastali nerazmjer u odnosu na zahtjeve Pakta za stabilnost i rast, odnosno pravilo smanjenja duga, na temelju proljetne prognoze Komisije za 2014. Značajno osnažiti proračunsku strategiju u 2015. i kasnije kako bi se osiguralo ostvarenje srednjoročnog cilja i ispunjenje zahtjeva u pogledu smanjenja duga, u svrhu održavanja udjela duga opće države u stabilnom trendu smanjenja. Osigurati obvezujuću narav srednjoročnog proračunskog okvira sustavnim ex post praćenjem ispunjenja obveza u pogledu brojčanih fiskalnih pravila i primjene korektivnih mehanizama. Poboljšati transparentnost javnih financija, između ostalog putem širenja obvezne nadležnost Fiskalnog vijeća zahtijevanjem pripreme redovitih makrofiskalnih prognoza i procjena proračunskog učinka glavnih prijedloga politika.

               2.

               Pomoći pri povratku normalnih kreditnih tokova gospodarstvu, između ostaloga, poboljšanjem izrade poreza i smanjenjem poreznog opterećenja financijskih institucija. Prilagoditi naknadu za financijske transakcije kako bi se izbjeglo preusmjeravanje ušteđevina iz bankovnog sektora te povećali poticaji za uporabu elektroničkog plaćanja. Istražiti i ukloniti prepreke čišćenja portfelja, između ostaloga, strožim pravilima oblikovanja pričuva za restrukturirane zajmove, uklanjanjem prepreka naplati kolaterala te povećanjem brzine i učinkovitosti postupka u slučaju nesolventnosti. U tom smislu, savjetovati se s dionicima o novim inicijativama za politike i osigurati da su one dobro usmjerene i da povećavaju moralnu opasnost za zajmoprimce. Dodatno osnažiti financijsku regulativu i nadzor.

               3.

               Osigurati stabilan, uravnoteženiji i usmjereniji porezni sustav za poduzeća, uključujući postupnim ukidanjem poreza specifičnih za pojedine sektore koji uzrokuju poremećaje. Sniziti porezno opterećenje za osobe s niskim dohotkom, između ostalog, poboljšanjem učinkovitosti okolišnih poreza. Pojačati mjere za poboljšanje porezne discipline, a posebno za smanjenje prijevara povezanih s PDV-om – i smanjenje s tim povezanih ukupnih troškova.

               4.

               Jačanje dobro usmjerenih mjera aktivne politike za tržište rada, između ostalog, ubrzavanjem uvođenja sustava profiliranja klijenata javne službe za zapošljavanje. Uspostaviti planiranu mentorsku mrežu za mlade i koordinirati je s obrazovnim institucijama i lokalnim dionicima kako bi se povećao obuhvat. Revidirati program javnih radova radi evaluacije njegove djelotvornosti u pomaganju osobama pri pronalasku daljnjeg zaposlenja i dodatno osnažiti njegove pokretačke elemente. Razmotriti produljenje razdoblja prava na naknadu za nezaposlene, uzimajući u obzir prosječno vrijeme potrebno za pronalazak novog zaposlenja i poveznicu s pokretačkim mjerama. Unaprijediti primjerenosti i obuhvat socijalne pomoći uz jačanje poveznice s pokretanjem. Kako bi se smanjilo siromaštvo, provesti racionalizirane i integrirane mjere politike s ciljem značajnog smanjenja siromaštva, osobito među djecom i Romima.

               5.

               Stabilizirati regulatorni okvir i poticati tržišno natjecanje, između ostalog, uklanjanjem prepreka u sektoru usluga. Poduzeti ambicioznije korake za jačanje natjecanja i transparentnosti u javnoj nabavi, uključujući bolju uporabu e‐javne nabave i daljnje smanjenje korupcije te ukupnog administrativnog tereta.

               6.

               Provesti nacionalnu strategiju sprečavanja ranog napuštanja školovanja s usmjerenošću na polaznike koji prekidaju strukovno obrazovanje i osposobljavanje. Uspostaviti sistematski pristup promicanju uključivog tradicionalnog obrazovanja za skupine u nepovoljnijem položaju, osobito Roma. Podupirati prijelaz između različitih faza obrazovanja prema tržištu rada te intenzivno pratiti provedbu reforme strukovnog osposobljavanja. Provesti reformu višeg obrazovanja koje omogućuje bolje tercijarne rezultate, osobito studenata u nepovoljnijem položaju.

               7.

               Revidirati učinak regulacije cijena energenata na poticaje za ulaganja i natjecanje na tržištima električne struje i plina. Poduzeti daljnje korake kako bi se osigurala autonomija nacionalnog regulatornog tijela pri uspostavi mrežnih naknada i uvjeta. Poduzeti mjere za povećanje energetske učinkovitosti, posebno u rezidencijalnom sektoru. Dodatno povećati održivost prijevoznog sustava, između ostalog, smanjenjem operativnih troškova i revizijom sustava naknada poduzeća u državnom vlasništvu u sektoru prijevoza.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. srpnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. C. PADOAN

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  Zadržana za 2014. Odlukom Vijeća 2014/322/EU od 6. svibnja 2014. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2014. godinu (SL L 165, 4.6.2014., str. 49.).

      (4)  SL C 217, 30.7.2013., str. 37.

      (5)  U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Komisije (EU) 2016/1111 оd 6. srpnja 2016. o praćenju nikla u hrani (Tekst značajan za EGP)

text:
               8.7.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 183/70

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2016/1111
   оd 6. srpnja 2016.
   o praćenju nikla u hrani
   (Tekst značajan za EGP)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Nikal je metal koji je široko rasprostranjen u površinskim slojevima Zemlje. Prisutan je u hrani i vodi za piće kao posljedica prirodnog i ljudskog djelovanja.

               (2)

               Grčka agencija za hranu zatražila je od Europske agencije za sigurnost hrane („EFSA”) da procijeni rizik za zdravlje ljudi koji proizlazi iz prisutnosti nikla u hrani, a posebno u povrću.

               (3)

               Znanstveni odbor EFSA-e za kontaminante u prehrambenom lancu (Odbor CONTAM) odlučio je proširiti procjenu rizika na vodu za piće i donio znanstveno mišljenje o rizicima za javno zdravlje povezanima s prisutnošću nikla u hrani i vodi za piće (1). U mišljenju je utvrđeno da su reproduktivna i razvojna toksičnost kritični utjecaj pri karakterizaciji rizika kronične oralne izloženosti niklu. Utvrđeno je da su upalne ekcemske reakcije i pogoršanje alergijskih reakcija kritični utjecaj pri akutnoj oralnoj izloženosti niklu ljudi senzibiliziranih na nikal.

               (4)

               Podatci o prisutnosti nikla u hrani i vodi za piće prikupljeni su u 15 europskih država. Budući da 80 % sveukupno prikupljenih podataka potječe iz jedne države članice, potrebno je izraditi podatkovni skup sa širom geografskom zastupljenošću kako bi se potvrdila prisutnost nikla u hrani u Europskoj uniji.

               (5)

               Za određene skupine hrane koje se smatraju glavnim uzročnicima prehrambene izloženosti u Znanstvenom mišljenju EFSA-e dostupni su samo ograničeni podatci o prisutnosti. Uzimajući u obzir moguće buduće mjere upravljanja rizikom, preporučljivo je steći bolji uvid o sadržaju nikla u prehrambenim proizvodima koji pripadaju u te skupine hrane,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

               1.

               Države članice trebale bi, uz aktivno sudjelovanje subjekata u poslovanju s hranom i ostalih zainteresiranih strana, provoditi praćenje prisutnosti nikla u hrani tijekom 2016., 2017. i 2018. Praćenje se treba usmjeriti na sljedeće: žitarice, proizvodi na bazi žitarica, hrana za dojenčad, prijelazna hrana za dojenčad, prerađena hrana na bazi žitarica namijenjena dojenčadi i mlađoj djeci, hrana za bebe, hrana za specijalne medicinske namjene posebno namijenjena dojenčadi i mlađoj djeci, dodatci prehrani, mahunarke, orasi i uljano sjemenje, mlijeko i mliječni proizvodi, alkoholna i bezalkoholna pića, šećer i slatkiši (uključujući kakao i čokoladu), voće, povrće i biljni proizvodi (uključujući gljive), suhi listići čaja, suhi dijelovi drugih biljaka za biljne infuzije te školjkaši.

               2.

               Postupci uzorkovanja trebaju se provoditi u skladu s odredbama utvrđenima Uredbom Komisije (EZ) br. 333/2007 (2) kako bi se osigurala reprezentativnost uzoraka u seriji.

               3.

               Potrebno je analizirati uzorke proizvoda kako se stavljaju na tržište. Analizu ukupnog nikla treba provesti u skladu s normom EN 13804:2013 „Hrana. Određivanje elemenata i njihovih kemijskih vrsta. Opća razmatranja i posebni uvjeti,” po mogućnosti analitičkom metodom koja se temelji na plamenoj atomskoj apsorpcijskoj spektrometriji (FAAS) ili na atomskoj apsorpcijskoj spektrometriji s grafitnom peći (GFAAS), optičkoj emisijskoj spektrometriji s induktivno spregnutom plazmom (ICP-OES) ili masenoj spektrometriji (ICP-MS).

               4.

               Države članice, subjekti u poslovanju s hranom i ostale zainteresirane strane EFSA-i trebaju dostaviti podatke praćenja izražene na temelju ukupne težine s informacijama i u formatu elektroničkog izvješćivanja kako je utvrdila EFSA radi kompilacije u jednu bazu podataka do 1. listopada 2016., 1. listopada 2017. i 1. listopada 2018. Raspoložive podatke o prisutnosti iz prethodnih godina koji još nisu dostavljeni treba dostaviti što je moguće ranije u skladu s istim pravilima.

      Sastavljeno u Bruxellesu 6. srpnja 2016.

            Za Komisiju

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Odbor CONTAM EFSA-e (Znanstveni odbor EFSA-e za kontaminante u prehrambenom lancu), 2015. Znanstveno mišljenje o riziku za javno zdravlje povezanom s prisutnošću nikla u hrani i vodi za piće. EFSA Journal 2015.; 13(2):4002, 202 str. doi:10.2903/j.efsa.2015.4002.

      (2)  Uredba Komisije (EZ) br. 333/2007 od 28. ožujka 2007. o metodama uzorkovanja i analitičkim metodama za kontrolu razina elemenata u tragovima i procesnih kontaminanata u hrani, SL L 88, 29.3.2007., str. 29.).


title: Preporuka Vijeća od 8. srpnja 2014. o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Francuske za 2014.

text:
               29.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/42

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 8. srpnja 2014.
   o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Francuske za 2014.
   2014/C 247/09
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Europsko vijeće se 26. ožujka 2010. složilo s prijedlogom Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta Europa 2020. koja se temelji na pojačanoj koordinaciji ekonomskih politika kojom se usredotočuje na ključna područja u kojima je potrebno poduzeti mjere radi jačanja potencijala Europe u području održivog razvoja i konkurentnosti.

               (2)

               Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010. donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica (3), koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i politikama zapošljavanja.

               (3)

               Šefovi država ili vlada država članica donijeli su 29. lipnja 2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja, koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama. Donijeli su odluku o poduzimanju mjera na razini država članica, a posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. te provedbi preporuka za pojedinu zemlju.

               (4)

               Vijeće je 9. srpnja 2013. donijelo preporuku (4) o nacionalnom programu reformi Francuske za 2013. i dostavilo mišljenje o francuskom ažuriranom programu stabilnosti za razdoblje 2012. – 2017. Komisija je 15. studenoga 2013. u skladu s Uredbom (EU) br. 473/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5) iznijela mišljenje o nacrtu proračunskog plana Francuske za 2014.

               (5)

               Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2014. za koordinaciju ekonomske politike. Također, 13. studenoga 2013. Komisija je na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011, donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja u kojem Francusku smatra jednom od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

               (6)

               Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013. prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i mjerâ za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom fiskalnom konsolidacijom kojom se potiče rast, ponovnom uspostavom uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica krize te modernizacijom javne uprave.

               (7)

               Na temelju članka 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate svojeg detaljnog preispitivanja za Francusku. Na temelju analize Komisije moguće je zaključiti da se Francuska i dalje suočava s makroekonomskim neravnotežama, što zahtijeva posebno praćenje i odlučno političko djelovanje. Pogoršanje trgovinske bilance i konkurentnosti te posljedice visoke razine zaduženosti javnog sektora osobito zahtijevaju stalnu pozornost politike.

               (8)

               Komisija je 5. ožujka 2014. preporučila da Francuska uloži daljnje napore kojima bi se osigurala potpuna usklađenost s preporukom Vijeća u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita.

               (9)

               Francuska je 7. svibnja 2014. podnijela svoj nacionalni program reformi za 2014. i svoj program stabilnosti za 2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (10)

               Cilj je proračunske strategije utvrđene programom stabilnosti za 2014. smanjiti prekomjerni deficit do 2015. i ostvariti srednjoročni cilj do 2017. Programom stabilnosti potvrđuje se prijašnji srednjoročni cilj uravnoteženog proračuna u strukturnom smislu, koji je stroži od ciljeva predviđenih u Paktu o stabilnosti i rastu. Programom stabilnosti predviđa se dovođenje deficita na 3 % BDP-a u 2015., što je iznad cilja utvrđenog u preporukama Vijeća od 21. lipnja 2013. Stoga je planirani (ponovno izračunani) godišnji napredak prema ostvarenju srednjoročnog cilja niži od minimalnog zahtjeva u visini od 0,5 % BDP-a. Općenito gledajući, proračunska strategija utvrđena u programu stabilnosti samo je djelomično u skladu sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i rastu. U programu stabilnosti predviđa se da će javni dug doseći vrhunac u visini od 95,6 % BDP-a u 2014. i 2015., a nakon toga pasti na 91,9 % u 2017. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje projekcije proračuna u programu stabilnosti vjerodostojan je za 2014., a za 2015. blago optimističan, s predviđenim rastom BDP-a od 1,0 % tekuće godine i 1,7 % naredne godine, u odnosu na rast od 1,0 % i 1,5 % koji je predviđen u proljetnoj prognozi službi Komisije 2014. Neovisno Visoko vijeće za javne financije („Haut Conseil des finances publiques”) objavilo je u travnju 2014. mišljenje o makroekonomskom scenariju programa stabilnosti. U programu stabilnosti izložene su brojne dodatne mjere za 2014., među kojima ukidanje odobrenih sredstava za ministarstva, koje treba donijeti kao dio dodatnog proračuna, te prvi učinci plana za uštedu 50 milijardi eura, koji je najavila vlada.
               Na toj osnovi i s obzirom na činjenicu da je fiskalni napor postignut u 2013. bio viši od očekivanog u vrijeme preporuke Komisije, može se smatrati da program stabilnosti uglavnom ispunjava uvjete u preporuci Komisije. Mjere fiskalne konsolidacije nisu dovoljno detaljno opisane za vjerodostojno osiguranje korekcije stanja prekomjernog deficita do 2015., što potvrđuje i Komisijina prognoza u kojoj se predviđa da će deficit naredne godine iznositi 3,4 % BDP-a te da temeljna strukturna prilagodba uglavnom neće dostići razinu koju preporučuje Vijeće. Nadalje, rizici da se vladini ciljevi ne ostvare sve su vjerojatniji. Osobito je još potrebno donijeti dio dodatnih mjera za 2014. najavljenih u programu stabilnosti, a predviđeni iznos uštede za 2015. vrlo je ambiciozan. Na temelju Komisijine prognoze, fiskalni napor tijekom razdoblja 2013. – 2014. zaostaje za 0,2 postotna boda BDP-a u odnosu na (ispravljene) promjene u strukturnom saldu i za najmanje 0,1 postotni bod BDP-a u odnosu na mjere koje su ocijenjene potrebnima u vrijeme preporuke Vijeća. Na osnovi svoje ocjene programa i Komisijine prognoze te na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 Vijeće smatra da je potrebno podrobnije određivanje mjera na kojima se temelji proračunska strategija te daljnji napori za postizanje usklađenosti s preporukom Vijeća i osiguranje odgovarajućeg puta prema ostvarenju srednjoročnog cilja. Dodatni napori osobito bi trebali biti navedeni u nadolazećoj izmjeni zakona o proračunu za 2014.

               (11)

               S obzirom na već visok, a i dalje rastući javni dug, kao i na činjenicu da je rok za smanjenje prekomjernog deficita produljen do 2015., još je važnija stroga provedba proračuna za 2014. i uporno ulaganje velikih napora u konsolidaciju tijekom 2015. Osobito bi porast javne potrošnje trebao znatno usporiti u usporedbi s prethodnim godinama, u skladu s namjerama vlade. Stoga je potrebno podrobnije odrediti strategiju za smanjenje rashoda intenziviranjem tekuće revizije potrošnje i prema potrebi ponovnim definiranjem područja primjene državnih mjera. Ne mogu se ostvariti znatne kratkoročne uštede bez bitnog smanjenja porasta u potrošnji za socijalno osiguranje, koja predstavlja gotovo polovinu javne potrošnje.
               To podrazumijeva i ograničavanje troškova za zdravstvenu skrb i mirovine, primjerice postavljanjem ambicioznijih ciljeva u pogledu godišnjih rashoda za zdravstvenu skrb i privremenim zamrzavanjem mirovina i drugih socijalnih naknada, kako je trenutačno predvidjela vlada. Osim toga, novim bi se planiranim zakonom o decentralizaciji razne administrativne slojeve u Francuskoj trebalo pojednostaviti kako bi se uklonilo administrativno preklapanje i postigle daljnje sinergije, veća učinkovitost i ušteda spajanjem ili uklanjanjem administrativnih slojeva. Osim što će u tom smislu strukturne reforme navedene u programu stabilnosti stupiti na snagu tek u srednjoročnom razdoblju, iako je od donošenja programa stabilnosti planirani raspored pomaknut unaprijed, one su podložne i znatnim rizicima povezanima s provedbom. Trebalo bi ojačati i kontrolu nad rashodima lokalne vlasti, uključujući i ograničenjem godišnjeg porasta prihodâ od poreza lokalne vlasti, uzimajući u obzir postojeće gornje granice nekoliko lokalnih poreza uz istovremeno strogo provođenje planiranog smanjenja bespovratnih sredstava koje dodjeljuje središnja vlada. Uz potrebu za uštedom u kratkom roku, i dugoročna održivost javnih financija uzrok je zabrinutosti.
               Iako se u posljednjih nekoliko godina javnu potrošnju za zdravstvo uspjelo držati pod nadzorom, potrebni su dodatni napori za poboljšanje troškovne učinkovitosti zdravstvenog sustava. Osobito je potrebno dalje provoditi politiku ograničavanja troškova jer se očekuje znatni srednjoročni i dugoročni porast rashoda za zdravstvo. Učinkovitost bi trebalo poboljšati u područjima izdataka za farmaceutske proizvode, administrativnu potrošnju i bolničku skrb. Konačno, u prosincu 2013. donesena je mirovinska reforma u cilju osiguranja dugoročne održivosti sustava. Međutim, mirovinska reforma neće biti dovoljna za uklanjanje deficita sustava, posebno deficita koji nastaje iz programa za državne službenike i zaposlenike u poduzećima kojima upravlja država i, sve u svemu, prema projekcijama francuskih nadležnih tijela, nove mjere mirovinske reforme samo će prepoloviti cjelokupni deficit sustava na nekih 0,5 % BDP-a do 2020. Nadalje, opseg prilagodbe podložan je znatnim rizicima jer bi se makroekonomski scenarij na kojima se temelje ta predviđanja mogao pokazati pretjerano optimističnim. Novonastali odbor za praćenje mirovina („Comité de suivi des retraites”) trebao bi osigurati postupnu eliminaciju deficita sustava.

               (12)

               Francuska je jedna od država članica s najvišim troškom rada. Visoko porezno opterećenje rada osobito smanjuje profitabilnost poduzeća i otežava zapošljavanje. Kako bi podržala troškovnu konkurentnost, vlada je poduzela niz inicijativa za smanjenje poreznog opterećenja rada. U prosincu 2012. uveden je povrat poreza za konkurentnost i zapošljavanje (CICE), koji odgovara smanjenju troškova rada za plaće koje su manje od iznosa minimalne plaće puta 2,5. Dodatno smanjenje troškova rada u iznosu od 10 milijardi eura najavljeno je u siječnju 2014. kao dio „pakta za odgovornost i solidarnost”. Te dvije mjere iznose 30 milijardi eura ili 1,5 % BDP-a, što je razmjerno cjelokupnom porastu korporativnog oporezivanja zabilježenog u razdoblju 2010. – 2013. te će se njima samo polovično popuniti jaz između Francuske i prosjeka europodručja u pogledu doprinosa poslodavca za socijalno osiguranje. Nadalje, poduzeća koja se bave izvozom i koja obično isplaćuju visoke plaće imat će od CICE-a manje koristi u odnosu na poduzeća koja se ne bave izvozom, čime će se učinak mjera na konkurentnost smanjiti. U pakt za odgovornost i solidarnost uključeno je i smanjenje troškova rada za niske plaće i za plaće koje su od 1,6 do 3,5 puta više od minimalne plaće. Potonja mjera, za koju se očekuje da će stupiti na snagu od 2016., izravnije će utjecati na poduzeća koja se bave izvozom. Određivanjem plaća u Francuskoj često se narušavaju strukture plaća i ograničavaju sposobnosti poduzeća da prilagode plaće tijekom gospodarskih padova. Visoko vijeće za financiranje socijalne zaštite („Haut Conseil du financement de la protection sociale”) ocijenilo je učinak koji na zapošljavanje imaju razni scenariji socijalnih olakšica, ali se samo djelomično ističe njihov učinak na kretanje plaća i konkurentnosti.
               No unatoč opsežnim olakšicama za radnike koji primaju minimalnu plaću, troškovi rada za minimalnu plaću i dalje su visoki. Zahvaljujući navedenim olakšicama troškovi rada u 2013. zadržani su na istoj razini, što je pozitivan razvoj situacije, no u Francuskoj razina minimalne plaće ostaje visoka u odnosu na ostale države članice. Minimalna plaća bi se stoga trebala nastaviti razvijati na način kojim se podupire konkurentnost i stvaranje radnih mjesta. U Francuskoj postoji samo nekoliko izuzeća od zakonske minimalne plaće te bi se moglo uložiti dodatne napore u smanjenje troškova rada za ranjive skupine.

               (13)

               U nizu međunarodnih poslovnih anketa došlo je do pogoršanja globalnog položaja Francuske. Unatoč naporima uloženima u okviru „šoka pojednostavnjenja” pokrenutog u srpnju 2013. u cilju olakšavanja odnosa između poduzeća i uprave, poslovnu sredinu potrebno je dodatno poboljšati. Osim toga, brojne mjere u okviru plana pojednostavnjenja još treba definirati i provesti. Pozornost treba osobito posvetiti propisima Zakona o radu i računovodstvenim pravilima povezanima s posebnim pragovima za veličinu kojima se sprečava rast francuskih poduzeća. Moguće je da su i oni djelomično uzrok zbog kojeg MSP-ovi teško dostižu veličinu koja im omogućuje da se bave izvozom i budu inovativni. Inicijativama politike u cilju poticanja privatnih trgovačkih društava da troše na istraživanje i razvoj i inovacije, osobito poreznim kreditima za centre za istraživanje i konkurentnost, dosad su postignuti neujednačeni rezultati. Sve manji udio industrijskog sektora u francuskom privatnom sektoru znači da će izdvajanja privatnih trgovačkih društava na istraživanje i razvoj stagnirati unatoč znatnim naporima na razini poduzeća. Stoga se veliki dio izdvajanja za istraživanje i razvoj i dalje financira javnim sredstvima, odnosno izravno s pomoću javnih istraživanja ili neizravno s pomoću subvencija. Učinkovitost postojećih instrumenata trebalo bi dodatno poboljšati kako bi se privatna poduzeća potaknulo na povećanje izdataka za istraživanje i razvoj, a privatni sektor na inovacije. Osobito bi sredstva dodijeljena centrima za konkurentnost bolje mogla potaknuti učinak razmjera i širenje inovacije. Osim toga, učinkovitost politike mogla bi se poboljšati i tako da se navedenim centrima omogući pretvorba u stvarnu mrežu poduzeća s povoljnim učincima prelijevanja. Konačno, očekuje se da će u 2014. trošak poreznih kredita za istraživanje porasti na 5,8 milijardi eura (gotovo 0,3 % BDP-a). Unatoč znatnom trošku navedene mjere, nije dostupna ex post ocjena njezine učinkovitosti na istraživanje i razvoj uzimajući u obzir posljednje reforme.

               (14)

               Iako su prepreke u pogledu pravnih oblika, zahtjeva povezanih s vlasničkom strukturom ili tarifama uklonjene za određene profesije (npr. veterinare, računovođe), a novim Zakonom o potrošnji donesene su nove mjere za poboljšanje konkurentnosti, za neke profesije još postoje znatne prepreke kod pristupa profesiji ili obavljanja profesije (npr. taksisti, sektor zdravstva, javni bilježnici te općenito pravnička zanimanja). Načelom ograničenog broja (numerus clausus) za pristup brojnim profesijama (liječnici, ljekarnici, itd.) još se uvijek sprečava pristup uslugama, što je moguće preispitati bez ugrožavanja kvalitete i sigurnosti. Još se nije temeljito ocijenilo postoji li potreba, i u kojem razmjeru, za ograničenjima koja se odnose na regulirane profesije. U maloprodajnom sektoru na tržišno natjecanje i potrošače štetno utječu postojeći preopterećujući zahtjevi u postupku izdavanja odobrenja za otvaranje prodajnih mjesta, koji su osobito posljedica propisa prostornog planiranja, te zabrana prodaje s gubitkom. U Francuskoj još nisu donesene konkretne mjere za uklanjanje prepreka ulasku u maloprodajni sektor. U pogledu distribucije električne struje i plina, regulirane cijene postupno se ukidaju za kupce koji nisu kućanstvo. Međutim cijene se i dalje reguliraju za kućanstva i za električnu energiju, određene su ispod razine troška, dok je pristup alternativnih pružatelja usluga ograničen. U pogledu energetskih veza, trebali bi se dovršiti tekući projekti, osobito sa Španjolskom, kako bi se ojačalo energetsku i plinsku povezanost sa susjednim zemljama. U željezničkom sektoru prepreke kod ulaska na tržište još sprečavaju njegovo učinkovito funkcioniranje. Francuska svoje domaće tržište željezničkog putničkog prometa nije otvorila za tržišno natjecanje, osim u pogledu međunarodnih usluga, gdje se na tržište probio mali broj novih sudionika na tržištu. Pokrenula je reformu željezničkog sustava kako bi ga učinila financijski održivijim. U listopadu 2013. predstavljen je nacrt zakona o kojem trenutačno raspravlja Parlament. Izložene mjere uključuju uspostavu upravitelja infrastrukture sa sveobuhvatnim ovlastima u okviru vertikalno integrirane strukture u koju je uključen postojeći operater. Takvom bi se novom strukturom moglo onemogućiti pristup alternativnih operatera mreži.

               (15)

               Francuska ima visoko i rastuće ukupno porezno opterećenje. Udio poreza u BDP-u u 2013. bio je jedan od najviših u Uniji te je iznosio 45,9 %, a od početka fiskalne konsolidacije u 2010. porastao je za 3,3 postotna boda. S tim u vezi posebni odbor („Assises de la fiscalité”) dao je svoj doprinos reformi poreznog sustava. Dosad nije ostvaren bitan napredak u smanjenju zakonskih stopa poreza na osobni dohodak i poreza na dobit te povećanju učinkovitosti PDV-a. Umjesto toga privremena dodatna naknada za velika trgovačka društva produljena je do 2015., što će dovesti do porasta ukupne zakonske stope poreza na dobit koja će dosegnuti vrhunac od 38,1 % (zakonska stopa već je sada jedna od najviših u EU-u te iznosi 33,3 %). Vlada je najavila postupno ukidanje doprinosa socijalne solidarnosti za velike tvrtke („C3S”) te postupno smanjenje zakonske stope na 28 % do 2020. O potonjem nema pojedinosti o točnom vremenskom rasporedu mjera. Ograničen napredak u protekloj je godini ostvaren u smanjenju i racionalizaciji izdataka za poreze na dobit. Unatoč određenom napretku u području poreza u vezi s okolišem (npr. postupnim uvođenjem poreza na ugljik ili „contribution climat énergie”), udio poreza u vezi s okolišem u BDP-u i dalje je nizak. Osobito, u Francuskoj se trošarine ne indeksiraju s inflacijom, a neke bitne subvencije koje su štetne za okoliš poput povlaštene stope trošarine za dizel i dalje postoje. Konačno, u 2013. nisu poduzete dodatne mjere za rješavanje naklonjenosti zaduživanju u oporezivanju društava kako bi se spriječio daljnji rast privatne zaduženosti.

               (16)

               Iako je u Francuskoj poduzet niz mjera politike, stanje na tržištu rada nastavilo se pogoršavati 2013. te i dalje postoje bitni izazovi. Nezaposlenost je u 2013. nastavila rasti dosegavši 10,3 % (u odnosu na 7,5 % u 2008.). Francusko tržište rada i dalje je segmentirano te bilježi samo ograničen broj prijelaza s privremenih na stalne ugovore o radu (vjerojatnost zamjene privremenog sa stalnim radnim mjestom iznosila je samo 10,6 % u 2010., u odnosu na prosjek Unije u visini od 25,9 %). Sporazum među profesijama u pogledu osiguranja zapošljavanja pretočen je u zakon koji je donesen u srpnju 2013. Iako je navedena reforma znak pozitivna napretka, u ovoj je fazi njezin učinak još vrlo neujednačen. Posebno se mali broj društava koristio sporazumima na razini društva koji su omogućeni zakonom radi veće fleksibilnosti u pogledu radnih uvjeta u slučaju privremenih gospodarskih poteškoća. Međutim broj stvarnih otpuštanja koja su završila na sudu znatno je smanjen. Unatoč pregovorima među socijalnim partnerima održanima 2014. u cilju reformiranja sustava naknada za nezaposlenost, ne očekuje se da će se novim dogovorom bitno smanjiti deficit sustava. U kumulativnom smislu deficit sustava naknada za nezaposlenost, koji je iznosio gotovo 1 % BDP-a u 2013., zahtijeva dodatne strukturne mjere kako bi se osigurala njegova održivost. Osobito neki elementi poput uvjeta za prihvatljivost, degresivnost naknada s vremenom ili zamjenske stope za radnike s najvišom plaćom samo su marginalno izmijenjeni nakon posljednjeg sporazuma među socijalnim partnerima u ožujku 2014. te bi ih trebalo dodatno prilagoditi kako bi se osigurala prikladnost poticaja na rad. Zahvaljujući uzastopnim mirovinskim reformama stopa nezaposlenosti radnika u dobi od 55 do 64 godine tijekom protekle tri godine stalno je rasla.
               Međutim stopa nezaposlenosti starijih radnika u Francuskoj (45,6 % u 2013.) i dalje je znatno ispod prosjeka Unije (–4.5 postotna boda ispod) te samo 55 % starijih radnika u Francuskoj odlazi u mirovinu odmah nakon prestanka radnog odnosa (2008. – 2011.). Kao posljedica toga, stopa nezaposlenosti za tu skupinu radnika tijekom proteklih nekoliko godina znatno je porasla. Stoga je potrebno ojačati mjere za poboljšanje njihove zapošljivosti uz istovremeno preispitivanje poticaja za ostanak na radnom mjestu ili povratak na njega za tu skupinu.

               (17)

               Anketa Programa međunarodne procjene učenika 2013. pokazala je da je u Francuskoj nejednakost u izobrazbi jedna od najvećih među zemljama OECD-a. U Francuskoj jedna šestina mladih napušta školovanje i osposobljavanje bez kvalifikacije. To je posebno zabrinjavajuće s obzirom na to da je potkraj 2013. stopa nezaposlenosti među mladima iznosila 25,5 %, a rizik nezaposlenosti bio je gotovo dvaput veći za najmanje kvalificirane mlade ljude. Programi za promicanje naukovanja morali bi doseći osobito najmanje kvalificirane mlade ljude. Određeni napredak u rješavanju tog pitanja ostvaren je pokretanjem reforme obveznog obrazovanja u srpnju 2013. i donošenjem zakona o strukovnom obrazovanju i cjeloživotnom učenju u ožujku 2014. Međutim još je prerano ocijeniti hoće li se navedenim mjerama učinkovito smanjiti nejednakosti u obrazovnom sustavu, a novi plan za škole prvog stupnja srednjoškolskog obrazovanja u područjima u nepovoljnom položaju, najavljen u siječnju 2014., tek se treba provesti. Naposljetku, prijelaz iz škole na posao jest olakšan, ali se broj naučnika u 2012. smanjio, dok su programi sve više koristili studentima u višem stupnju obrazovanja.

               (18)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu francuske gospodarske politike. Donijela je procjenu nacionalnog programa reformi i programa stabilnosti. U obzir je uzela njihov značaj za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Francuskoj, ali i poštovanje pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja sveopćeg ekonomskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim nacionalnim odlukama. Komisijine preporuke iz europskog semestra navedene su u preporukama 1. do 7. u nastavku.

               (19)

               S obzirom na ovu procjenu Vijeće je proučilo program stabilnosti, a njegovo stajalište (6) naznačeno je u dolje navedenoj preporuci (1.).

               (20)

               S obzirom na Komisijin podrobni pregled te ovu procjenu Vijeće je pregledalo nacionalni program reforme i program stabilnosti. Njegove preporuke na temelju članka 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1. do 6. u nastavku.

               (21)

               U okviru europskog semestra Komisija je provela i analizu gospodarske politike cjelokupnog europodručja. Na temelju toga Vijeće je izdalo posebne preporuke upućene državama članicama čija je valuta euro (7). Budući da je Francuska zemlja čija je valuta euro, i ona bi trebala osigurati potpunu i pravodobnu provedbu tih preporuka,

         OVIME PREPORUČUJE Francuskoj da u razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kojima je cilj:

               1.

               Ojačati proračunsku strategiju, uključujući dodatnim određivanjem temeljnih mjera, za godinu 2014. i nakon nje kako bi se do 2015. osiguralo održivo smanjenje prekomjernog deficita postizanjem strukturne prilagodbe utvrđene preporukama Vijeća na temelju postupka u slučaju prekomjernog deficita. Trajno uklanjanje fiskalnih neravnoteža zahtijeva vjerodostojnu provedbu ambicioznih strukturnih reformi kojima bi se poboljšala sposobnost prilagodbe te poticali rast i zapošljavanje. Nakon smanjenja prekomjernog deficita provoditi strukturnu prilagodbu prema ostvarenju srednjoročnog cilja od najmanje 0,5 % BDP-a svake godine, više u dobrim gospodarskim uvjetima ili ako je to potrebno kako bi se osigurala usklađenost s pravilom o dugu i osigurao održivi trend smanjivanja visokog udjela duga opće države. Uložiti veće napore u postizanje veće učinkovitosti u svim podsektorima opće države, uključujući prema potrebi ponovnim određivanjem područja primjene državnih mjera. Osobito poduzeti mjere za znatno smanjenje porasta u potrošnji za socijalno osiguranje od 2005., kao što je predviđeno, postavljanjem ambicioznijih ciljeva u pogledu godišnjih rashoda za zdravstvenu skrb, ograničavanjem rashoda za mirovine te usmjeravanjem obiteljskih naknada i doplataka za stanovanje. Odrediti jasne vremenske rokove za tekući postupak decentralizacije i poduzeti prve korake do prosinca 2014. u cilju otklanjanja administrativnog dupliciranja, lakšeg spajanja na razini lokalnih vlasti i razjašnjavanja odgovornosti svake razine lokalne uprave. Ojačati poticaje kako bi se racionalizirali rashodi lokalnih upravnih tijela, uvođenjem gornje granicu za godišnje povećanje prihoda od poreza lokalne uprave, uz istovremeno smanjenje bespovratnih sredstava koje dodjeljuje središnja vlast kako je predviđeno. Uz potrebnu kratkoročnu uštedu, poduzeti mjere za rješavanje porasta javnih rashoda za zdravstvo predviđenog u srednjem i dužem razdoblju, uključujući područje izdataka za farmaceutske proizvode, te poduzeti dodatne mjere kada i gdje to bude bilo potrebno kako bi se do 2020. održivo uravnotežio mirovinski sustav obuhvaćajući sve programe, s posebnim naglaskom na postojeće posebne programe i dodatne programe.

               2.

               Osigurati održivost smanjenja troškova rada koji proizlazi iz poreznih kredita za konkurentnost i zapošljavanje („crédit d’impôt compétitivité emploi”). Poduzeti mjere kako bi se dodatno smanjili doprinosi poslodavca za socijalno osiguranje u skladu s obvezama na temelju pakta za odgovornost i solidarnost, te se pobrinuti za to da taj učinak ne ometaju druge mjere i da se održi smjer prema ostvarenju trenutačno predviđenih ciljeva. Dalje ocijeniti gospodarski učinak oslobođenja od obveze plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje, s naglaskom na zapošljavanje, kretanje plaća i konkurentnost te prema potrebi poduzeti odgovarajuće mjere. Dalje smanjiti trošak rada, bez posljedica za proračun, posebno za donji dio platne ljestvice, i to s pomoću ciljanih smanjenja doprinosa poslodavca za socijalno osiguranje, uzimajući u obzir različite programe subvencija za plaće.

               3.

               Pojednostavniti administrativna, fiskalna i računovodstvena pravila društava te poduzeti konkretne mjere za provedbu vladina tekućeg „plana pojednostavnjenja” do prosinca 2014. Otkloniti regulatorne prepreke rastu trgovačkih društava, osobito preispitivanjem propisa u odnosu na kriterije povezane s veličinom‐društva kako bi se izbjegao učinak praga. Poduzeti korake u cilju pojednostavnjenja i poboljšanja učinkovitosti inovacijske politike osobito ocjenama koje uzimaju u obzir najnovije reforme, prema potrebi, prilagodbom „crédit d’impôt recherche”. Osigurati da su resursi usmjereni na najučinkovitije centre za konkurentnost te i dalje promicati gospodarski učinak inovacija razvijenih u centrima.

               4.

               Ukloniti neopravdana ograničenja pristupu reguliranim profesijama i obavljanju tih profesija te smanjiti troškove pristupa profesiji i promicati tržišno natjecanje u pogledu usluga. Dalje djelovati kako bi se smanjilo regulatorno opterećenje koje utječe na funkcioniranje maloprodajnog sektora, osobito pojednostavnjenjem postupka izdavanja dozvola za otvaranje prodajnih mjesta i uklanjanjem zabrane prodaje s gubitkom. Osigurati da su, uz održavanje uvjeta dostupnosti za ranjivije skupine, regulirane tarife za plin i električnu energiju za kućanstva utvrđene na odgovarajućoj razini koja ne ometa tržišno natjecanje. Ojačati kapacitet interkonekcije električne energije i plina sa Španjolskom, osobito povećati kapacitet interkonekcije plina kako bi se iberijsko plinsko tržište u potpunosti integriralo s europskim tržištem. U sektoru željeznica osigurati neovisnost novog jedinstvenog upravitelja infrastrukture u odnosu na postojeće operatere te poduzeti korake kako bi se domaći željeznički prijevoz putnika otvorio tržišnom natjecanju u skladu s odredbama budućih direktiva i vremenskom programu koji će njima biti utvrđen.

               5.

               Smanjiti porezno opterećenje rada i uložiti veće napore u pojednostavnjenje i povećanje učinkovitosti poreznog sustava. U tu svrhu, počevši s proračunom u 2015., poduzeti mjere za: uklanjanje neučinkovitih izdataka poreza na dohodak i poreza na dobit fizičkih osoba i društava na temelju najnovijih procjena i inicijative „Assises de la fiscalité” smanjujući istovremeno zakonske porezne stope; poduzeti dodatne mjere kako bi se uklonilo zaduživanje u oporezivanju društava; povećati porezne osnovice; postupno ukinuti potpore koje su štetne za okoliš.

               6.

               poduzeti daljnje mjere za suzbijanje nefleksibilnosti na tržištu rada, osobito poduzeti mjere za reformu uvjeta u „accords de maintien de l’emploi” kako bi se njima više koristila društva s poteškoćama. U suradnji sa socijalnim partnerima poduzeti dodatne mjere za reformu sustava naknada za nezaposlenost kako bi se zajamčila njegova održivost, ali i osiguralo da pruža dovoljan broj poticaja za povratak na posao. Osigurati da stariji radnici koriste primjereno savjetovanje i osposobljavanje te ponovo procijeniti relevantne specifične dogovore u pogledu naknada za nezaposlenost s obzirom na njihovu situaciju na tržištu rada.

               7.

               Nastaviti modernizaciju strukovnog obrazovanja i osposobljavanja, provoditi reformu obveznog obrazovanja i dalje djelovati kako bi se smanjile nejednakosti u obrazovanju, posebice jačanjem mjera u pogledu ranog napuštanja školovanja. Osigurati da aktivne politike tržišta rada učinkovito podupiru najranjivije skupine. Olakšati prijelaz iz škole na posao, posebice jačanjem mjera za daljnji razvoj naukovanja s posebnim naglaskom na niskokvalificirane radnike.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. srpnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. C. PADOAN

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  Zadržana za 2014. Odlukom Vijeća 2014/322/EU od 6. svibnja 2014. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2014. godinu (SL L 165, 4.6.2014., str. 49.).

      (4)  SL C 217, 30.7.2013., str. 27.

      (5)  Uredba (EU) br. 473/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o zajedničkim odredbama za praćenje i procjenu nacrta proračunskih planova i osiguranju smanjenja prekomjernog deficita država članica u europodručju (SL L 140, 27.5.2013., str.11.)

      (6)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.

      (7)  Vidjeti stranicu 141. ovog Službenog lista.


				|

		52014PC0206

			Preporuka za ODLUKU VIJEĆA o ovlašćivanju Komisije da u ime Europske unije otvori pregovore o obnavljanju Protokola uz Sporazum o partnerstvu u ribarstvu s Mozambikom /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	OBRAZLOŽENJE
1.           OBRAZLOŽENJE
Europska unija i Republika Mozambik potpisale
su protokol uz Sporazum o ribarstvu koji se primjenjuje od 1. veljače
2012. Protokol kojim se plovilima EU-a dodjeljuju ribolovne mogućnosti i
utvrđuje financijska protustavka istječe 31. prosinca 2015.
Komisija predlaže pregovore o novom sporazumu
kojim bi se uzele u obzir stvarne mogućnosti i potrebe flote država
članica te koji bi bio u skladu sa zaključcima Vijeća od 19.
ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji zajedničke
ribarstvene politike.
Vijeće se poziva da donese
pregovaračke smjernice koje su priložene ovoj preporuci.
2.           PREPORUKA
U svjetlu prethodno navedenog Komisija
preporučuje:
- da Vijeće ovlasti Komisiju za otvaranje
i vođenje pregovora o obnavljanju protokola u okviru Sporazuma o
partnerstvu u ribarstvu s Republikom Mozambikom;
- da se Komisija imenuje za pregovarača
Unije o tom pitanju;
- da Komisija vodi te pregovore uz
savjetovanje s posebnim odborom u skladu s odredbama utvrđenima Ugovorom o
funkcioniranju Europske unije;
- da Vijeće odobri pregovaračke
smjernice priložene ovoj preporuci.
Preporuka za
ODLUKU VIJEĆA
o ovlašćivanju Komisije da u ime
Europske unije otvori pregovore o obnavljanju Protokola uz Sporazum o
partnerstvu u ribarstvu s Mozambikom
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,
uzimajući u obzir preporuku Komisije,
budući da bi trebalo otvoriti pregovore
radi sklapanja novog Protokola uz Sporazum o partnerstvu u ribarstvu s
Republikom Mozambikom,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Komisija se ovime ovlašćuje da u ime Europske
unije pregovara o obnavljanju Protokola uz Sporazum o partnerstvu u ribarstvu s
Republikom Mozambikom.
Članak 2.
Ti se pregovori odvijaju uz savjetovanje s
Radnom skupinom Vijeća za vanjsku ribarstvenu politiku i u skladu s
pregovaračkim smjernicama iz Priloga.
Članak 3.
Ova je Odluka upućena Komisiji.
Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
PRILOG
Preporuka za
ODLUKU VIJEĆA
o ovlašćivanju Komisije da u ime
Europske unije otvori pregovore o obnavljanju Protokola uz Sporazum o
partnerstvu u ribarstvu s Mozambikom
Pregovaračke smjernice
–
Cilj je pregovora obnavljanje Protokola uz Sporazum
o partnerstvu u ribarstvu između Europske unije i Republike Mozambika, u
skladu sa zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji
Komisije od 13. srpnja 2011. o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene
politike.
–
Kako bi se tim novim Protokolom osiguralo
promicanje održivog i odgovornog ribarstva, ciljevi pregovora Komisije temelje
se na sljedećem:
·
jamčenju pristupa isključivom
gospodarskom pojasu Republike Mozambika i osiguranju potrebnih ovlaštenja kako
bi plovila flote Europske unije mogla obavljati ribolovne aktivnosti u
spomenutom isključivom gospodarskom pojasu;
·
uzimanju u obzir najboljih raspoloživih znanstvenih
mišljenja i relevantnih planova upravljanja koje su donijele regionalne
organizacije za upravljanje ribarstvom (RFMO) kako bi se osigurala i pospješila
ekološka održivost ribolovnih aktivnosti usmjerenih isključivo prema
dostupnim resursima, uzimajući u obzir ribolovne kapacitete lokalne flote
te obraćajući posebnu pozornost na izrazito migracijsku prirodu
predmetnih stokova;
·
nastojanju dobivanja primjerenog udjela ribolovnih
resursa, koji u cijelosti odgovara interesima flote EU-a, kada se za te resurse
zanimaju i druge strane flote;
·
osiguranju da se pristup ribarstvu temelji na
sličnim mjerilima koja se primjenjuju na postojeći Protokol,
uzimajući u obzir promjene uočene posljednjih godina i u smislu
najnovijih dostupnih znanstvenih procjena;
·
nastavku dijaloga u cilju jačanja sektorske
politike radi poticanja provedbe odgovorne ribarstvene politike zajedno s
razvojnim ciljevima zemlje, posebno u pogledu upravljanja, daljnjih aktivnosti,
kontrole i praćenja ribolovnih aktivnosti te znanstvenih mišljenja;
·
Uključujući klauzulu o posljedicama
kršenja ljudskih prava i demokratskih načela;
·
Uzimajući u obzir, u mjeri u kojoj je
moguće, interese najudaljenijih regija EU-a gospodarski i društveno
povezanih s ribolovnim aktivnostima u Mozambiku.
–
Kako bi se izbjegao prekid ribolovnih aktivnosti, novi
bi Protokol trebao sadržavati klauzulu o privremenoj primjeni od dana prestanka
važenja postojećeg Protokola.
–
U Protokolu bi posebno trebalo utvrditi
sljedeće:
·
ribolovne mogućnosti, prema kategoriji, koje
bi trebalo odobriti plovilima Europske unije,
·
financijsku naknadu i uvjete njezina plaćanja
i
·
mehanizme za provedbu potpore sektoru.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2013. o provedbi širokih smjernica za ekonomske politike država članica čija je valuta euro

text:
               30.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/97

      PREPORUKA VIJEĆA

   od 9. srpnja 2013.
   o provedbi širokih smjernica za ekonomske politike država članica čija je valuta euro
   2013/C 217/24
   Ovaj tekst još nije preveden na hrvatski jezik i stoga se prvo objavljuje na engleskom jeziku. Objava na hrvatskom jeziku uslijedit će čim prijevod bude dostupan.
   THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
   Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 136 in conjunction with Article 121(2) thereof,
   Having regard to Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 on the strengthening of the surveillance of budgetary positions and the surveillance and coordination of economic policies (1), and in particular Article 5(2) thereof,
   Having regard to Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (2), and in particular Article 6(1) thereof,
   Having regard to the recommendation of the European Commission,
   Having regard to the conclusions of the European Council,
   Having regard to the opinion of the Economic and Financial Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic Policy Committee,
   Whereas:

               (1)

               The Eurogroup has a special responsibility in the economic governance of the euro area. The economic and financial crisis clearly exposed the close interrelations in the euro area, underscoring the need for a coherent aggregate policy stance which reflects the strong spillovers between Member States whose currency is the euro (‘euro area Member States’), for effective arrangements for policy coordination to swiftly respond to changes in the economic environment.

               (2)

               The euro area Member States have committed themselves to a set of far-reaching additional policy reforms and policy coordination by signing, on 2 March 2012, the Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union. The entry into force of the so-called two pack Regulations (3) (‘two pack’) in 2013 will further deepen budgetary and economic policy coordination within the euro area.

               (3)

               Work is ongoing to deepen further the economic and monetary union (‘EMU’). On 28 November 2012, the Commission presented a communication on a blueprint for a deep and genuine economic and monetary union. The blueprint identifies a rationale and objectives of a genuine EMU as well as instruments and steps that would make it possible to reach them. The blueprint intended to launch the European debate. On 12 September 2012, the Commission presented a roadmap towards a Banking Union. This proposal was accompanied by a proposal for two regulations needed to establish the single supervisory mechanism. On 5 December 2012, the President of the European Council issued a report which was developed in close collaboration with the President of the Commission, the President of the Eurogroup and the President of the ECB, and which contained a specific and time-bound road map for the achievement of a genuine EMU. It was structured around the areas of an integrated financial, budgetary and economic policy framework and democratic legitimacy and accountability.
               On 14 December 2012, the Member States’ Heads of State or Government decided on work to be taken forward on a roadmap for the completion of EMU, recognising the interdependence between the economies of the euro area Member States and the benefits that stability in the euro area can bring to its members and to the Union as a whole.

               (4)

               The European Parliament has been duly involved in the European Semester and, in its resolution of 20 November 2012‘Towards a genuine Economic and Monetary Union’, expressed its views on the deepening of the EMU.

               (5)

               Crisis management in the euro area has been characterised by strong resolve. The commitment of all Member States and EU institutions to safeguarding the integrity of the euro area has been clearly put beyond question. However, the effectiveness of euro area governance as well as the conduct of crisis management by the Eurogroup need to be further improved to fully ensure effective coordination at the euro area level. Strengthened coordination is also needed to reach a coherent aggregate policy stance in the euro area and to ensure that the necessary policy measures are implemented. Achieving these goals will bolster the confidence of citizens and markets, and thereby contribute to economic recovery and financial stability in the euro area.

               (6)

               The implementation of the two pack will further strengthen budgetary surveillance in the euro area. The two pack assigns a role to the Eurogroup in discussing the draft budgets of individual Member States as well as the budgetary prospects for the euro area as a whole, with a view to ensuring an appropriate overall fiscal stance. These discussions take place on the basis of the Commission’s opinions on the draft budgetary plans of the euro area Member States and of the overall euro area assessment by the Commission on the draft budgetary plans and their interaction. For fiscal consolidation across the euro area, the challenge is to put the debt-to-GDP ratio on a steadily declining path over time. This can be done by pursuing differentiated, growth-friendly fiscal consolidation policies while boosting the growth potential of the euro area.
               The corrective arm of the Stability and Growth Pact foresees budgetary adjustment as defined in structural terms towards the nominal reference value taking into account cross-country differences in risks to sustainability, both in the short and medium terms, and allows the automatic stabilisers to function along the adjustment path. The preventive arm of the Stability and Growth Pact foresees a gradual adjustment towards the medium-term objectives with the annual structural improvement of 0,5 % as a benchmark. This can be modulated on a country-specific basis taking into account cyclical conditions and debt sustainability risk. The credibility of fiscal policy over the medium-term would be reinforced if the composition of government expenditure and revenues were to better reflect the growth impact of the different spending items and revenue sources. Furthermore, the growth potential of the economy could be enhanced by further structural reforms and by exploiting the possibilities offered by the EU’s existing fiscal framework to balance productive public investment needs with fiscal discipline objectives in the preventive arm of the Stability and Growth Pact.

               (7)

               Most risk indicators related to EU financial markets and market sentiment have improved compared to 2012 as the intensity of self-fulfilling and destructive confidence spirals has dissipated. However, significant market fragmentation remains. Improved funding conditions for banks are yet to feed through to a pick-up of credit for the real economy and significant differences persist across Member States as regards bank lending activity and cost of funding to the private sector. Facilitating an orderly deleveraging of both the banking sector and the non-financial private sector while sustaining the flow of new credit for productive uses in the real economy and particularly small and medium-sized enterprises (SMEs), are the key challenge at the current conjuncture.

               (8)

               Further repairing banks’ balance sheets and continuing the strengthening of equity buffers, where needed, would contribute to repairing the credit channel. In this context, asset quality reviews and stress tests by the Single Supervisory Mechanism (SSM) and the European Banking Authority (EBA) will provide transparency of banks’ balance sheets, help identify any remaining pockets of vulnerability, and, thus, reinforce confidence in the sector as a whole. The risk of further financial-market fragmentation and financial turmoil illustrates the importance for the euro area of rapidly moving ahead with the creation of the Banking Union while avoiding ad hoc approaches to bank resolution.

               (9)

               Structural reforms are needed across the euro area to improve the functioning of product and labour markets in order to promote competitiveness, to strengthen the ongoing adjustment process and to guarantee a sustainable reallocation of resources. Moreover, structural reforms play an essential role in facilitating the rebalancing and deleveraging process. For deficit Member States, competitiveness gains will increase net exports, which help in rebalancing the growth pattern towards more productive, less labour-intensive tradable sectors, while supporting economic recovery and bringing down debt ratios. At the same time, reforms to improve competition in Member States with a current account surplus could contribute to the reallocation of resources and help boosting investment in non-tradable sectors. This would strengthen the role of domestic demand in the composition of growth making the adjustment in the euro area more symmetric. At the same time, the crisis had largely asymmetric effects on euro-area Member States’ employment, with Member States most hit being those with the most severe compression of domestic demand linked to current account reversals. In the absence of an effective and quick absorption of cyclical unemployment, hysteresis effects, whereby unemployment becomes entrenched and less sensitive to wage dynamics, may materialise. Structural reforms in the labour market therefore remain of particular importance to mitigate risks for social cohesion and future growth potential in the euro area. By signing the Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union, on 2 March 2012, the euro area Member States committed themselves to discussing ex ante, and where appropriate coordinate, their national plans for major economic reforms with a view to benchmarking best practices and working towards a more closely coordinated economic policy. The impact of the measures already adopted should be monitored by the Eurogroup, with a view of encouraging further action where necessary, and to step up the ambition of reforms in line with the country-specific recommendations,

         HEREBY RECOMMENDS that euro area Member States take action, individually and collectively, without prejudice to the competences of the Council as regards the coordination of economic policies of the Member States, but in particular in the context of economic policy coordination in the framework of the Eurogroup, within the period 2013-2014, to:

               1.

               Take responsibility for the aggregate policy stance in the euro area in order to ensure the good functioning of the euro area to increase growth and employment, and to take forward the work on deepening economic and monetary union. Allow the Eurogroup to play a central role in the strengthened surveillance framework applicable to euro area Member States to coordinate and monitor reforms at national level and at the euro area level that are necessary for a stable and robust euro area and to ensure policy coherence, and in the preparation of the Euro Summits.

               2.

               Ensure that the Eurogroup monitors and coordinates fiscal policies of the euro area Member States and the aggregate fiscal stance for the euro area as a whole to ensure a growth friendly and differentiated fiscal policy. To this end, the Eurogroup should discuss the Commission opinions of the draft budgetary plans of each of the euro area Member States, and the budgetary situation and prospects for the euro area as a whole on the basis of the overall assessment by the Commission of the draft budgetary plans and their interaction. The coordination should contribute to ensuring that the pace of fiscal consolidation is differentiated according to the fiscal and economic situation of the euro area Member States with the budgetary adjustment defined in structural terms in line with the Stability and Growth Pact, allowing the automatic stabilisers to function along the adjustment path and that, in view of reinforcing the credibility of fiscal policy over the medium term, fiscal consolidation is supported by an overall efficient and growth-friendly mix of expenditure and revenue and by appropriate structural reforms which enhance the economic growth potential.

               3.

               Assess, in the framework of the Eurogroup, the reasons behind the differences in lending rates especially to SMEs across the euro area Member States; explore the consequences of the fragmentation of the financial markets in the euro area, and contribute to ways to overcome it.

               4.

               Building on the recapitalisation and the restructuring of the past years, promote further balance-sheet repair among banks as a means to reverse fragmentation in the single market and improve the flow of credit to the real economy, particularly SMEs. To this end: (a) ensure that the balance sheet assessments and stress tests to be conducted by the Single Supervisory Mechanism (SSM) in cooperation with the European Banking Authority (EBA) are concluded in accordance with the agreed timeline; (b) ensure a level playing field in applying burden-sharing requirements in the recapitalisation of banks; (c) ensure the availability of credible fiscal backstops in the context of balance sheet assessments and stress tests; (d) remove supervisory incentives for banks to match asset and liabilities within national borders; and (e) accelerate the necessary steps to establish the Banking Union, as outlined by the European Council.

               5.

               Coordinate ex ante the major economic reform plans of the euro area Member States. Monitor the implementation of structural reforms, in particular in the labour and product markets and assess their impact on the euro area, taking into account the Council recommendations to individual euro area Member States. Promote further adjustment in the euro area, ensuring a correction of external and internal imbalances, inter alia by following thoroughly the reforms that address distortions to saving and investment behaviour in Member States with both current account deficits and surpluses. Take the necessary steps for an effective implementation of the Macroeconomic Imbalances Procedure, in particular by assessing progress in reform commitments in Member States experiencing excessive imbalances and in reform implementation in Member States with imbalances requiring decisive action to limit negative spillovers to the rest of the euro area.

               6.

               In line with the AGS 2013 and by taking collective and significant measures, tackle the social consequences of the crisis and the rising unemployment levels. The situation of unemployed young people is particularly worrying and bold action is recommended along the lines of the Compact for Growth and jobs and the EU Youth Guarantee. Further reforms to facilitate access to employment, prevent early withdrawals from the labour market, reduce the cost of labour, combat labour market segmentation and support innovation are recommended.

      Done at Brussels, 9 July 2013.

            For the Council

            The President

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OJ L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  OJ L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Regulation (EU) No 472/2013 of the European Parliament and of the Council of 21 May 2013 on the strengthening of economic and budgetary surveillance of Member States in the euro area experiencing or threatened with serious difficulties with respect to their financial stability (OJ L 140, 27.5.2013, p. 1); Regulation (EU) No 473/2013 of the European Parliament and of the Council of 21 May 2013 on common provisions for monitoring and assessing draft budgetary plans and ensuring the correction of excessive deficit of the Member States in the euro area (OJ L 140, 27.5.2013, p. 11).


title: Preporuka Komisije (EU) 2016/336 оd 8. ožujka 2016. o primjeni Direktive Vijeća 2008/120/EZ o utvrđivanju minimalnih uvjeta za zaštitu svinja u pogledu mjera za smanjenje potrebe skraćivanja repova

text:
               9.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 62/20

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2016/336
   оd 8. ožujka 2016.
   o primjeni Direktive Vijeća 2008/120/EZ o utvrđivanju minimalnih uvjeta za zaštitu svinja u pogledu mjera za smanjenje potrebe skraćivanja repova
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Direktivom Vijeća 2008/120/EZ (1) od država članica zahtijeva se da osiguraju da se skraćivanje repova ne provodi rutinski, nego samo kad postoje dokazi da je došlo do ranjavanja sisa krmača ili uški ili repova drugih svinja.

               (2)

               Postupak skraćivanja repova svinja provodi se kako bi se spriječilo grizenje repova, neuobičajeno ponašanje koje uzrokuje više faktora. Taj postupak vjerojatno izaziva bol kod svinja te stoga šteti njihovoj dobrobiti.

               (3)

               Direktivom 2008/120/EZ predviđa se da se prije provedbe skraćivanja repova moraju poduzeti druge mjere kako bi se spriječilo grizenje repova ili druge loše navike, pri čemu treba voditi računa o načinu smještaja i gustoći naseljenosti. U tu se svrhu moraju mijenjati neprikladni uvjeti smještaja ili sustavi držanja.

               (4)

               Direktivom 2008/120/EZ također se zahtijeva od država članica da svinjama osiguraju stalan pristup dovoljnoj količini materijala kojim im se omogućuje prikladno istraživanje i manipulacija, poput slame, sijena, drva, piljevine, komposta od gljiva, treseta ili njihove mješavine („materijali za obogaćivanje”), a kojima se ne dovodi u pitanje zdravlje tih životinja.

               (5)

               Europska agencija za sigurnost hrane pripremila je znanstvena mišljenja o rizicima povezanima s grizenjem repova kod svinja i mogućim načinima smanjenja potrebe skraćivanja repova (2) te znanstveno mišljenje o multifaktorskom pristupu uporabi mjera koje su povezane sa životinjama i onih koje to nisu za ocjenu dobrobiti svinja (3). Rezultate tih znanstvenih mišljenja trebalo bi uzeti u obzir za najbolje prakse iz ove Preporuke.

               (6)

               Sustavi držanja životinja razlikuju se među državama članicama. Stoga je potrebno na razini Unije preporučiti najbolje prakse usmjerene na smanjenje potrebe skraćivanja repova te optimizirana rješenja za osiguravanje materijala za obogaćivanje.

               (7)

               Ova bi se Preporuka trebala primjenjivati u skladu s odredbama Direktive 2008/120/EZ i drugim relevantnim zakonodavstvom Unije primjenjivim na dobrobit svinja,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

               1.

               Kod primjene općih zahtjeva za sprječavanje grizenja repova, a time i smanjenje rutinskog skraćivanja repova kako je utvrđeno u Prilogu I. Direktivi 2008/120/EZ, države članice trebale bi uzeti u obzir smjernice o najboljim praksama koje se temelje na znanstvenim spoznajama iz stavaka 2. do 7.

               2.

               Države članice trebale bi učiniti sljedeće:

                           (a)

                           osigurati da poljoprivrednici provode procjenu rizika pojave grizenja repova na temelju pokazatelja koji su povezani sa životinjama i onih koji to nisu („procjena rizika”); i

                           (b)

                           utvrditi kriterije sukladnosti sa zahtjevima utvrđenima zakonodavstvom i objaviti ih na internetskoj stranici.

               3.

               Pri procjeni rizika trebalo bi provjeriti sljedeće parametre:

                           (a)

                           dostupnost materijala za obogaćivanje;

                           (b)

                           čistoća;

                           (c)

                           toplinska ugodnost i kvaliteta zraka;

                           (d)

                           zdravstveni status;

                           (e)

                           natjecanje za hranu i prostor;

                           (f)

                           prehrana.

                     Na temelju rezultata procjene rizika trebalo bi razmotriti odgovarajuće promjene u upravljanju na gospodarstvima, kao što su opskrba odgovarajućim materijalima za obogaćivanje, ugodni uvjeti smještaja i osiguravanje dobrog zdravstvenog statusa i/ili pružanje uravnotežene prehrane svinjama.

               4.

               S pomoću materijala za obogaćivanje svinjama bi se trebalo omogućiti ispunjavanje temeljnih potreba bez ugrožavanja njihova zdravlja.
               Stoga bi materijali za obogaćivanje trebali biti sigurni i imati sljedeće značajke:

                           (a)

                           trebali bi biti jestivi, da ih svinja može pojesti ili namirisati, i po mogućnosti imati neke prehrambene koristi;

                           (b)

                           trebali bi se moći žvakati, da ih svinja može zagristi;

                           (c)

                           trebali bi omogućavati istraživanje, da ih svinja može istraživati;

                           (d)

                           trebali bi biti pokretni i omogućavati preoblikovanje, da ih svinja može pomicati i mijenjati im izgled ili strukturu.

               5.

               Osim značajki navedenih u stavku 4. materijali za obogaćivanje trebali bi se odlikovati sljedećim:

                           (a)

                           izazivati trajni interes, odnosno trebali bi poticati istraživačko ponašanje svinja te bi ih trebalo redovito mijenjati i obnavljati;

                           (b)

                           biti dostupni, da ih svinje mogu dohvatiti rilom;

                           (c)

                           biti na raspolaganju u dovoljnoj količini;

                           (d)

                           biti čisti i higijenski ispravni.

               6.

               Kako bi se ispunile temeljne potrebe svinja, materijal za obogaćivanje trebao bi imati sve značajke navedene u stavcima 4. i 5.
               U tu bi svrhu materijale za obogaćivanje trebalo razvrstati u sljedeće kategorije:
               (a)   optimalni materijali– materijali koji imaju sve značajke navedene u stavcima 4. i 5. te se stoga mogu samostalno upotrebljavati;
               (b)   neoptimalni materijali– materijali koji imaju većinu značajki navedenih u stavcima 4. i 5. te bi se stoga trebali upotrebljavati u kombinaciji s drugim materijalima;
               (c)   materijali od sporedne važnosti– materijali koji služe za distrakciju svinja za koje ne bi trebalo smatrati da ispunjuju njihove temeljne potrebe te bi zbog toga trebalo osigurati i optimalne ili neoptimalne materijale.

               7.

               Kako bi provjerile je li svinjama dostupna dovoljna količina odgovarajućih materijala za obogaćivanje, države članice trebale bi osigurati da poljoprivrednici slijede najbolje prakse u pogledu odgovarajućih pokazatelja za praćenje dobrobiti svinja za koje skrbe.
               Metoda procjene za provjeru dostupnosti materijala za obogaćivanje trebala bi uključivati preglede koji se temelje na sljedećim pokazateljima:

                           (a)

                           pokazateljima koji su povezani sa životinjama, poput prisutnosti grizenih repova, lezija kože i/ili neuobičajenog ponašanja svinja (npr. niska razina interesa za dostupne materijale za obogaćivanje, borba za uporabu materijala za obogaćivanje, grizenje elemenata koji nisu materijali za obogaćivanje, rovanje po izmetu ili, kod krmača, veća raširenost pravljenja lažnih gnijezda); i

                           (b)

                           pokazateljima koji nisu povezani sa životinjama, poput učestalosti obnavljanja, dostupnosti, količine i čistoće osiguranih materijala za obogaćivanje.

               8.

               Komisija bi trebala pratiti primjenu ove Preporuke i pružiti detaljnije informacije o najboljim praksama iz stavaka 2. do 7. u skladu s najnovijim i najrelevantnijim znanstvenim spoznajama na javno dostupnim internetskim stranicama Komisije.

               9.

               Države članice trebale bi, uz aktivno sudjelovanje poljoprivrednika, na odgovarajući način širiti podatke o najboljim praksama iz stavaka 2. do 7.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. ožujka 2016.

            Za Komisiju

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Član Komisije

      (1)  Direktiva Vijeća 2008/120/EZ od 18. prosinca 2008. o utvrđivanju minimalnih uvjeta za zaštitu svinja (SL L 47, 18.2.2009., str. 5.).

      (2)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/611.

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/3702.