title: Preporuka Vijeća od 15. veljače 2016. o integriranju dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada

text:
               20.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/1

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 15. veljače 2016.
   o integriranju dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada
   (2016/C 67/01)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292. u vezi s člankom 148. stavkom 2.,
   uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
   budući da:

               (1)

               Stopa nezaposlenosti u Uniji dosegnula je najviše razine u povijesti nakon financijske i gospodarske krize 2008. – 2009. Ta je stopa trenutačno u padu, ali je dugotrajna nezaposlenost i dalje vrlo visoka. Dugotrajna nezaposlenost pogađa svaku državu članicu u različitoj mjeri, a posebno zbog toga što je utjecaj krize bio neravnomjeran te zbog toga što se makroekonomska situacija, gospodarska struktura i funkcioniranje tržišta rada razlikuju od jedne države članice do druge.

               (2)

               Nakon godina usporenog rasta i otvaranja malog broja radnih mjesta, dugotrajnom je nezaposlenošću, koju Eurostat definira kao broj osoba koje su nezaposlene i koje aktivno traže zaposlenje najmanje godinu dana, u 2014. bilo pogođeno više od 12 milijuna radnika, odnosno 5 % aktivnog stanovništva Unije, od kojih je 62 % bilo nezaposleno najmanje dvije uzastopne godine.

               (3)

               Dugotrajna nezaposlenost utječe na dotične osobe, smanjuje potencijalni rast gospodarstava Unije, povećava rizik od socijalne isključenosti, siromaštva i nejednakosti te doprinosi rastu troškova socijalnih službi i javnih financija. Gubitak prihoda, propadanje vještina, viša učestalost zdravstvenih problema i porast siromaštva kućanstava posljedice su dugotrajne nezaposlenosti.

               (4)

               Među najugroženijima dugotrajnom nezaposlenošću nalaze se osobe s niskom razinom vještina ili niskokvalificirane osobe, državljani trećih zemalja, osobe s invaliditetom te manjine u nepovoljnu položaju kao što su Romi. Prethodno zanimanje osobe također ima važnu ulogu jer su u pojedinim zemljama sektorski i ciklički aspekti ključni uzroci postojanosti dugotrajne nezaposlenosti.

               (5)

               Svake se godine gotovo petina dugotrajno nezaposlenih osoba u Uniji obeshrabri zbog neuspješne potrage za poslom i postane neaktivna. Budući da su zapreke integriranju na tržište rada raznovrsne i često se akumuliraju, integriranje na tržište rada iziskuje prilagođen i individualiziran pristup te koordinirano pružanje usluga.

               (6)

               Dugotrajno nezaposlene osobe čine polovicu ukupnog broja nezaposlenih osoba u Uniji, ali predstavljaju manje od petine osoba koje sudjeluju u aktivnim mjerama tržišta rada. U skladu s time, nizak udio dugotrajno nezaposlenih osoba (u prosjeku 24 %) prima naknade s osnove nezaposlenosti.

               (7)

               Trebalo bi povećati ulaganje u ljudski kapital, kao i njegovu učinkovitost kako bi se većem broju osoba omogućilo da steknu kvalitetne i relevantne vještine i kompetencije, rješavajući problem nedostatka vještina i polažući na taj način temelj za nesmetan prijelaz s učenja na rad te za trajnu zapošljivost. Poboljšanje uspješnosti i relevantnosti sustavâ obrazovanja i osposobljavanja pomoći će smanjivanju broja novih nezaposlenih osoba. U tu svrhu modernizaciju sustavâ obrazovanja i osposobljavanja trebalo bi provoditi u skladu s europskim semestrom, zaključcima Vijeća do 12. svibnja 2009. o strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja (ET 2020.) (1) i Preporukom 2006/962/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o ključnim kompetencijama za cjeloživotno učenje (2).

               (8)

               S ciljem razvoja usklađene strategije zapošljavanja, u smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2015. (3) poziva se na značajno smanjivanje dugotrajne i strukturne nezaposlenosti sveobuhvatnim strategijama koje se međusobno jačaju i uključuju individualiziranu aktivnu potporu za povratak na tržište rada.

               (9)

               Dok su države članice i dalje nadležne za odabir mjera tržišta rada koje najbolje odgovaraju njihovoj pojedinačnoj situaciji, u smjernicama se poziva države članice na promicanje zapošljivosti ulaganjem u ljudski kapital putem djelotvornih i učinkovitih sustava obrazovanja i osposobljavanja koji povećavaju razinu vještina radne snage. U smjernicama se također posebno poziva države članice na poticanje upotrebe sustava učenja utemeljenog na radu, kao što je dvojno učenje, i na nadogradnju stručnog osposobljavanja. U smjernicama se od država članica općenitije zahtijeva da uzmu u obzir načela fleksigurnosti i podupru aktivne mjere tržišta rada povećavanjem njihove djelotvornosti, usmjerenosti, dosega, područja koje pokrivaju i međudjelovanja tih mjera s potporom dohotku i pružanjem socijalnih usluga.

               (10)

               Djelovanja predložena u ovoj Preporuci trebala bi biti u potpunosti usklađena s preporukama za pojedine zemlje izdanima u okviru europskog semestra i njihova bi provedba trebala biti u potpunosti usklađena s pravilima Pakta o stabilnosti i rastu.

               (11)

               Preporukom Komisije 2008/867/EZ od 3. listopada 2008. o aktivnom uključivanju osoba isključenih s tržišta rada (4) utvrđena je integrirana sveobuhvatna strategija za aktivno uključivanje onih koji su isključeni s tržišta rada, kombinirajući primjerene potpore dohotku, uključiva tržišta rada i pristup kvalitetnim uslugama. Njezin je cilj olakšati integriranje osoba koje mogu raditi u održivo, kvalitetno zapošljavanje i osigurati im sredstva dostatna za dostojanstven život.

               (12)

               Europski socijalni fond glavni je financijski instrument Unije za borbu protiv dugotrajne nezaposlenosti. Države članice namijenile su za razdoblje 2014. – 2020. znatna financijska sredstva za potporu integriranju dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada. Iz drugih se fondova, kao što su Europski fond za regionalni razvoj i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj, također mogu dopunjavati mjere koje se financiraju iz Europskoga socijalnog fonda, u skladu sa sredstvima namijenjenima za relevantne prioritete ulaganja u razdoblju 2014. – 2020., i to podupiranjem otvaranja radnih mjesta, modernizacijom javnih službi za zapošljavanje i strukovnog obrazovanja, razvijanjem vještina i cjeloživotnim učenjem. U ovom okviru, u budućim relevantnim raspravama trebalo bi razmotriti kako dodatno ojačati integriranje dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada.

               (13)

               Preporukom Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (5) poziva se na djelovanje kako bi se pojedincima ponudila prilika da pokažu što su naučili izvan formalnog obrazovanja i osposobljavanja.

               (14)

               Zaključcima Europskog vijeća od 14. do 15. ožujka 2013. naglašava se da je rješavanje problema nezaposlenosti najvažniji društveni izazov i da smanjenje dugotrajne nezaposlenosti te osiguravanje potpunog sudjelovanja starijih radnika ima presudnu važnost.

               (15)

               Europski parlament i Vijeće utvrdili su da je dugotrajna nezaposlenost glavna zapreka rastu.

               (16)

               Za one koji su najteže pogođeni dugotrajnom nezaposlenošću trebalo bi, uzimajući u obzir nacionalne prakse, razviti pojačane napore za integriranje u tržište rada. To bi trebalo ostvariti usporedno s poboljšanim prijavljivanjem službama za zapošljavanje i drugim nadležnim agencijama kako bi se riješio problem nedostatne pokrivenosti mjerama potpore. Zemlje s velikim brojem prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba mogu u svojim naporima prednost dati onima koji su već prijavljeni.

               (17)

               Preventivnom pristupu trebalo bi dati prednost s obzirom na učinkovitost i djelotvornost. Potrebno je pojačati i, prema potrebi, dopuniti mjere prevencije i aktivacije usmjerene ponajprije na početak razdoblja nezaposlenosti. Trebalo bi poduzeti posebno djelovanje za prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe najkasnije do trenutka kada protekne 18 mjeseci od početka nezaposlenosti jer u to vrijeme u velikom broju država članica dolazi do promjene u mehanizmima i uslugama potpore za tu specifičnu skupinu.

               (18)

               Individualiziranim pristupima za potporu za dugotrajno nezaposlene osobe trebalo bi riješiti zapreke koje dovode do trajne nezaposlenosti, što se može učiniti ažuriranjem i dopunjavanjem početne ocjene provedene pri prijavi. Na taj će se način dugotrajno nezaposlene osobe usmjeriti prema uslugama potpore koje su dovoljno prilagođene individualnim potrebama, poput savjetovanja o otplati dugova, rehabilitacije, usluga socijalne potpore, usluga skrbi, integriranja migranata, potpore za stanovanje i prijevoz, usmjerenima na rješavanje zapreka zapošljavanju te osnaživanje tih osoba kako bi ostvarile jasne ciljeve koji vode do zapošljavanja.

               (19)

               Za integriranje dugotrajno nezaposlenih osoba nužno je sudjelovanje poslodavaca te bi ga trebalo podupirati tako da im službe za zapošljavanje pružaju namjenske usluge koje su popraćene dobro usmjerenim financijskim poticajima i uključivanjem socijalnih partnera. Snažniji angažman poslodavaca, dopunjen mjerama za poticanje otvaranja radnih mjesta u gospodarstvu, može dodatno povećati djelotvornost integracijskih mjera.

               (20)

               U novijim se političkim inicijativama, kao što je Preporuka Vijeća od 22. travnja 2013. o uspostavi programa Garancija za mlade (6), poziva na partnersko djelovanje kao novu metodu provedbe socijalne politike i politike zapošljavanja. Ključno je koordinirano pružanje usluga, posebno u državama članicama u kojima su odgovornosti za pružanje potpore dugotrajno nezaposlenim osobama podijeljene između javnih službi za zapošljavanje, ustanova socijalne skrbi i lokalnih vlasti.

               (21)

               U sporazumu o integriranju na tržište rada koji je sastavljen na način da odražava individualnu situaciju dugotrajno nezaposlene osobe trebalo bi detaljno opisati paket individualiziranih mjera dostupnih na nacionalnoj razini (kao što su one koje se odnose na tržište rada, obrazovanje, osposobljavanje i usluge socijalne potpore) osmišljen radi pružanja potpore i osnaživanja dugotrajno nezaposlene osobe pri prevladavanju specifičnih zapreka zapošljavanju. U takvim sporazumima trebalo bi odrediti ciljeve, rokove, obveze dugotrajno nezaposlene osobe i ponudu jednog ili više pružatelja usluga te navesti dostupne integracijske mjere.

               (22)

               Djelovanjima predloženima u ovoj Preporuci trebalo bi uzeti u obzir raznovrsnost država članica i njihove različite polazne točke s obzirom na makroekonomsku situaciju, razinu dugotrajne nezaposlenosti kao i stopu njezine fluktuacije, institucijsku strukturu, regionalne razlike i sposobnosti različitih aktera tržišta rada. Tim bi djelovanjima trebalo dopuniti i učvrstiti pristup politici koji trenutačno provode mnoge države članice, posebno uvođenjem fleksibilnih sastavnica poput individualiziranog pristupa, uključivanja poslodavaca i koordiniranog pružanja usluga.

               (23)

               Ovom se Preporukom poštuju, učvršćuju i jačaju temeljna prava, posebno ona utvrđena člancima 29. i 34. Povelje Europske unije o temeljnim pravima,

         PREPORUČUJE DA DRŽAVE ČLANICE:
   Podupiru prijavljivanje tražitelja zaposlenja i snažniju orjentaciju integracijskih mjera prema tržištu rada, među ostalim putem čvršće povezanosti s poslodavcima.
   Omoguće individualne ocjene prijavljenim dugotrajno nezaposlenim osobama.
   Ponude poseban sporazum o integriranju na tržište rada najkasnije u trenutku kada je dugotrajno nezaposlena osoba već 18 mjeseci nezaposlena. Za potrebe ove Preporuke pod „sporazumom o integriranju na tržište rada” podrazumijeva se pisani sporazum između prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe i jedinstvene kontaktne točke čiji je cilj olakšavanje povratka te osobe u zaposlenost na tržištu rada.
   U tu svrhu:

      Prijava

               1.

               Potiču prijavljivanje tražitelja zaposlenja pri službama za zapošljavanje, a posebno putem boljeg pružanja informacija o dostupnoj potpori.

      Individualna ocjena i indivudualni pristup

   Službe za zapošljavanje zajedno s drugim partnerima koji podržavaju integriranje na tržište rada pružaju personalizirano usmjeravanje dotičnim osobama.

               2.

               Osiguravaju da se prijavljenim dugotrajno nezaposlenim osobama ponudi temeljita individualna ocjena i usmjeravanje najkasnije do trenutka kada protekne 18 mjeseci od početka nezaposlenosti. Ocjenom bi trebali biti obuhvaćeni njihovi izgledi za zapošljavanje, zapreke zapošljavanju i prethodna nastojanja za pronalaženje posla.

               3.

               Obavješćuju prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe o ponudama radnih mjesta i dostupnoj potpori u različitim gospodarskim sektorima i, prema potrebi, različitim regijama i drugim državama članicama, posebno putem Europskih službi za zapošljavanje (EURES).

      Sporazumi o integriranju na tržište rada

   Prijavljenim dugotrajno nezaposlenim osobama koje nisu obuhvaćene Garancijom za mlade nudi se sporazum o integriranju na tržište rada najkasnije u trenutku kada protekne 18 mjeseci od početka nezaposlenosti. Tim bi sporazumom trebala biti obuhvaćena barem individualna ponuda usluge usmjerena na pronalaženje posla te naznačena jedinstvena kontaktna točka.

               4.

               Ciljaju na specifične potrebe prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba putem sporazuma o integriranju na tržište rada kojim se relevantne usluge kombiniraju s mjerama koje pružaju različite organizacije.

                           (a)

                           U sporazumu o integriranju na tržište rada trebali bi biti detaljno opisani jasni ciljevi, rokovi i obveze koje prijavljena dugotrajno nezaposlena osoba mora ispuniti, poput poduzimanja aktivnih koraka za pronalazak posla, prihvaćanja ponuda za prikladne poslove te pohađanja mjera obrazovanja ili osposobljavanja, prekvalifikacije ili mjera za zapošljavanje i sudjelovanja u tim mjerama.

                           (b)

                           U sporazumu o integriranju na tržište rada trebala bi biti detaljno opisana i ponuda jednog ili više pružatelja usluga dugotrajno nezaposlenoj osobi. Ovisno o dostupnosti u državama članicama i na temelju individualnih okolnosti prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe, sporazum o integriranju na tržište rada mogao bi uključivati: pomoć pri traženju posla i pomoć na radnom mjestu, vrednovanje neformalnog i informalnog učenja, rehabilitaciju, savjetovanje i usmjeravanje, obrazovanje, strukovno obrazovanje i osposobljavanje, stjecanje radnog iskustva, socijalnu potporu, rano i predškolsko obrazovanje i odgoj, zdravstvene usluge i usluge dugotrajne skrbi, savjetovanje o otplati dugova te potporu za stanovanje i prijevoz.

                           (c)

                           Sporazum o integriranju na tržište rada trebalo bi redovito pratiti s obzirom na promjene individualne situacije prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe i, ako je to potrebno, prilagoditi ga kako bi poboljšao prijelaz te osobe u zaposlenost.

               5.

               Uspostave potrebne mehanizme kako bi osigurale kontinuitet te utvrde jedinstvenu kontaktnu točku odgovornu za pružanje potpore prijavljenim dugotrajno nezaposlenim osobama putem koordinirane ponude usluga koja uključuje dostupne službe za zapošljavanje i socijalnu potporu. Ova kontaktna točka mogla bi se temeljiti na okviru međuinstitucijske koordinacije i/ili bi se mogla utvrditi unutar postojećih struktura.
               U skladu sa zakonodavstvom o zaštiti podataka osiguraju relevantnim pružateljima usluga nesmetan i siguran prijenos relevantnih informacija koje se odnose na povijest potpore pružene prijavljenoj dugotrajno nezaposlenoj osobia i individualnih ocjena, na taj način osiguravajući kontinuitet usluge.
               Omoguće bolje širenje relevantnih informacija o slobodnim radnim mjestima i mogućnostima osposobljavanja uključenim pružateljima usluga i osiguraju da te informacije dođu do dugotrajno nezaposlenih osoba.

      Bliža povezanost s poslodavcima

               6.

               Potiču i razvijaju partnerstva između poslodavaca, socijalnih partnera, službi za zapošljavanje, državnih tijela, socijalnih službi i pružatelja usluga obrazovanja i osposobljavanja kako bi pružili usluge koje bolje zadovoljavaju potrebe poduzeća i prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba.

               7.

               Razviju usluge za poslodavce, poput pregleda slobodnih radnih mjesta, potpore pri zapošljavanju, mentorstva i osposobljavanja na radnom mjestu te potpore nakon zapošljavanja, kako bi olakšale profesionalnu reintegraciju prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba.

               8.

               Usmjere sve financijske poticaje na programe kojima se podržava integriranje na tržište rada, kao što su subvencije za zapošljavanje i smanjenje doprinosa za socijalno osiguranje kako bi se povećale prilike za zaposlenje za prijavljene dugotrajno nezaposlene osobe.

         PREPORUČUJE DA DRŽAVE ČLANICE I KOMISIJA:

      Ocjenjivanje i praćenje

               9.

               Prate, u okviru Odbora za zapošljavanje i u bliskoj suradnji s Odborom za socijalnu zaštitu, u pogledu pružanja socijalnih usluga i dohotka, provedbu ove Preporuke putem multilateralnog nadzora u okviru europskog semestra i putem zajedničkog ocjenjivačkog okvira pokazatelja. Praćenjem bi trebalo utvrditi razmjere ponovnog zapošljavanja prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba, je li njihovo integriranje na tržište rada održivo te upotrebu sporazuma o integriranju na tržište rada. Europska mreža javnih službi za zapošljavanje trebala bi doprinijeti tom praćenju.

               10.

               Potiču ocjenjivanje uspješnosti javnih službi za zapošljavanje u vezi s integriranjem prijavljenih dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada, razmjenom iskustava i dobre prakse u okviru procesa učenja uspoređivanjem uspješnosti i utvrđivanjem najboljih praksi (eng. benchlearning) Europske mreže javnih službi za zapošljavanje, uspostavljene Odlukom br. 573/2014/EU od 15. svibnja 2014. o pojačanoj suradnji između javnih službi za zapošljavanje (JSZ-ovi) (7).

               11.

               Surađuju kako bi na najbolji način iskoristile sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova, posebno Europskoga socijalnog fonda, Europskog fonda za regionalni razvoj i Europskoga poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj, u skladu s relevantnim prioritetima ulaganja za programe za razdoblje 2014. – 2020.

         PREPORUČUJE DA KOMISIJA:

               12.

               Podržava i koordinira dobrovoljne inicijative i saveze poduzeća koji su uključeni u održivo integriranje dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada.

               13.

               Podržava projekte socijalnih inovacija radi integriranja dugotrajno nezaposlenih osoba na tržište rada, posebno putem odjeljka „Progress” Programa Unije za zapošljavanje i socijalnu inovaciju (EaSI).

               14.

               U suradnji s državama članicama i nakon savjetovanja s dotičnim dionicima provede evaluaciju djelovanja poduzetog kao odgovor na ovu Preporuku i do 15. veljače 2019. izvijesti Vijeće o rezultatima te evaluacije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 15. veljače 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  SL C 119, 28.5.2009., str. 2.

      (2)  SL L 394, 30.12.2006., str. 10.

      (3)  Odluka Vijeća (EU) 2015/1848 od 5. listopada 2015. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2015. (SL L 268, 15.10.2015., str. 28.).

      (4)  SL L 307, 18.11.2008., str. 11.

      (5)  SL C 398, 22.12.2012., str. 1.

      (6)  SL C 120, 26.4.2013., str. 1.

      (7)  SL L 159, 28.5.2014., str. 32.


title: Preporuka Vijeća od 12. srpnja 2016. o Nacionalnom programu reformi Latvije za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Latvije za 2016.

text:
               18.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 299/83

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2016.
   o Nacionalnom programu reformi Latvije za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Latvije za 2016.
   (2016/C 299/20)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 26. studenoga 2015. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2016. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 17. i 18. ožujka 2016. Komisija je 26. studenoga 2015. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu Latvija nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu je Preporuku Europsko vijeće potvrdilo 18. i 19. veljače 2016., a Vijeće donijelo 8. ožujka 2016. (3) Kao zemlja čija je valuta euro te s obzirom na visoku međusobnu povezanost gospodarstava u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Latvija bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu te Preporuke.

               (2)

               Izvješće za Latviju za 2016. objavljeno je 26. veljače 2016. U njemu je ocijenjen napredak Latvije u provođenju preporuka za Latviju koje je Vijeće donijelo 14. srpnja 2015. te napredak Latvije u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

               (3)

               Latvija je 14. travnja 2016. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2016. te Program stabilnosti za 2016. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (4)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera koje povezuju učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Latvija u svojem Programu stabilnosti za 2016. traži privremeno odstupanje u iznosu od 0,5 % BDP-a od zatraženog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2017. kako bi se u obzir uzele važne strukturne reforme s pozitivnim učinkom na dugoročnu održivost javnih financija, posebno reforma zdravstvenog sektora utemeljena na strategiji zdravstva za razdoblje 2014. – 2020. Dodatni podaci o toj reformi sažeti su u Programu stabilnosti. Cilj je do 2020. povećati javno financiranje zdravstvenog sektora na 4 % BDP-a, u odnosu na 3 % BDP-a u 2015. Procjenjuje se da će puna provedba reforme do 2023. povećati zaposlenost za 0,6 %, a razinu BDP-a za 2,2 %, što će dugoročno imati pozitivan učinak na održivost javnih financija. Pozitivan učinak na rast i dugoročnu održivost javnih financija ocijenjen je kao uvjerljiv. Trenutačno se može ocijeniti da Latvija zadovoljava uvjete za traženo privremeno odstupanje u 2017., pod uvjetom da primjereno provede dogovorene reforme, što će se pratiti u okviru europskog semestra. No iznos dopuštenog privremenog odstupanja uvjetuje se poštovanjem minimalnog referentnog mjerila (odnosno strukturni deficit od 1,7 % BDP-a). Zbog toga proljetna prognoza Komisije za 2016. ukazuje na mogućnost dodatnog privremenog odstupanja od 0,1 % BDP-a u 2017.

               (6)

               Latvija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2016. najavljuje postupno poboljšanje ukupnog salda, odnosno da će iznositi 0,5 % BDP-a u 2019. U planiranom kretanju prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja – strukturnog deficita od 1 % BDP-a – uzimaju se u obzir zatražena odstupanja koja se odnose na sustavne mirovinske reforme u 2017. i 2018. i važne strukturne reforme u zdravstvenom sektoru u razdoblju 2017. – 2019. Prema Programu stabilnosti očekuje se da će se udio državnog duga u BDP-u povećati na 40 % u 2016. te će se u 2018. smanjiti na 38 %. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske prognoze uvjerljiv je. Međutim, nisu dovoljno precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita od 2017. nadalje. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2016. ukupna ocjena upućuje na određeni rizik od odstupanja u 2016. i, ne bude li promjene u politikama, i u 2016. i 2017. kad se uzmu zajedno u obzir. Na temelju ocjene Programa stabilnosti i uzimajući u obzir proljetnu prognozu Komisije za 2016. Vijeće smatra da se očekuje da će Latvija uglavnom biti usklađena s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu. No za osiguravanje usklađenosti u 2016. bit će potrebne dodatne mjere.

               (7)

               Ponuda radne snage ograničena je smanjenjem broja radno sposobnog stanovništva, a rast plaća premašuje produktivnost, što ugrožava troškovnu konkurentnost. Mjere povećanja zapošljivosti i poboljšanja ljudskog kapitala stoga su nužne za jačanje konkurentnosti.

               (8)

               Stopa rizika od siromaštva i socijalne isključenosti u Latviji među najvišima je u EU-u. U tijeku su pripreme za uvođenje minimalnog dohotka, ali provedba nije zajamčena, a opća primjena ograničena je zbog fiskalnih troškova. Usto, primjerenost naknada za socijalnu pomoć nije se poboljšala od 2009. što sprečava stvarno smanjenje siromaštva. Očekuje se da se reformom uvođenja minimalnog dohotka smanji trenutačna rascjepkanost socijalne pomoći i pruži poticaj zapošljavanju.

               (9)

               Opseg mjera aktivacije radne snage i dalje je nizak, osobito za dugotrajno nezaposlene. Zajedno s lošim zdravstvenim uslugama i nedovoljnim socijalnim uslugama, time se otežava učinkovito ponovno uključivanje na tržište rada. Povećanom uporabom mjera aktivacije potaknulo bi se zapošljavanje.

               (10)

               Zbog niskog udjela javnog financiranja u zdravstvu, inherentnih strukturnih slabosti, visokog udjela izravnog plaćanja građana i nedovoljne troškovne učinkovitosti, znatan dio stanovništva ne može zadovoljiti zdravstvene potrebe. Iako je dostupnost zdravstvene skrbi za hitne slučajeve prioritetna, financijska ograničenja otežavaju pružanje općih usluga.

               (11)

               Iako je Latvija ostvarila napredak u reformi visokog obrazovanja, osobito poticajima za nagrađivanje izvrsnosti i uspostavom neovisnog akreditacijskog sustava, nužno je poboljšanje strukovnog obrazovanja i osposobljavanja, osobito reforma školskog kurikuluma i uspostava zakonodavnog okvira za učenje kroz rad kako bi im se povećala kvaliteta i ponuda. Socijalni partneri mogu odigrati važnu ulogu u pripremi programa naukovanja, kako je utvrđeno u Zakonu o strukovnom obrazovanju.

               (12)

               Ulaganja su otežana zbog poteškoća s inovacijama, nedostataka u poslovnom okružju i smanjivanja radne snage. Nedovoljni poticaji za inovacije i fragmentirana istraživačka baza otežavaju brz i djelotvoran prijelaz Latvije na aktivnosti s većom dodanom vrijednošću, temeljene na znanju. Slaba zaštita ulagača u primjeni stečajnog okvira, zajedno s neučinkovitom javnom upravom, dodatno koče ulaganje.

               (13)

               Vlada je poduzela mjere za smanjenje trenutačne rascjepkanosti javne istraživačke baze, poboljšanje njezine kvalitete i jačanje inovativnih kapaciteta poslovnog sektora. Unatoč napretku, i javna i poslovna ulaganja u istraživanje i inovacije i dalje su veoma niska u usporedbi s prosjekom EU-a. Nužno je nastaviti konsolidaciju istraživačke baze, zajedno s povećanjem broja istraživača i kvalitete istraživanja. Puna provedba reformi utemeljenih na Strategiji pametne specijalizacije i puno iskorištavanje svih postojećih instrumenata politika potaknuli bi privatna ulaganja u inovacije.

               (14)

               Stečajni okvir poduzetnici smatraju preprekom ulaganju, s obzirom na to da je stopa povrata imovine niska, a nadzor nad stečajnim upraviteljima slab.

               (15)

               Latvija je uvela nekoliko uspješnih inicijativa za poboljšanje učinkovitosti i kvalitete pravosuđa. No sustav sprečavanja sukoba interesa za javne službenike, iako sveobuhvatan, složen je i krut te daje prednost formalnom pridržavanju propisa u odnosu na meritum stvari u pojedinačnim slučajevima. Usto, Ured za borbu protiv korupcije i sprečavanje korupcije oslabljen je unutarnjim napetostima koje ga destabiliziraju i smanjuju povjerenje javnosti u njegov rad i spremnost da se bavi istaknutim slučajevima.

               (16)

               Opća neučinkovitost javne uprave, uglavnom posljedica relativno velike fluktuacije zaposlenika, odgode reforme javnih službi i loše upravljanje projektima ne potiču povoljno ulagačko okružje. Sustav plaća u javnom sektoru nije adekvatno povezan s odgovornošću.

               (17)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu latvijske ekonomske politike i objavila je u Izvješću za Latviju za 2016. Ocijenila je i Program stabilnosti, Nacionalni program reformi te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Latviji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Latviji, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica EU-a, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnog gospodarskog upravljanja EU-om pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine EU-a. Preporuke u okviru europskog semestra navedene su u preporukama od 1. do 3. u nastavku.

               (18)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program stabilnosti, a njegovo je mišljenje (5) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

         PREPORUČUJE da Latvija u 2016. i 2017. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Osigurati da odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2016. i 2017. bude ograničeno na odstupanje koje se odnosi na sustavne mirovinske reforme i važne strukturne reforme zdravstvenog sektora. Smanjiti porezni klin za osobe s niskim dohotkom preusmjerivanjem oporezivanja kojim se potiče rast na oporezivanje nekretnina i oporezivanje povezano sa zaštitom okoliša i te poboljšanjem porezne discipline.

               2.

               Poboljšati primjerenost naknada za socijalnu pomoć i pojačati mjere potpore za primatelje pomoći u traženju i zadržavanju posla, uključujući povećanje opsega mjera aktivacije radne snage. Ubrzati reformu kurikuluma strukovnog obrazovanja, uspostaviti regulatorni okvir za učenje kroz rad uključivanjem socijalnih partnera te povećati njihovu ponudu. Poboljšati dostupnost, kvalitetu i isplativost sustava zdravstva.

               3.

               Provesti konsolidaciju istraživačkih ustanova te pružiti poticaje privatnim ulaganjima u inovacije. Jačati sustav sprečavanja sukoba interesa i uspostaviti zajednički pravni okvir za sve javne službenike. Povećati odgovornost stečajnih upravitelja i javni nadzor nad njima.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

      (3)  SL C 96, 11.3.2016., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 11. srpnja 2017. o Nacionalnom programu reformi Luksemburga za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Luksemburga za 2017.

text:
               9.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/67

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 11. srpnja 2017.
   o Nacionalnom programu reformi Luksemburga za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Luksemburga za 2017.
   (2017/C 261/15)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 16. studenoga 2016. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2017. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 9. i 10. ožujka 2017. Komisija je 16. studenoga 2016. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem Luksemburg nije utvrđen kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 9. i 10. ožujka 2017. Vijeće je 21. ožujka 2017. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”) (3).

               (2)

               Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Luksemburg bi trebao osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporuci 2. u nastavku.

               (3)

               Izvješće za Luksemburg za 2017. objavljeno je 22. veljače 2017. U njemu je ocijenjen napredak Luksemburga u rješavanju preporuka za tu zemlju koje je Vijeće donijelo 12. srpnja 2016., mjere poduzete kao odgovor na preporuke za tu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Luksemburga u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

               (4)

               Luksemburg je 28. travnja 2017. dostavio svoj Nacionalni program reformi za 2017. i svoj Program stabilnosti za 2017. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (5)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Luksemburg je trenutačno obuhvaćen preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2017. planira smanjenje ukupnog suficita s 1,6 % BDP-a u 2016. na 0,2 % BDP-a u 2017., nakon čega slijedi stabilno povećanje i postizanje suficita od 1,2 % BDP-a u 2021. Srednjoročni proračunski cilj, tj. strukturni deficit od 0,5 % BDP-a, i dalje će se ispunjavati s pozitivnom razlikom tijekom programskog razdoblja. Prema Programu stabilnosti za 2017. predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u ostati znatno ispod referentne vrijednosti od 60 % BDP-a utvrđene Ugovorom. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije uvjerljiv je, uz iznimku 2018., kada je izrazito povoljan, i 2021., kada je izrazito oprezan. Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2017. predviđa se da će strukturni saldo zabilježiti suficit od 0,4 % BDP-a u 2017. i 0,1 % BDP-a u 2018., što je uglavnom u skladu s Programom stabilnosti za 2017. i iznad srednjoročnog proračunskog cilja. Općenito, Vijeće smatra da se predviđa da će Luksemburg 2017. i 2018. ispuniti odredbe Pakta o stabilnosti i rastu.

               (7)

               S obzirom na predviđeno povećanje troškova povezanih sa starenjem zabrinutost u pogledu dugoročne fiskalne održivosti i dalje je prisutna. U okviru mirovinske reforme iz 2012. praćenje i ocjenjivanje održivosti mirovinskog sustava trebalo bi provoditi svakih pet godina od donošenja reforme. Vlada je prvo ocjenjivanje odlučila provesti ranije, u 2016. Iako je revizijom utvrđeno da mirovinski sustav i dalje redovito ostvaruje višak, čime je omogućeno nakupljanje znatnih mirovinskih pričuva, očekuje se da će mirovinski sustav od 2023. bilježiti negativan operativni saldo u smislu rashoda za socijalne naknade u odnosu na doprinose. Prema novim revidiranim Eurostatovim projekcijama stanovništva predviđeno povećanje stanovništva bit će manje nego što se prethodno očekivalo. To će utjecati na stopu ekonomske ovisnosti koja će se povećati brže nego što se prethodno očekivalo i uzrokovati veće predviđeno povećanje javnih rashoda za mirovine. Nije zabilježen napredak u usklađivanju zakonske dobi za umirovljenje s očekivanim životnim vijekom, kako je prethodno preporučilo Vijeće u 2016. Luksemburg se ističe kao jedina država članica u kojoj nije predviđeno povećanje zakonske dobi za umirovljenje za razdoblje 2013.–2060. U Luksemburgu se do 2060. očekuje najveće povećanje udjela stanovništva koje ovisi o državnom financiranju u Uniji. U pogledu ranog umirovljenja Luksemburg je ostvario ograničen napredak. U srpnju 2015. parlamentu je predstavljen nacrt zakona kojim se mijenjaju pravila povezana s ranim umirovljenjem, a njegovo je donošenje još u tijeku. Rano umirovljenje općenito je i dalje raširena pojava, a poticaji za dulji radni vijek još su ograničeni. S obzirom na reviziju demografskih prognoza Luksemburg se suočava s daljnjim rizicima u vezi s rashodima za dugotrajnu skrb. Njihov udio u BDP-u već je jedan od najviših među državama članicama, a očekuje se da će se do 2060. povećati s 1,5 % na 3,2 % BDP-a (što je više nego dvostruko povećanje u odnosu na trenutačnu razinu). U parlamentu se raspravlja o projektu reforme osiguranja za dugotrajnu skrb.

               (8)

               Luksemburška tijela donijela su sveobuhvatnu poreznu reformu koja je stupila na snagu u siječnju 2017. Reformom su uvedene izmjene uglavnom u području izravnog oporezivanja za pojedince i poduzeća, kojima se željelo postupno smanjiti stopu poreza na dobit poduzeća (radi povećanja konkurentnosti) i povećati progresivnost poreza na osobni dohodak (radi veće pravednosti). Istodobno se povećanjem određenih poreznih rashoda može izazvati smanjenje porezne osnovice. Kako bi se povećala predvidivost poreznih prihoda, potrebno je dodatno proširiti poreznu osnovicu. To bi se posebno moglo postići revizijom postojećih niskih poreza na nekretnine i većim iskorištavanjem alternativnih izvora. To bi moglo uključivati i osiguravanje veće usklađenosti između poreza u području okoliša i ciljeva povezanih s diversifikacijom gospodarstva.

               (9)

               Luksemburška nadležna tijela već nekoliko desetljeća aktivno nastoje diversificirati gospodarstvo, uzimajući pritom u obzir rizike povezane s velikom ovisnošću o financijskom sektoru. Smanjenje oslanjanja gospodarstva na financijski sektor i dalje je najvažniji dugoročan izazov. Radi suočavanja s tim izazovom potrebno je analizu diversifikacije prenijeti u posebne mjere s jasno određenim rokovima. S obzirom na visoku razinu troškova rada u zemlji djelatnosti s višom dodanom vrijednošću pružaju potencijal za poticanje alternativnih izvora rasta. Stoga uspješna diversifikacija gospodarstva Luksemburga uvelike ovisi o sektorima koji su manje osjetljivi na razine troškova rada. Ti se sektori uglavnom temelje na istraživanjima i inovacijama, koje karakterizira izrazita usmjerenost na tehnologiju i znanje. Smanjenjem ili uklanjanjem prepreka ulaganju i inovacijama koje ograničavaju gospodarski razvoj oslobodio bi se potencijal za inovacije i doprinijelo diversifikaciji. Dok su javna ulaganja iznad prosjeka europodručja, privatna ulaganja ostvaruju slabe rezultate. Održavanje visoke razine ulaganja presudno je za očuvanje izgleda za rast.

               (10)

               Daljnjim bi se proširenjem već uspješnog sektora nefinancijskih usluga moglo doprinijeti diversifikaciji gospodarstva. U sektoru poslovnih usluga i dalje postoje velike regulatorne prepreke, posebno za računovođe, arhitekte, inženjere i odvjetnike. Za sve te profesije stopa poslovnih prihoda niža je od prosjeka Unije i prosječne stope za cjelokupno gospodarstvo. Stoga bi ograničenja u tim zanimanjima mogla biti štetna za konkurentnost poduzeća u Luksemburgu. Te prepreke uključuju širok opseg aktivnosti rezerviranih za arhitekte, jednostavne zadatke kao što su obračun plaća ili priprema poreznih prijava rezervirane za visokokvalificirane stručnjake, pružanje pravnih savjeta rezervirano za odvjetnike te obveze u pogledu pravnog oblika i vlasničke strukture, pravila o nespojivosti i multidisciplinarna ograničenja za odvjetnike koja bi mogla biti nerazmjerna u odnosu na temeljna načela, kao što je profesionalna neovisnost, i odgovarajuće nadzorne mehanizme.

               (11)

               Kako bi se izbjegli negativni učinci, potrebne su ciljane aktivne politike tržišta rada i programi cjeloživotnog učenja, posebno za starije radnike, čija je stopa zaposlenosti i dalje među najnižima u Uniji. Donesene su mjere za povećanje mogućnosti njihova zapošljavanja i povezivanja s tržištem rada. Od 1. siječnja 2016. provodi se zakon o reklasifikaciji radnika s radnim invaliditetom, čime se povećava mogućnost da ti radnici duže ostanu na tržištu rada. Međutim, sveobuhvatna strategija temeljena na savjetovanju sa socijalnim partnerima još nije predložena. „Starosni pakt”, nacrt zakona koji je podnesen Parlamentu u travnju 2014. i kojim se želi potaknuti poduzeća s više od 150 zaposlenika da zadrže starije radnike, još nije donesen. Za uspjeh takvih politika i dalje će biti važne mogućnosti za usavršavanje s pomoću ciljanih aktivnih politika tržišta rada i cjeloživotnog učenja za podršku starijim radnicima. Ulaganje u vještine ključno je kako bi se u potpunosti iskoristile prednosti digitalizacije i zadržala konkurentnost.

               (12)

               Donesen je važan paket mjera kako bi se riješio problem nedostatne ponude nekretnina, ali njegov stvarni učinak tek će se utvrditi. Čini se da je nemogućnost pristupa građevinskom zemljištu, koje je uglavnom u vlasništvu privatnih osoba, jedna od glavnih prepreka povećanju stambene ponude. Ograničena stambena ponuda uz solidnu potražnju dovela je do trajnog povećanja cijena stambenih nekretnina. To doprinosi objašnjenju trenda sve veće zaduženosti kućanstava, koja je uglavnom hipotekarnog tipa. Nadalje, unatoč znatnim ulaganjima u prometnu infrastrukturu, rješavanje problema zagušenja prometa i dalje je izazov. Tome je uzrok i činjenica da se moderne radne prakse, kao što je rad na daljinu, u slučaju prekograničnih radnika destimuliraju fiskalnim politikama susjednih zemalja. Izazovi povezani sa stambenim nekretninama i mobilnošću vjerojatno će biti dodatna prepreka diversifikaciji gospodarstva i povećanju konkurentnosti. Mogli bi biti i prepreka privlačenju visokokvalificiranih radnika na tržište rada.

               (13)

               Komisija je u okviru europskog semestra 2017. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Luksemburga i objavila je u Izvješću za tu zemlju za 2017. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2017. i Nacionalni program reformi za 2017. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Luksemburgu u proteklim godinama. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Luksemburgu, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine Unije.

               (14)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2017., a njegovo je mišljenje (5) da se očekuje da će Luksemburg ispuniti odredbe Pakta o stabilnosti i rastu,

         PREPORUČUJE da Luksemburg 2017. i 2018. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Povećati diversifikaciju gospodarstva, među ostalim uklanjanjem prepreka ulaganju i inovacijama. Ukloniti regulatorna ograničenja u sektoru poslovnih usluga.

               2.

               Osigurati dugoročnu održivost mirovinskog sustava, ograničiti rano umirovljenje i povećati stopu zaposlenosti starijih osoba.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. TÕNISTE

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

      (3)  SL C 92, 24.3.2017., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


				|

		52014DC0428

			Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Švedske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Švedske za 2014. /* COM/2014/0428 final */

Preporuka za
PREPORUKU VIJEĆA
o nacionalnom programu reformi Švedske za
2014.
i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Švedske za 2014.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i
članak 148. stavak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ)
br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja
proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika[1], a posebno njezin
članak 9. stavak 2.,
uzimajući u obzir Uredbu (EU)
br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga
2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža[2], a posebno njezin
članak 6. stavak 1.,
uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije[3],
uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta[4],
uzimajući u obzir zaključke
Europskog vijeća,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
zapošljavanje,
uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog
i financijskog odbora;
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
socijalnu zaštitu,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
ekonomsku politiku,
budući da:
(1)
Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka
2010. prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta,
Europa 2020., temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih
politika, kojom će se usredotočiti na glavna područja u kojima
je potrebno djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal održivog rasta i
konkurentnosti.
(2)
Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju
prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske
politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada
2010. donijelo odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država
članica, koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države
članice pozvane su da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim
ekonomskim politikama i politikama zapošljavanja.
(3)
Predsjednici država i vlada donijeli su
29. lipnja 2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši
dosljedan okvir za djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i
europodručja, koristeći se svim mogućim sredstvima,
instrumentima i politikama. Odlučili su da je potrebno poduzeti mjere na
razini država članica, a posebice su izrazili potpunu predanost
ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. i provedbi preporuka po državama
članicama.
(4)
Vijeće je 9. srpnja 2013. donijelo
preporuku o nacionalnom programu reformi Švedske za 2013. i dalo mišljenje o
švedskom ažuriranom programu konvergencije za razdoblje 2012. – 2016.
(5)
Komisija je 13. studenoga 2013. donijela
Godišnji pregled rasta[5],
čime je označen početak Europskog semestra koordinacije
ekonomske politike za 2014. Istog je dana Komisija na temelju Uredbe (EU)
br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja[6], u kojemu je Švedska
utvrđena kao država članica za koju će biti provedeno detaljno
preispitivanje.
(6)
Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca
2013. prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne
konsolidacije i mjera za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za
diferenciranom fiskalnom konsolidacijom koja potiče rast, ponovnom
uspostavom uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta
i konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica
krize te modernizacijom javne uprave.
(7)
Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate
detaljnog preispitivanja za Švedsku[7],
u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Na temelju
analize Komisije zaključuje se da u Švedskoj još postoje makroekonomske
neravnoteže zbog kojih je potrebno praćenje i djelovanje u okviru
politika. Daljnje praćenje potrebno je osobito zbog trendova u zaduženosti
kućanstava i nedostataka na tržištu nekretnina. Premda veliki suficit
tekućeg računa ne predstavlja rizik poput velikog deficita i kako je
djelomično povezan s potrebom za razduživanjem, Komisija će u
kontekstu europskog semestra pratiti kretanja tekućeg računa u
Švedskoj.
(8)
Švedska je 16. travnja 2014. podnijela svoj
nacionalni program reformi za 2014. i program konvergencije za 2014. Kako bi se
u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.
(9)
Cilj je proračunske strategije iz programa
konvergencije za 2014. osigurati u prosjeku suficit opće države od
1 % BDP-a tijekom poslovnog ciklusa, kako je predviđeno švedskim
fiskalnim okvirom. U programu se potvrđuje srednjoročni cilj
utvrđen prethodnim programom za strukturni deficit od 1 % BDP-a,
čime se odražavaju zahtjevi Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju
(ponovno izračunanog) strukturnog salda u programu konvergencije
predviđa se rezultat kojim se tijekom cijelog razdoblja trajanja programa
više nego ispunjava srednjoročni cilj. U skladu s programom očekuje
se da će se državni dug, koji je i dalje znatno ispod referentne
vrijednosti od 60 % BDP-a, smanjiti sa 41,5 % BDP-a u 2014. na
35 % u 2017. Općenito je proračunska strategija iz programa u
skladu sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i rastu. Vjerojatan je makroekonomski
scenarij na kojem se temelje proračunske projekcije iz programa. U pogledu
dugoročne održivosti javnih financija velik udio BDP-a namijenjen je
dugoročnoj skrbi i dugoročno se predviđa znatan rast potrošnje
kako bi se u dovoljnoj mjeri uzelo u obzir starenje stanovništva, čime
će potrošnja u Švedskoj 2060. dosegnuti 6,4 % BDP-a. Švedska bi to
trebala riješiti osiguravanjem dovoljnih primarnih viškova i daljnjim smanjenjem
rasta rashoda povezanih sa starenjem kako bi osigurala dugoročnu fiskalnu
održivost. Na temelju ocjene programa konvergencije za 2014. i prognoza
Komisije, a u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97, Vijeće
smatra da je švedski program u skladu s pravilima Pakta o stabilnosti i rastu i
da su rizici za proračunske ciljeve ograničeni.
(10)
I dalje postoji zabrinutost oko visoke zaduženosti
privatnog sektora, osobito švedskih kućanstava. Štoviše, izloženost
financijskog sektora kućanstvima, za razliku od korporativnog sektora,
raste u skladu s dugom sektora kućanstava, koji trenutačno iznosi
83 % BDP-a ili otprilike 160 % raspoloživog dohotka. Zaduženost je
uzrokovana stalnim kreditnim rastom i sporom otplatom hipotekarnih kredita. Visoka zaduženost sektora kućanstava postala
bi faktor rizika ako bi narasle kamatne stope, pale cijene nekretnina i/ili bi
došlo do nepovoljnih makroekonomskih trendova. Takvim
razvojem događaja utjecalo bi se na kućanstva i njihove
potrošačke navike. Povećanjem broja loših kredita i troškova tržišnog
financiranja nepovoljno bi se utjecalo i na bankarski sektor. Švedska nije
najavila niti donijela mjere kojima bi se riješilo pogodovanje zaduživanju u
području oporezivanja povezano s nekretninama, a mogle bi se izvršiti u
kontekstu preusmjeravanja poreznog opterećenja, a da se time ne
povećava cjelokupno porezno opterećenje. Međutim Švedska je u
svibnju 2013. poduzela određene mjere kako bi potakla razborito
kreditiranje uvođenjem donje granice pondera rizika za izloženost
hipotekarnim kreditima u iznosu od 15 % te najavila i daljnje povećanje.
Unatoč tome praksa otplate i dalje je umjerena, rokovi za otplatu vrlo su
dugi i ispod 75 % omjera izloženosti i vrijednosti nekretnine, a snažne
mjere u tom pogledu nisu poduzete, uzimajući u obzir dobrovoljnu narav
preporuke iz listopada 2013. o pojedinačnim planovima otplate. Švedska
udruga bankara naglasila je svoju preporuku u ožujku 2014. zahtijevajući
da se otplata smanji na 70 % omjera izloženosti i vrijednosti nekretnine.
Konačno, Švedska je riješila pogodovanje zaduživanju u području
oporezivanja trgovačkih društava daljnjim jačanjem ograničenja
plaćanja poreza po odbitku na kamate, koja se od siječnja 2013.
primjenjuje na sve vrste zajedničkih kredita unutar grupa i uvela
takozvano plaćanje po odbitku ulagača čime bi se moglo smanjiti
pogodovanje zaduživanju u području oporezivanja. Od početka 2013. smanjio se i porez na dobit sa
26,3 % na 22 %.
(11)
Švedsko tržište nekretnina bilježi nagli rast
cijena u posljednja dva desetljeća i dalje je mogući izvor
nestabilnosti. I dalje postoje nedostaci u ponudi nekretnina koji su osobito
posljedica složenih postupaka planiranja, ograničene konkurencije u
građevinskom sektoru i visoke razine kontrole iznajmljivanja nekretnina.
Zbog tih nedostataka i politike oporezivanja kojom se potiče zaduživanje
rastu cijene nekretnina. Švedska je poduzela određene mjere za tržište
iznajmljivanja nekretnina, no čini se da te mjere nisu dovoljne kako bi se
riješio temeljni strukturni problem povezan s visokom razinom krutosti sustava
iznajmljivanja nekretnina. Nacrtom zakona koji je švedska vlada predstavila
9. travnja 2014. nisu obuhvaćene mjere za tržište iznajmljivanja
nekretnina. Švedska je donijela mjere kojima se rješavaju nedostaci u
postupcima podjele na zone i postupcima prostornog planiranja te općinskom
monopolu u području prostornog planiranja zahtijevajući da
općine pri utvrđivanju stambenih potreba uzmu u obzir regionalnu
perspektivu. Tim se mjerama ide u pravom smjeru, no zasad nisu sve provedene, a
za općine koje ih se ne pridržavaju nisu predviđene kazne.
(12)
Unatoč visokim razinama financiranja u okviru
međunarodnog ocjenjivanja znanja i vještina učenika pokazalo se da su
ishodi učenja u obveznom školovanju lošiji nego početkom 2000-ih,
odnosno da su rezultati Švedske u sva tri područja ocjenjivanja
(čitanje, matematika i prirodne nauke) ispod prosjeka EU-a i OECD-a.
Štoviše, pojačao se odnos između socioekonomskog statusa i
uspješnosti te su se povećale razlike među školama. Premda su vladine
mjere korak u pravom smjeru, čini se da će biti potrebne radikalnije
strukturne promjene. Kako bi se to postiglo, Švedska će provesti reviziju učinkovitosti obrazovnog sustava radi ponovnog dostizanja
visoke razine uspješnosti.
(13)
Situacija na tržištu rada za mlade,
niskokvalificirane radnike i osobe migrantskog podrijetla i dalje je loša.
Nezaposlenost mladih i dalje je iznad prosjeka EU-a. Premda je švedska vlada
poduzela korake za rješavanje te situacije, čini se da bi ona mogla biti
povezana s problemima u području obrazovanja jer švedski sustav ne
proizvodi dovoljan broj mladih s vještinama potrebnim za uspješnu integraciju
na tržište rada. U pogledu integracije na tržište rada te obrazovanja i
osposobljavanja Švedska je donijela mjere za lakši prijelaz iz škole na posao
(reforma pripravništva, uključujući „pripravničku plaću”) i
pomoć mladima pri stjecanju radnog iskustva („radna mjesta za
uvođenje na tržište rada”). Uvođenjem mjera za najpotrebitije taj se
prijelaz de facto potaknuo. Međutim, i dalje su slabo
obuhvaćene sve neregistrirane osobe koje su nezaposlene i koje nisu uključene
u programe obrazovanja ili osposobljavanja, odnosno do njih se teško dopire.
Švedska je aktivna u području integracije osoba migrantskog podrijetla, no
i dalje postoje izazovi koji su osobito povezani s migrantima
čije je podrijetlo izvan EU-a. Konačno, Švedska
provodi ocjenu učinkovitosti postojećeg smanjenja stope PDV-a u
sektoru ugostiteljstva kojim se podupire otvaranje radnih mjesta. Konačna
ocjena očekuje se u siječnju 2016.
(14)
Komisija je u okviru europskog semestra provela
sveobuhvatnu analizu švedske ekonomske politike. Ocijenila je program
konvergencije i nacionalni program reformi. U obzir je uzela njihov značaj
za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Švedskoj, ali i poštovanje
pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja sveopćeg ekonomskog
upravljanja Europskom unijom pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim
nacionalnim odlukama. Komisijine preporuke iz europskog
semestra navedene su u preporukama 1. do 4. u nastavku.
(15)
Vijeće je u okviru ocjenjivanja preispitalo
švedski program konvergencije, a njegovo je mišljenje[8] navedeno u preporuci 1.
u nastavku.
(16)
Vijeće je u okviru Komisijina detaljnog
preispitivanja i tog ocjenjivanja preispitalo nacionalni program reformi i
program konvergencije. Preporuke Vijeća u skladu s člankom 6.
Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 3. i 4. u nastavku,
OVIME PREPORUČUJE Švedskoj da u
razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kako bi:
1.           nastavila provoditi fiskalnu
politiku koja potiče rast i zadržala dobar fiskalni položaj
osiguravajući poštovanje srednjoročnog proračunskog cilja
tijekom cijelog razdoblja programa konvergencije imajući u vidu i izazove
koje starenje stanovništva predstavlja za dugoročnu održivost javnih
financija;
2.           smanjila kreditni rast u
sektoru kućanstava i privatnu zaduženost; u tu svrhu smanjila utjecaj
pogodovanja zaduživanju u području oporezivanja osobnog dohotka postupnim
ograničavanjem odbitka poreza na hipotekarne kamate i/ili povećanjem
postojećeg poreza na imovinu; poduzela daljnje mjere kojima bi se ubrzala
otplata hipotekarnih kredita;
3.           stalnim reformama sustava
utvrđivanja najamnina nastavila poboljšavati učinkovitost tržišta
nekretnina, osobito dajući prednost tržišno orijentiranim najamninama u
odnosu na sustav uporabne vrijednosti i daljnjom liberalizacijom određenih
segmenata tržišta nekretnina te većom slobodom sklapanja ugovora
između stanara i stanodavca; skratila i pojednostavnila postupke
prostornog planiranja i žalbene postupke smanjenjem broja administrativnih
zahtjeva i njihovim udruživanjem, usklađivanjem građevinskih zahtjeva
i standarda u svim općinama te jačanjem transparentnosti u postupcima
parceliranja; poticala općine da svoja zemljišta ustupe za izgradnju novih
stambenih naselja;
4.           poduzela odgovarajuće
mjere kako bi poboljšala osnovne vještine i olakšala prijelaz iz obrazovanja na
tržište rada, uključujući širu uporabu praksi i pripravništva;
pojačala napore da se mjere u području tržišta rada i obrazovanja
učinkovitije usmjere na mlade s nižim stupnjem obrazovanja i osobe
migrantskog podrijetla; pojačala ranu intervenciju i doprla do mladih koji
nisu registrirani u javnim službama za zapošljavanje.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 209, 2.8.1997., str. 1.
[2]               SL L 306, 23.11.2011., str. 25.
[3]               COM(2014) 428 završna verzija.
[4]               P7_TA(2014)0128 i P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 završna verzija.
[6]               COM(2013) 790 završna verzija.
[7]               SWD(2014) 90 završna verzija.
[8]               U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 12. srpnja 2016. o Nacionalnom programu reformi Španjolske za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Španjolske za 2016.

text:
               18.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 299/7

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2016.
   o Nacionalnom programu reformi Španjolske za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Španjolske za 2016.
   (2016/C 299/02)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 26. studenoga 2015. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2016. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 17. i 18. ožujka 2016. Komisija je 26. studenoga 2015. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je Španjolska utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu je Preporuku Europsko vijeće potvrdilo 18. i 19. veljače 2016., a Vijeće donijelo 8. ožujka 2016. (3) Kao zemlja čija je valuta euro te s obzirom na visoku međusobnu povezanost gospodarstava u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Španjolska bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu te Preporuke.

               (2)

               Izvješće za Španjolsku za 2016. objavljeno je 26. veljače 2016. U njemu je ocijenjen napredak Španjolske u provođenju preporuka za Španjolsku koje je Vijeće donijelo 14. srpnja 2015. te napredak Španjolske u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je sadržavalo i rezultate detaljnog preispitivanja u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Komisija je 8. ožujka 2016. predstavila rezultate detaljnog preispitivanja. U svojoj analizi Komisija zaključuje da u Španjolskoj postoje makroekonomske neravnoteže. Visoki vanjski i unutarnji dug, javni i privatni, i dalje predstavljaju ranjivosti u kontekstu visoke nezaposlenosti. Postoji važna potreba za mjerama u cilju smanjenja rizika od štetnih učinaka na španjolsko gospodarstvo te, s obzirom na njegovu veličinu, od negativnih prelijevanja na ekonomsku i monetarnu uniju. Unatoč poboljšanju salda tekućeg računa ne predviđa se da će neto vanjske obveze doseći prihvatljive razine u kratkoročnom razdoblju. U tijeku je razduživanje javnog sektora, čemu djelomično doprinose povoljni uvjeti rasta, no potrebe za razduživanjem i dalje su velike, a javni dug i dalje je visok. Poduzete su mjere u financijskom sektoru te u okviru za stečajni postupak poduzeća i postupak osobnog stečaja, no potrebno je daljnje djelovanje u području inovacija i vještina te usklađenosti s Paktom o stabilnosti i rastu.

               (3)

               Španjolska je 29. travnja 2016. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2016., a 30. travnja 2016. Program stabilnosti za 2016. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (4)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Španjolska je trenutačno obuhvaćena korektivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Španjolska u svojem Programu stabilnosti za 2016. najavljuje da planira ostvariti ciljeve u pogledu deficita, tj. da će ukupni deficit u 2016. iznositi 3,6 % BDP-a, 2,9 % BDP-a u 2017. Stoga se predviđa da će se prekomjerni deficit ispraviti s godinu dana zakašnjenja u odnosu na rok koji trenutačno preporučuje Vijeće zbog toga što u 2014. i 2015. nisu ostvareni fiskalni napori ni glavni ciljevi. Ti ciljevi podrazumijevaju potpuno ostvarenje trajne uštede u iznosu od 0,4 % BDP-a na razini središnje i regionalne vlasti, što je bilo najavljeno kao odgovor na neovisnu preporuku Komisije od 9. ožujka 2016. Predviđa se da će se deficit nastaviti smanjivati te da će u 2019. iznositi 1,6 % BDP-a. No tijekom razdoblja obuhvaćenog Programom stabilnosti ne predviđa se ostvarenje srednjoročnog cilja, odnosno uravnoteženog stanja proračuna u strukturnom smislu. Konkretno, predviđa se tek neznatno poboljšanje ponovno izračunanog strukturnog salda na razinu od oko –2,5 % BDP-a u 2016. i 2017. te njegovo sporo smanjivanje na razinu od –2,75 % BDP-a u 2019. Udio državnog duga u BDP-u u 2015. neznatno se smanjio na 99,2 % BDP-a; neznatno se smanjenje očekuje u 2016. i 2017., a znatnije tek sljedeće dvije godine, odnosno smanjenje na 96 % BDP-a u 2019., nakon što primarni saldo zabilježi suficit. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske prognoze uvjerljiv je za 2016. i 2017., te donekle optimističan za razdoblje nakon toga; taj je scenarij potvrdila i španjolska neovisna fiskalna institucija (AIReF). Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2016. predviđa se da će deficit u 2016. iznositi 3,9 % BDP-a, a 3,1 % BDP-a u 2017., što je iznad glavnih ciljeva iz Programa stabilnosti. Stoga se ne predviđa da će Španjolska do 2016. ispraviti prekomjerni deficit u skladu s preporukom Vijeća. Rizici u pogledu ciljnih deficita utvrđenih u programu uglavnom proizlaze iz nesigurnosti koje se odnose na ostvarenje ušteda na temelju mjera iz ožujka i travnja 2016. Budući da se predviđa blago povećanje strukturnog deficita za obje godine, fiskalni napor nije u skladu sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju ocjene Programa stabilnosti i uzimajući u obzir proljetnu prognozu Komisije za 2016. Vijeće smatra da postoji rizik da Španjolska neće biti usklađena s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu. Stoga će za osiguravanje usklađenosti u 2016. i 2017. biti potrebne dodatne mjere.

               (6)

               U skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (5) Komisija će redovito pratiti provedbu djelovanja koje Španjolska poduzima kao odgovor na posljednju preporuku koju je Vijeće izdalo na temelju članka 126. stavka 7. UFEU-a: Komisija će stoga Vijeću preporučiti da se poduzmu odgovarajuće mjere u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita.

               (7)

               Španjolski fiskalni okvir ojačan je od 2012. kako bi se, među ostalim, spriječila odstupanja i osiguralo to da sve razine vlasti poštuju odgovarajuće ciljeve u pogledu deficita, duga i rashoda. Nadalje, sredinom 2015. doneseno je proračunsko pravilo za primjenu na regionalnoj razini (na dobrovoljnoj osnovi, a 2016. proglašeno je obveznim za većinu pokrajina) u cilju ograničenja rasta rashoda za zdravstvo i farmaceutske proizvode, a u studenome 2015. potpisan je sporazum između vlade i farmaceutske industrije kako bi se pridonijelo racionalizaciji potrošnje za farmaceutske proizvode. Unatoč tome, u 2015. većina regija i sektor socijalne sigurnosti značajno su podbacili u pogledu ispunjenja svojih domaćih fiskalnih ciljeva. Podsektori središnje, regionalne i lokalne uprave nisu poštovali pravilo o rashodima iz zakona o proračunskoj stabilnosti, a dodatno su povećani rashodi za farmaceutske proizvode, osobito u bolnicama, čak i ako se ne uzme u obzir učinak novih načina liječenja hepatitisa C.

               (8)

               U području javne nabave Španjolska ostvaruje dobre rezultate u pogledu kvalitete zakonodavstva i dostupnosti postupaka revizije. Uloženi su napori u cilju racionalizacije javne nabave, osobito putem mehanizama zajedničke javne nabave. No među upravnim tijelima postoje razlike u provedbi javne nabave, a nedovoljni mehanizmi kontrole onemogućuju pravilnu primjenu pravila o javnoj nabavi. Posljednjih se godina Komisiju izvijestilo o relativno velikom broju navodnih kršenja zakonodavstva EU-a o javnoj nabavi. Nadalje, španjolski revizorski sud upozorio je na određene slabosti, primjerice učestalu primjenu pregovaračkog postupka bez prethodne objave poziva, česte izmjene ugovorâ, razdvajanje ugovora na više manjih ugovora te nedostatne detalje i jasnoću određene natječajne dokumentacije i administrativnih odluka.

               (9)

               Španjolska je ostvarila znatan napredak u restrukturiranju financijskog sektora. Provodi se zakon o štedionicama kojim se jača upravljanje njima i smanjuju kontrolni udjeli koje drže bankarske zaklade. Dobro napreduje i provedba planova restrukturiranja banaka koje su primile državne potpore. Španjolska središnja banka izmijenila je postojeći računovodstveni okvir za kreditne institucije i donijela novi okvir za SAREB (španjolsko društvo za upravljanje imovinom). Novi će okvir SAREB-u omogućiti da postigne pravilan tretman gubitaka i pridonijeti tome da se politika razduživanja prilagodi vjerodostojnim tržišnim predviđanjima.

               (10)

               Zahvaljujući reformama tržišta rada koje su provedene posljednjih godina, zapošljavanje se u većoj mjeri uskladilo s rastom te je ponovno započelo otvaranje radnih mjesta, čemu su pridonijeli veća fleksibilnost i nastavak ograničavanja plaća. Tom su trendu pridonijeli i kolektivni ugovori, među ostalim i međustrukovni sporazum potpisan u lipnju 2015. Nedavnom povećanju ukupne zaposlenosti djelomično su doprinijeli ugovori o radu na određeno vrijeme, iako broj novopotpisanih ugovora o radu na neodređeno vrijeme bilježi spori rast. No i dalje je ograničeno iskorištavanje poticaja za nova zapošljavanja na neodređeno vrijeme te je udio radnika na određeno vrijeme i dalje jedan od najvećih u Uniji, dok radnici na određeno vrijeme i dalje imaju slabe mogućnosti prelaska na ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Kratkim trajanjem ugovora o radu na određeno vrijeme ograničavaju se poticaji ulaganjima u ljudski kapital, čime se ograničava rast produktivnosti. Iako bilježi brzo smanjenje, nezaposlenost je i dalje vrlo visoka, osobito među mladima, a njezino prosječno trajanje također je vrlo dugo. Trajno visoka dugotrajna nezaposlenost upućuje na to da su se rizici nezaposlenosti duboko ukorijenili, što negativno utječe na radne i socijalne uvjete. Gotovo 60 % dugotrajno nezaposlenih čine niskokvalificirani radnici, što zahtijeva primjerene aktivne i pasivne politike tržišta rada i politike osposobljavanja kako bi se riješio problem sveprisutne neusklađenosti postojećih i traženih vještina te spriječio gubitak vrijednosti vještina u toj skupini. Interakcija s poslodavcima pri izradi programa osposobljavanja i dalje je nedostatna.

               (11)

               Učinkovitost mjera aktivacije radne snage i aktivnih politika tržišta rada uvelike ovisi o sposobnosti službi za zapošljavanje da osmisle i korisnicima ponude individualiziranu potporu. Provedba nedavnih reformi aktivnih politika tržišta rada polako napreduje, no sposobnost javnih službi za zapošljavanje da osiguraju učinkovito individualizirano savjetovanje i pomoć pri traženju posla i dalje je ograničena. Suradnja regionalnih javnih službi za zapošljavanje i privatnih agencija za zapošljavanje i dalje je ograničena. Nadalje, suradnja službi za zapošljavanje i socijalnih službi neuravnotežena je među regijama, čime se onemogućuje pružanje koordinirane pomoći onima koji su najudaljeniji od tržišta rada, osobito korisnicima minimalnog dohotka. Među regijama postoje znatne nejednakosti u pogledu programa dohodovne potpore, primjerice u pogledu mehanizama pružanja potpore, kriterija prihvatljivosti, pokrivenosti i primjerenosti, dok poteškoće pri prijenosu socijalnih naknada onemogućuju mobilnost radnika među regijama. Nadalje, podaci o zapošljavanju korisnika minimalnog dohotka prilično su ograničeni. Španjolska trenutačno priprema pregled nacionalnih i regionalnih programa dohodovne potpore u državi, kojim će se obuhvatiti nacionalna i regionalna razina. Iako su neke mjere uvedene, djelotvornost obiteljskih naknada i naknada za stanovanje u pogledu smanjenja siromaštva i dalje je ograničena, a nedostatak primjerene i cijenom pristupačne skrbi o djeci i dugotrajne skrbi žene odvraća od pronalaženja posla.

               (12)

               Španjolska od 2008. bilježi sve veće promjene zaposlenosti po sektorima, što je popraćeno povećanjem neusklađenosti postojećih i traženih vještina. Niska razina ukupnih vještina ograničava prijelaz prema djelatnostima s većom dodanom vrijednosti i koči rast produktivnosti. Unatoč visokom udjelu visokoobrazovanih osoba dostupne vještine nisu dostatno usklađene s potrebama tržišta rada, a stope zapošljivosti osoba koje su nedavno diplomirale i dalje su među najnižima u Europi, pri čemu je značajan udio zaposlen na radnim mjestima za koje nije potrebno visokoškolsko obrazovanje. Nadalje, suradnja sveučilišta i poduzeća i dalje je slaba unatoč manjem poboljšanju u posljednjih pet godina, čemu su djelomično doprinijele inicijative posvećene većoj zastupljenosti poduzetnika u upravnim odborima sveučilišta. Prepreke bliskoj suradnji uključuju smanjenu mobilnost članova akademske zajednice, krutost sustava upravljanja sveučilištima i administrativne prepreke na koje nailaze uredi za prijenos istraživačkih rezultata (Oficinas de transferencia de resultados de investigación).

               (13)

               Politika istraživanja i inovacija suočava se s nekoliko izazova. Slaba je interakcija javnog i privatnog istraživačkog sektora. U Španjolskoj intenzitet istraživanja i razvoja (potrošnja za istraživanje i razvoj izražena kao postotak BDP-a) te uspješnost u pogledu inovacija i dalje padaju zbog relativno niskog broja inovacijskih poduzeća i ograničenih poticaja za suradnju javnog istraživačkog sektora i poduzeća. Španjolska bilježi slabe rezultate u pogledu većine pokazatelja poslovnih inovacija. Razlika u potrošnji za istraživanja i razvoj u usporedbi s Unijom u cjelini osobito je značajna u pogledu ulaganja privatnog sektora u istraživanja i razvoj (0,6 % u Španjolskoj u usporedbi sa 1,3 % u Uniji u cjelini). U Španjolskoj se poduzetnički kapital još ne iskorištava u velikoj mjeri, posebno u početnoj fazi. Zbog slabe koordinacije politika u području istraživanja i inovacija i regionalne rascjepkanosti tijela i programa za promicanje inovacijskih aktivnosti i poticanje suradnje sektora znanosti i poslovnog svijeta dolazi do značajnih izazova za poduzeća, osobito mala poduzeća. Slaba uključenost poduzeća u inovacijske aktivnosti mogla bi upućivati na nedostatak apsorpcijske sposobnosti te okvirnih uvjeta i poticaja za inovacije. Kako se navodi u stručnoj reviziji španjolskog istraživačkog i inovacijskog sustava iz 2014. koju je proveo ERAC (Odbor za Europski istraživački prostor), u većini uspješnih javnih istraživačkih sustava razine evaluacije i odgovornosti veće su nego u Španjolskoj. U tom se kontekstu dodjela javnih institucijskih financijskih sredstava sveučilištima i javnim istraživačkim tijelima obično ne temelji na uspješnosti u pogledu istraživanja i razvoja, čime se smanjuju poticaji za poboljšanje kvalitete i relevantnosti znanstvenih rezultata.

               (14)

               Trajno niska produktivnost gospodarstva može se objasniti malom prosječnom veličinom španjolskih poduzeća. Rast poduzeća, u kombinaciji s poboljšanjima u području ljudskog kapitala, inovacijama, tehnologijom, pristupom financiranju i učinkovitim pravosudnim sustavom, mogao bi pridonijeti ukupnoj produktivnosti. Poslovno okruženje poboljšalo se u 2015. zahvaljujući dinamičnim uvjetima potražnje, niskim troškovima zaduživanja i stalnim poboljšavanjem bilanci poduzeća i kućanstava. Španjolska je poduzela različite mjere kojima se olakšava rast poduzeća. Primjerice, očekuje se da će se nedavno donesenim zakonom o financiranju poduzeća olakšati pristup financiranju za mala i srednja poduzeća. Nadalje, uvedena je obveza prethodne ocjene mogućeg učinka novog zakonodavstva na mala i srednja poduzeća. No za osnivanje poduzeća i pokretanje određenih gospodarskih djelatnosti i dalje je potrebno relativno dugo vrijeme i relativno velik broj dozvola.

               (15)

               Znatne razlike među španjolskim regijama u pogledu regulatornih praksi, uključujući izdavanje dozvola poduzećima, mogu ograničiti mogućnost rasta poduzeća. Zakonom o jedinstvu tržišta nastoje se smanjiti prepreke pristupu i obavljanju gospodarskih djelatnosti u španjolskim regijama te poboljšati regulativa. Njime bi se potencijalno moglo znatno utjecati na uklanjanje prepreka ulaganjima i olakšati izdavanje dozvola poduzećima, poslovanje poduzeća te njihov rast. Provedba zakona o jedinstvu tržišta zahtijeva potpunu uključenost svih upravnih tijela. No tri godine od njegova uvođenja regionalne vlade i dalje ga sporo provode. Slično tome, koristi reforme maloprodajnog sektora iz 2014. ovise o tome hoće li regionalne vlade donijeti provedbene akte. Nadalje, uklanjanjem prepreka pristupu sektoru profesionalnih usluga mogla bi se poboljšati produktivnost drugih sektora u kojima se tim uslugama koriste. Osim što je u španjolsko zakonodavstvo prenesena Direktiva o uslugama, nije zabilježen nikakav napredak u pogledu horizontalne reforme regulatornog okvira za regulirane profesije i profesionalna udruženja, osim u području odobravanja projekata od strane profesionalnih udruženja. Reforma koja se najavljivala u uzastopnim nacionalnim programima reformi nije donesena. Tom se reformom nastojalo utvrditi profesije za koje je obvezan upis u registar profesionalnog udruženja, povećati transparentnost i odgovornost profesionalnih tijela, otvoriti pristup djelatnostima koje su neopravdano ograničene i zaštititi jedinstvo tržišta u pristupu profesionalnim uslugama u Španjolskoj i pružanju tih usluga.

               (16)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu španjolske ekonomske politike i objavila je u Izvješću za Španjolsku za 2016. Ocijenila je i Program stabilnosti, Nacionalni program reformi te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Španjolskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Španjolskoj, nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama EU-a, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnog gospodarskog upravljanja EU-om pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine EU-a. Preporuke u okviru europskog semestra navedene su u preporukama od 1. do 4. u nastavku.

               (17)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti, a njegovo je mišljenje (6) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

               (18)

               Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi i Program stabilnosti. Preporuke u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 4. u nastavku,

         PREPORUČUJE da Španjolska u 2016. i 2017. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Osigurati održivo ispravljanje prekomjernog deficita, u skladu s relevantnim odlukama ili preporukama u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita, poduzimanjem potrebnih strukturnih mjera i iskorištavanjem svih neočekivanih prihoda za smanjenje deficita i duga. Na svim razinama vlasti provesti instrumente predviđene zakonom o fiskalnom okviru. Poboljšati mehanizme kontrole javne nabave i usklađenost politika javne nabave među svim razinama vlasti.

               2.

               Poduzeti dodatne mjere kojima se unapređuje integracija tržišta rada stavljanjem naglaska na pružanje individualizirane potpore i jačanjem učinkovitosti mjera osposobljavanja. Poboljšati kapacitete regionalnih službi za zapošljavanje i ojačati njihovu koordinaciju sa socijalnim službama. Ukloniti nedostatke i razlike u programima minimalnog dohotka i poboljšati programe potpore obiteljima, uključujući pristup kvalitetnoj skrbi o djeci i dugotrajnoj skrbi.

               3.

               Poduzeti daljnje mjere za poboljšanje relevantnosti visokoškolskog obrazovanja za tržište rada, što uključuje osiguravanje poticaja za suradnju sveučilišta, poduzeća i istraživačkih ustanova. Povećati financiranje javnih istraživačkih tijela i sveučilišta ovisno o uspješnosti i poticati ulaganja privatnog sektora u istraživanja i inovacije.

               4.

               Ubrzati provedbu zakona o jedinstvu tržišta na regionalnoj razini. Osigurati da autonomne regije provedu mjere reforme donesene za maloprodajni sektor. Donijeti planiranu reformu o profesionalnim uslugama i udruženjima.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  SL C 96, 11.3.2016., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

      (6)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.