title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Španjolske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/33

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Španjolske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/09)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Španjolska je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 22. veljače 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Španjolske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Španjolsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Španjolskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Postoji široka dosljednost ciljeva unutar i među dimenzijama, posebno u odnosu na dekarbonizaciju i energetsku učinkovitost. Španjolska bi u konačnom planu isto tako trebala opisati međusobnu povezanost planiranih politika i mjera i dodatno ih kvantificirati, ako je to moguće. Usmjerenost bi mogla biti na sinergijama između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu objašnjavajući kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva. Interakcije planiranih politika povezanih s postupnim ukidanjem elektrana na ugljen i nuklearnih elektrana, uključujući strategiju za uporabu postrojenja nuklearnog gorivnog ciklusa u zemlji, učinak rizika klimatskih promjena na opskrbu energijom i učinak povećanog prodora obnovljivih izvora energije na unutarnje tržište isto su tako važni elementi koje treba riješiti u konačnom planu. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatne analize o tome gdje se sektor niskougljičnih tehnologija trenutačno nalazi na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove te ukazujući na mjerljive ciljeve za budućnost te politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Mogao bi imati koristi i od bolje interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Španjolsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Španjolske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Španjolska bi trebala detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije od 42 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. kao doprinos cilju Unije za 2030. u pogledu energije iz obnovljivih izvora kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Trebala bi uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Trebala bi navesti dodatne pojedinosti o mjerama smanjenja administrativnog opterećenja i u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Trebala bi dodatno istražiti na koji bi način trebalo dodatno razviti trenutačne mjere kako bi se ostvarila njihova ambicija postizanja očekivanih ušteda energije. Takvim će se mjerama morati ostvariti porast ušteda energije u usporedbi s trenutačnim postignućima, a izazove takvog znatnog povećanja trebalo bi uzeti u obzir na primjeren način.

                  3.

                  Španjolska bi trebala dodatno razviti mjere kojima se podupiru ciljevi energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osiguravaju fleksibilnost, kao i informacije o postupnom ukidanju nuklearne energije.

                  4.

                  Trebala bi definirati budućnosti okrenute ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, posebno mjere za rješavanje predvidljivog razvoja tarifnih deficita u elektroenergetskom i plinskom sektoru i mogući učinak predviđenih mjera. Trebala bi navesti strategiju i rok za napredak prema cijenama u potpunosti temeljenima na tržištu.

                  5.

                  Španjolska bi trebala dodatno razjasniti nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i konačnog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Trebala bi pojačati postojeću dobru regionalnu suradnju s Francuskom i Portugalom u svrhu rješavanja, prije svega, područja unutarnjeg energetskog tržišta i energetske sigurnosti, a posebno prekograničnih i međuregionalnih međupovezanosti. Trebala bi razmotriti jačanje mjera koje se odnose na regionalnu suradnju u područjima obnovljive energije i energetske učinkovitosti.

                  7.

                  Španjolska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  8.

                  Trebala bi bolje integrirati aspekte pravedne tranzicije, posebno pružanjem više pojedinosti o učincima koje planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Točnije, planom bi trebalo obuhvatiti pitanje učinaka na regije s visokom razinom ugljena i emisija ugljika i integrirati nacionalnu strategiju za energetsku tranziciju. Španjolska trebala bi uključiti posebnu procjenu pitanja energetskog siromaštva, zajedno sa svim povezanim ciljevima ili posebnim politika ili mjerama, kako je propisano Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 262.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1008 final.

         (5)  COM(2019) 509 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 262.

         (7)  SWD(2019) 262.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Francuske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/36

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Francuske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/10)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Francuska je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 15. veljače 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Francuske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Francusku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Francuskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U konačnom bi planu Francuska trebala uzeti u obzir interakcije između dimenzija. Kao primjer, mjerama za poboljšanje energetske učinkovitosti ili povećanje primjene električnih vozila pojačat će se sigurnost opskrbe smanjenjem potreba za uvoz nafte i plina. U nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana priznato je da je energetska učinkovitost prvo načelo kojim se usmjeravaju napori prema energetskoj tranziciji. Uključene su neke negativne interakcije između politika i mjera u jednoj dimenziji i ciljeva u drugoj. Potrebna je detaljna analiza razvoja vršnog opterećenja u razdoblju od 2021. do 2030. i točna procjena energetske sigurnosti i međupovezanosti, kao i postavljanje ciljeva u skladu s time. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije. U konačnom bi se planu moglo uključiti više informacija o tome kako rizici od klimatskih promjena mogu utjecati na opskrbu energijom.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od sveobuhvatne analize o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, a koja bi naglasila područja konkurentnih prednosti i potencijalnih izazova te ukazala na mjerljive ciljeve za budućnost, kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Francusku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Francuske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Francuska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti za 2030. na udio obnovljive energije od najmanje 33 % kao doprinos Francuske cilju Unije u pogledu obnovljivih izvora do 2030., kako je navedeno u formuli u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. U kontekstu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja, Austrija bi trebala u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4. stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Francuska bi trebala iznijeti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere usklađene s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Francuska bi trebala osigurati da njezin cilj za 2020. u pogledu obnovljivih izvora koji je postavljen u Prilogu I. Direktivi 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) u potpunosti bude ostvaren i da se zadrži kao referentna vrijednost od 2021. nadalje te bi trebala objasniti kako namjerava ostvariti i zadržati taj osnovni udjel. Francuska bi trebala uskladiti ciljeve navedene u nacrtu integriranog energetskog i klimatskog plana za udio obnovljive energije u sektoru grijanja i hlađenja i u prometnom sektoru s okvirnim ciljem iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 i s ciljem u pogledu prometa u članku 25. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Francuska bi trebala preispitati napore za smanjenje primarne potrošnje energije kako bi pridonijela zajedničkom cilju Unije o energetskoj učinkovitosti do 2030. Doprinos Francuske dostatna je ambicija za konačnu energetsku potrošnju. Francuska bi trebala uključiti pojedinosti o očekivanim učincima planiranih politika i mjera u konačnom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu kako bi osigurala da je njihov opseg provedbe dostatan za ostvarivanje potrebnih smanjenja u potrošnji energije.

                  3.

                  Francuska bi trebala navesti mjere kojima se podržavaju ciljevi energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost, kao i informacije o planiranim nuklearnim proizvodnim mogućnostima.

                  4.

                  Francuska bi trebala definirati budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve o integraciji na tržište, posebice mjere za razvijanje konkurentnih veleprodajnih tržišta, uključujući posvemašnje uvođenje u cijelosti tržišnih cijena.

                  5.

                  Francuska bi trebala brojčano iskazati nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Francuska bi takve ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Europski strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Francuska bi trebala pojačati postojeću dobru regionalnu suradnju sa Španjolskom, Portugalom i zemljama iz petostranog energetskog foruma (10). Naglasak regionalnih razmjena trebao bi biti na unutarnjem energetskom tržištu i područjima energetske sigurnosti. Francuska bi trebala nastaviti suradnju s Portugalom i Španjolskom, posebice na prekograničnim i prekoregionalnim energetskim međupovezanostima. Francuska bi trebala razmotriti jačanje mjera u vezi s regionalnom suradnjom u području obnovljive energije. Francuska bi trebala razmotriti pojačavanje dogovorene regionalne suradnje na nova područja kao što je procjena regionalnih proizvodnih mogućnosti te istraživanja i inovacije na tehnologijama zajedničkog interesa s drugim državama članicama.

                  7.

                  Francuska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  8.

                  Francuska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Francuska bi trebala nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, među ostalim navođenjem procjene broja i vrste kućanstava zahvaćenih energetskim siromaštvom kako bi bilo moguće procijeniti potrebu za okvirnim ciljem smanjenja energetskog siromaštva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 263.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1009 final.

         (5)  COM(2019) 510 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 263.

         (7)  SWD(2019) 263.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (9)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).

         (10)  Austrija, Belgija, Francuska, Luksemburg, Nizozemska, Njemačka i Švicarska


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Hrvatske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/40

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Hrvatske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/11)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Hrvatska je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 28. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Hrvatske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni plan, pri čemu se nastojao i izbjeći rizik od kašnjenja dovršenja tog plana.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Hrvatsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Hrvatskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U konačnom bi se planu u obzir trebala uzeti usklađenost različitih dimenzija. Primjerice, ako Hrvatska planira povećati energetsku sigurnost razmatranjem povećanja domaće proizvodnje ugljikovodika, trebalo bi odvagnuti kako to utječe na postizanje ciljeva dekarbonizacije i poštovanje načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije. Drugi su primjeri utjecaj povećane uporabe bioenergije na obračunane emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva te utjecaj rizika povezanih s klimatskim promjenama na energetsku sigurnost.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan bio bi kvalitetniji ako bi se podrobnije zahvatili aspekti konkurentnosti, konkretno sektor niskougljičnih tehnologija, među ostalim dekarbonizacija energetskih sektora i industrijskih sektora s velikim emisijama ugljika. Mjerljivi ciljevi za budućnost utvrđeni na toj osnovi bili bi korisni, kao i politike i mjere za njihovo postizanje kojima bi se ciljeve na odgovarajući način povezalo s politikama poduzetništva i industrijskim politikama. Poboljšala bi se i interakcija s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Hrvatsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Hrvatske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7),

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Hrvatska bi trebala detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije od 36,4 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. kao doprinos cilju Unije za 2030. kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Usto, trebala bi povećati ambicioznost u sektoru grijanja i hlađenja kako bi se ostvario indikativni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te ambicioznost za ostvarenje cilja za promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi navesti dodatne pojedinosti i mjere u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Hrvatska bi trebala povećati razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije kako bi bilo moguće postići cilj energetske učinkovitosti Unije do 2030. To bi trebala poduprijeti politikama i mjerama kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. Predložene politike i mjere trebala bi poduprijeti procjenom učinka u kojoj bi se izradile projekcije očekivanih ušteda i predočio realističan vremenski okvir za provedbu predviđenih mjera.

                  3.

                  Hrvatska bi trebala utvrditi budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve u području integracije tržišta, posebice mjere za razvoj likvidnih i konkurentnih veleprodajnih i maloprodajnih tržišta, što se postiže poticanjem tržišnog natjecanja unutar zemlje, posvemašnjim uvođenjem u cijelosti tržišnih cijena te uklanjanjem prepreka prekograničnoj trgovini.

                  4.

                  Hrvatska bi trebala dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  5.

                  Hrvatska bi unutar skupine na visokoj razini za energetsku povezanost središnje i jugoistočne Europe (CESEC) trebala i dalje s partnerima iz regije surađivati kad je riječ o njezinu nacionalnom energetskom i klimatskom planu. Tako bi se, konkretno, moglo raditi na pitanjima kao što su daljnja integracija na unutarnjem energetskom tržištu, ocjenjivanje adekvatnosti sustava, pravedna tranzicija, dekarbonizacija i uvođenje energije iz obnovljivih izvora. Hrvatska bi trebala istražiti prekogranični potencijal i makroregionalne aspekte koordinirane energetske i klimatske politike, osobito na Jadranu, s ciljem smanjenja ugljičnog otiska regije i primjene pristupa ekosustava.

                  6.

                  Hrvatska bi svoju analizu troškova i izvora ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini Unije, kojom su zasad obuhvaćene poneke mjere u području prometa i energetske učinkovitosti, trebala proširiti u opći pregled ulaganja potrebnih za modernizaciju gospodarstva postizanjem energetskih i klimatskih ciljeva. Trebala bi kao izvor financiranja razmotriti i troškovno učinkovite prijenose emisijskih kvota u druge države članice u skladu s Uredbom (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća (9).

                  7.

                  Hrvatska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  8.

                  Hrvatska bi analizu interakcija s politikama o kvaliteti zraka i emisijama zračnog prometa trebala nadopuniti većim brojem kvantitativnih informacija, odnosno barem bi trebala uključiti zahtijevane informacije o emisijama onečišćujućih tvari u zraku koje se predviđaju planiranim politikama i mjerama.

                  9.

                  Hrvatska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Trebala bi nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, među ostalim navođenjem procjene broja i vrste kućanstava zahvaćenih energetskim siromaštvom kako bi bilo moguće procijeniti potrebu za indikativnim ciljem smanjenja energetskog siromaštva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 224.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1010 final.

         (5)  COM(2019) 511 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 224.

         (7)  SWD(2019) 224.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (9)  Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Italije za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/44

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Italije za 2021.–2030.
      (2019/C 297/12)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Italija je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 8. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Italije uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Integrirani nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi osigurati transparentnost i predvidljivost nacionalnih politika i mjera s ciljem osiguravanja sigurnosti ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Italiju za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Italiji (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U svojem konačnom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu Italija bi se trebala nadovezati na pozitivnu međusobnu povezanost planiranih politika i mjera koje je navela u svojem nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana i dodatno istražiti zahtjevnije međusobne povezanosti politika, posebno dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta. Posebno se očekuje više pojedinosti: i. o posljedicama postupnog ukidanja elektrana na ugljen i očekivanom razvoju uloge plina u kombinaciji izvora energije; ii. o tome kako postići znatan proboj obnovljivih izvora energije; iii. o učincima talijanskog mehanizma za razvoj kapaciteta (CRM) u smislu cijena za potrošače energije; iv. o očekivanom razvoju subvencija za fosilna goriva. Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od isticanja područja konkurentne prednosti i mogućih izazova na globalnoj razini u odnosu na sektor niskougljičnih tehnologija, uključujući dekarbonizaciju energetski intenzivnih industrijskih sektora i industrijskih sektora s visokom razinom emisija ugljika. Mjerljivi ciljevi za budućnost utvrđeni na toj osnovi bili bi korisni, kao i politike i mjere za njihovo postizanje kojima bi se ciljeve na odgovarajući način povezalo s politikama poduzetništva i industrijskim politikama. Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan isto tako bi mogao imati koristi od dodatne razrade ušteda emisija stakleničkih plinova koje proizlaze iz djelovanja povezanih s kružnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Italiju temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Italije koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Italija bi trebala detaljnim i brojčano iskazanim politikama i mjerama usklađenima s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) poduprijeti hvalevrijednu razinu ambicije Italije od 30 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. kao doprinos cilju Unije za 2030. u pogledu energije iz obnovljivih izvora kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Trebala bi povećati razinu ambicije u pogledu obnovljivih izvora energije u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvarila okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi predložiti mjere kojima bi ostvarila cilj koji se odnosi na promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi smanjiti složenost i regulatornu nesigurnost te navesti dodatne pojedinosti u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  2.

                  Što se tiče energetske učinkovitosti, Italija bi trebala osigurati da ključni instrumenti politike navedeni u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana ostvare odgovarajuće uštede u razdoblju od 2021. do 2030. Trebala bi na odgovarajući način odraziti predviđena ažuriranja i poboljšanja postojećih programa potpora u konačnom integriranog nacionalnom energetskom i klimatskom planu te u sljedećim izvješćima o napretku. Trebala bi ih u znatnoj mjeri povećati kako bi se omogućilo postizanje navedenih ciljeva uštede energije. Uzimajući u obzir znatni neiskorišteni potencijal, trebala bi nastaviti s jačanjem mjera energetske učinkovitosti za zgrade (za nove i postojeće javne i privatne zgrade) i u prometu.

                  3.

                  Italija bi trebala navesti mjere koje podupiru ciljeve energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost. Trebala bi uzeti u obzir regionalni kontekst i stvarni potencijal spojnih vodova i proizvodnih kapaciteta u susjednim zemljama tijekom procjene adekvatnosti resursa elektroenergetskog sustava. Trebala bi razjasniti u kojoj je mjeri razvoj koji se očekuje u plinskom sektoru usklađen s navedenim ciljevima dekarbonizacije i predviđenim postupnim ukidanjem elektrana na ugljen.

                  4.

                  Trebala bi postaviti jasne ciljeve, ključne etape i rokove koje valja ostvariti u odnosu na predviđene reforme na energetskim tržištima, posebno na veleprodajnim tržištima prirodnog plina i pri funkcioniranju maloprodajnih tržišta električne energije i prirodnog plina.

                  5.

                  Italija bi trebala razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti u razdoblju od 2021. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Trebala bi provesti savjetovanja sa susjednim zemljama i unutar skupine na visokoj razini za energetsku povezanost središnje i jugoistočne Europe (CESEC) u pogledu dovršetka integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Italija bi trebala dodatno istražiti prekogranični potencijal i makroregionalne aspekte koordinirane energetske i klimatske politike, osobito na Jadranu, s ciljem smanjenja ugljičnog otiska regije i primjene pristupa ekosustava te dodatno iskoristiti potencijal uže mediteranske suradnje.

                  7.

                  Trebala bi navesti provedena djelovanja i planove za postupno ukidanje energetskih subvencija, posebno za fosilna goriva.

                  8.

                  Trebala bi dopuniti analizu interakcija s politikom o kvaliteti zraka i emisijama u zrak, uključujući iz perspektive kvantitete.

                  9.

                  Trebala bi bolje integrirati aspekte pravedne tranzicije, posebno pružanjem više pojedinosti o učincima koje planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje, vještine i distribuciju prihoda, uključujući regije s visokom razinom emisija ugljika i industrijske regije. Italija bi trebala dopuniti pristup rješavanju pitanja energetskog siromaštva uključivanjem posebnih mjerljivih ciljeva i pojedinosti o financijskim sredstvima za provedbu opisanih politika kako je propisano Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 264.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1011 final.

         (5)  COM(2019) 512 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 264.

         (7)  SWD(2019) 264.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Cipra za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/48

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Cipra za 2021.–2030.
      (2019/C 297/13)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Cipar je dostavio nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 29. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Cipra uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Cipar za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Cipru (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6),

                  (13)

                  Iako se čini da su politike i mjere u nacrtu plana uvelike koherentne po svim dimenzijama, Cipar bi trebao dalje razviti svoju procjenu međusobne povezanosti između politika i mjera u konačnom planu. Cipar bi također trebao pružiti više podataka o sinergijama između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Analiza bi mogla uključivati kvantitativne procjene i trebala bi također obuhvaćati moguće negativne interakcije među politikama i mjerama te pokazati kako ih Cipar namjerava rješavati. Procjena interakcija politike i multidisciplinarnih učinaka također može biti korisna za pojedinačne politike i mjere ili skupine politika i mjera sa širokim rasponom učinka na energetski sustav Cipra i ostalo. To uključuje politike koje se odnose na potpunu provedbu konkurentnog tržišta električne energije, uvođenje prirodnog plina ili međupovezanost izoliranog električnog sustava Cipra. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan mogao bi se nadopuniti sveobuhvatnijim mjerama kojima bi se iskoristile potencijalne interakcije s kružnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Cipar temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Cipra koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Cipar bi trebao razjasniti kako planira ostvariti svoj cilj u pogledu emisije stakleničkih plinova do 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama EU-a od –24 % u usporedbi s 2005. tako da dodatno razmotri troškovno učinkovite politike u razdoblju 2021.–2030. te namjeravanu primjenu fleksibilnih mogućnosti između raspodjele tereta i obračunanih sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva. Posebno bi se mogao razmatrati sektor prometa.

                  2.

                  Cipar bi trebao bitno podignuti razinu ambicioznosti za 2030. na udio obnovljivih izvora od najmanje 23 % kao doprinos Cipra cilju Unije u pogledu obnovljivih izvora do 2030., kako je navedeno u formuli u Prilogu II. sukladno Uredbi (EU) 2018/1999 i nakon odgovarajućeg razmatranja relevantnih okolnosti i nacionalnih ograničenja. U kontekstu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje ovog cilja, Cipar bi trebao uključiti okvirnu putanju u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4. stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999 u skladu s tim udjelom. Cipar bi trebao iznijeti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere usklađene s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (8) kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Usto, trebao bi podignuti razinu ambicioznosti u sektoru grijanja i hlađenja te prometa kako bi ostvario okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te cilj za promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Cipar bi trebao navesti dodatne pojedinosti i mjere u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Cipar bi trebao bitno podignuti razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije 2030. u kontekstu povećanja razine napora kako bi bilo moguće postići cilj energetske učinkovitosti Unije do 2030. Cipar bi trebao moći dovršiti projekcije i scenarije kako bi se omogućila procjena očekivanih učinaka na nove planirane politike, mjere i programe o primarnoj i konačnoj energetskoj potrošnji za svaki sektor minimalno do 2040., uključujući i projekcije i scenarije za 2030. te uključujući okvirnu putanju od 2021. nadalje. Cipar bi trebao povećati naglasak na energetsku učinkovitost u sektoru prometa povećanjem raspona mjera u vezi s ovim specifičnim sektorom, s obzirom da bi obuhvaćao polovinu potrošene energije u toj zemlji 2030.

                  4.

                  Cipar bi trebao utvrditi budućnosti okrenute nebrojčane i brojčane ciljeve u pogledu integracije na tržište, posebice mjere za sektor plina, u kontekstu planova za ostvarivanje opskrbe prirodnim plinom na svojem teritoriju u bliskoj budućnosti. Cipar bi trebao predstaviti trenutačno stanje u vezi s organizacijom tržišta električne energije, jasno i dosljedno s brojčanim i nebrojčanim ciljevima iz unutarnje dimenzije tržišta.

                  5.

                  Cipar bi trebao dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebao poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Europski strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Cipar bi trebao pojačati postojeće dogovore o suradnji sa susjednom Grčkom kao i s drugim državama članicama, uključujući suradnju u dimenzijama unutarnjeg tržišta, energetske sigurnosti te istraživanja, inovacija i konkurentnosti. Po mogućnosti, Cipar bi mogao u kontekstu inicijative „Čista energija za otoke EU-a” pojačati suradnju s državama članicama i otočkim regijama koje se u svojoj energetskoj tranziciji suočavaju s istim geografskim, klimatskim i infrastrukturnim izazovima i mogućnostima.

                  7.

                  Cipar bi mogao uključiti sveobuhvatni odjeljak kojim se utvrđuju sve potrebe za ulaganjima, prema dimenzijama i subdimenzijama, uz jasan opis metodologije koja se primjenjuje za procjenu te vjerojatne nacionalne i regionalne izvore te izvore Unije za njihovo financiranje.

                  8.

                  Cipar bi trebao navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Cipar bi trebao nadopuniti analizu interakcija s politikom koja se odnosi na kvalitetu zraka i emisije u zrak, pri čemu se navode i brojčano iskazuju učinci na onečišćenje zraka u raznim scenarijima, pružaju informacije na kojima se temelje te razmatraju sinergije i učinci kompromisa.

                  10.

                  Cipar bi trebao bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Cipar bi trebao nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući dodavanjem razmatranja o očekivanim učincima predloženih politika i mjera u svim dimenzijama na razinu energetskog siromaštva u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 223.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1012 final.

         (5)  COM(2019) 513 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 223.

         (7)  SWD(2019) 223.

         (8)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Latvije za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/52

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Latvije za 2021.–2030.
      (2019/C 297/14)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Latvija je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 28. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Latvije uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Latviju za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Latviji (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U konačnom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu Latvija bi trebala uzeti u obzir međusobnu povezanost politika, posebno sinergija između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu objašnjavajući kako energetska učinkovitost pridonosi 1. troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, 2. sigurnosti opskrbe energijom i 3. rješavanju problema energetskog siromaštva. Druga međusobna povezanost koju treba obuhvatiti jest uporaba biomase u energetske svrhe i učinak na obračunane emisije i uklanjanja iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva. Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije. Isto tako moglo bi se obuhvatiti pitanje učinaka klimatskih promjena na energetski sektor.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatne analize o tome gdje se sektor niskougljičnih tehnologija trenutačno nalazi na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove te ukazujući na mjerljive ciljeve za budućnost te politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Mogao bi imati koristi i od bolje interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Latviju temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Latvije koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Latvija bi trebala dodatno razviti svoju strategiju za postizanje svojeg cilja za stakleničke plinove za 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama Europske unije od –6 % u usporedbi s 2005. To uključuje dodatnu razradu koraka potrebnih za provedbu opisanih politika i analizu uloge sektora korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva na temelju pravila za obračun u skladu s Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8).

                  2.

                  Trebala bi u znatnoj mjeri povećati razinu ambicije za 2030. na najmanje 50 % udjela energije iz obnovljivih izvora kao doprinos Latvije cilju Unije za 2030. za energiju iz obnovljivih izvora, kako je utvrđeno u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. Trebala bi uključiti okvirnu putanju u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999 u skladu s tim udjelom, u pogledu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja. Trebala bi predložiti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere koje su u skladu s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i omogućuju pravodobno i troškovno učinkovito ostvarenje tog doprinosa. Trebala bi osigurati da se cilj u pogledu energije iz obnovljivih izvora za 2020. utvrđen u Prilogu I. Direktivi 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) potpuno ispuni i zadrži kao osnovna referentna vrijednost od 2021. nadalje, i objasniti na koji način namjerava ispuniti i zadržati takav osnovni udjel. Trebala bi predložiti detaljne mjere kako bi ostvarila okvirni cilj u uključenom sektoru grijanja i hlađenja iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te cilj koji se odnosi na promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi navesti više pojedinosti u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Latvija bi trebala povećati razinu ambicije, posebno prema smanjenju potrošnje primarne energije i podržati je politikama i mjerama kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije kako bi se postigao cilj povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. Trebala bi pružiti detaljniji opis planiranih politika, posebno u građevinskom i prometnom sektoru, kao i konkretne procjene ušteda energije na temelju postojećih i planiranih mjera politike do 2030. te rokova za popratna ulaganja.

                  4.

                  Trebala bi navesti mjere kojima se podupiru ciljevi energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost, uključujući procjenu načina na koji predložene politike i mjere osiguravaju postizanje cilja smanjenja energetske ovisnosti. Trebala bi uzeti u obzir regionalni kontekst u okviru procjene adekvatnosti resursa elektroenergetskog sustava.

                  5.

                  Trebala bi definirati napredne ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, posebno mjere za razvoj konkurentnijih veleprodajnih i maloprodajnih tržišta.

                  6.

                  Latvija bi trebala razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti u razdoblju od 2020. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Trebala bi pojačati dobru regionalnu suradnju baltičkih zemalja (Estonije, Latvije, Litve); proširujući dogovore o suradnji na nova područja i šireći geografski domet na način da uključuje nordijske zemlje (Dansku, Finsku, Island, Norvešku i Švedsku). Usmjerenost regionalnih razmjena trebala bi biti na unutarnjem energetskom tržištu i područjima energetske sigurnosti, u pogledu promjena unutar elektroenergetskih sustava kojima se uključuju veći udjeli električne energije iz obnovljivih izvora što će povećati uvoz/izvoz električne energije i povećati potrebu za fleksibilnosti sustava, kao i dekarbonizaciji prometnog sektora i regionalnoj suradnji u istraživanjima.

                  8.

                  Latvija bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Trebala bi dopuniti analizu interakcija s politikom o kvaliteti zraka i emisijama u zrak, predstavljajući učinke na onečišćenje zraka za različite scenarije, pružajući informacije na kojima se temelje i razmatrajući učinke sinergija i kompromisa.

                  10.

                  Latvija bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Latvija bi trebala uključiti procjenu stanja koje se odnosi na energetsko siromaštvo i ciljeve smanjenja i/ili ograničavanja energetskog siromaštva zajedno s politikama i mjerama propisanima Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 265.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1013 final.

         (5)  COM(2019) 514 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 265.

         (7)  SWD(2019) 265.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (10)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).