				|

		52013PC0709

			Preporuka za ODLUKU VIJEĆA o odobrenju uzajamne pomoći Rumunjskoj /* COM/2013/0709 final - 2013/ () */

			   	OBRAZLOŽENJE
1. Uvod
Nakon zajedničkog EU-ova i MMF-ova
programa srednjoročne financijske pomoći Rumunjskoj od proljeća
2009. do proljeća 2011. – tijekom kojeg je europska strana isplatila 5
milijardi EUR, a MMF 12,9 milijardi EUR – Vijeće Europske unije donijelo
je 12. svibnja 2011. odluku o popratnom preventivnom programu u okviru kojeg bi
dostupna srednjoročna financijska pomoć EU-a Rumunjskoj iznosila do
1,4 milijarde EUR[1].
U drugom programu, koji je također bio zajednički program EU-a i
MMF-a, nije bilo isplate sredstava ni EU-a ni MMF-a jer je riječ o
preventivnom programu.
Dana 4. srpnja 2013., u svjetlu preostalih
rizika povezanih s platnom bilancom, rumunjske su vlasti zatražile treći
program srednjoročne financijske pomoći EU-a, ponovno u kombinaciji
sa stand-by aranžmanom MMF-a. Očekuje se da će pomoć EU-a
i MMF-a biti preventivna, pa konkretne isplate nisu predviđene. Dana
9. srpnja EFC se pozitivno očitovao o tom zahtjevu te je ovlastio
Komisiju da pregovara o novom zajedničkom preventivnom programu EU-a i
MMF-a.
Od 17. do 31. srpnja 2013. službe Komisije i
osoblje MMF-a vodili su zajedničke pregovore u Bukureštu. Dogovor na
tehničkoj razini postignut je o uvjetima i sadržaju programa. Novim
programom nastavit će se pružanje podrške gospodarskom programu vlade koji
je, među ostalim, usmjeren na konsolidaciju makroekonomske, fiskalne i
financijske stabilnosti, povećanje otpornosti i mogućnosti rasta
gospodarstva, jačanje upravne sposobnosti, reformu porezne uprave i
poboljšano upravljanje javnim financijama i nadzor nad njima. Novi program
trajao bi 24 mjeseca i bio bi sastavljen od preventivne pomoći Europske
unije u iznosu do 2 milijarde EUR i MMF-a u iznosu do 1,75 posebnih prava
vučenja (SDR) (oko 2 milijarde EUR) u kombinaciji sa stand-by aranžmanom.
Svjetska će banka osim toga nastaviti pružati prethodno odobrenu potporu u
iznosu od 891 milijun EUR, od čega treba isplatiti još 514 milijuna EUR.
2. Makroekonomski razvoj i prognoza
Rumunjska od 2011. bilježi pozitivan
gospodarski rast. Najnoviji trendovi upućuju na to da bi rast u 2013.
mogao biti oko 2 %, nešto više od Komisijine proljetne prognoze od
1,6 %. Izniman uspjeh izvoza (uglavnom zahvaljujući automobilskoj
industriji i uslugama) i bogata žetva glavni su pokretači rasta. Tim se
pozitivnim trendovima međutim prikrivaju slaba domaća potražnja sa
stagnirajućom krivuljom potrošnje i padom ulaganja u prvoj polovini 2013.
U budućnosti očekuje se postupno
jačanje rasta zahvaljujući rezultatima strukturnih reforma, bolja
iskoristivost sredstava EU-a i uspješan nastavak izvoza zbog oporavka
europskoga gospodarstva. Računajući s prosječnom žetvom,
predviđa se da će rast u 2014. biti nešto veći od 2 %.
Očekuje se da domaća potražnja bude glavni pokretač rasta
potaknutog ulaganjima i privatnom potrošnjom, dok će neto izvoz, s obzirom
na jačanje domaće potražnje i očekivani rast uvoza u 2014.,
imati nizak negativni doprinos.
Inflacija, mjerena usklađenim indeksom
potrošačkih cijena, u razdoblju 2009. – 2011. bila je visoka, oko
6 %, ali smanjena je u 2012. na prosječno 3,4 %. Pritisak na
cijene povećao se međutim krajem 2012. i u prvoj polovini 2013.
Smirivanje inflacije očekuje se u drugoj polovini 2013. zahvaljujući
naglom padu cijena hrane i obratu baznog učinka, a zatim i pad ispod
3,5 % do kraja 2013., što je u ciljanom rasponu središnje banke
(2,5 % ± 1 postotni bod). Daljnji pad očekuje se u 2014.
3. Javne
financije
Rumunjska je tijekom posljednjih godina
uspješno konsolidirala javne financije smanjivši proračunski deficit s
9 % BDP-a u 2009. na nešto ispod 3 % u 2012. Time je omogućeno
Vijeću da 21. lipnja 2013. ukine postupak protiv Rumunjske u slučaju
prekomjernog deficita. Novim bi se programom podržao nastavak vladinih napora u
području fiskalne konsolidacije, usmjerenih na srednjoročni cilj Rumunjske
da do 2015. postigne strukturni proračunski deficit od 1 % BDP-a.
Državna tijela zadržala su ciljni deficit za 2013. iz prethodnog programa u
visini od 2,4 % u smislu europskog sustava integriranih gospodarskih
računa (ESA). Za 2014. planirana je daljnja konsolidacija u skladu s
Paktom o stabilnosti i rastu. Na temelju trenutačnih pokazatelja Rumunjska
bi težila deficitu od 2 % (u smislu ESA-e) u skladu s programom
konvergencije koji je ažuriran 2013.
U okviru srpanjskih pregovora dogovoren je rebalans
proračuna sredinom godine radi preraspodjele prihoda i rashoda, uz
zadržavanje ukupnog ciljnog deficita od 2,3 % gotovinskih sredstava i
2,4 % u smislu ESA-e. U revidiranom proračunu u obzir se uzimaju niži
prihodi i manja domaća kapitalna ulaganja, smanjuju se sredstva
rezervirana za korekcije povezane sa sredstvima EU-a i transferi drugim
jedinicama državne uprave. U pogledu proračuna za 2014. tijela razmatraju
kako povećati prihode, uglavnom na temelju proširenja porezne osnovice. Na
rashodovnoj strani važan je izazov uvođenje jedinstvenog zakona o
plaćama koji je dogovoren u okviru prvog programa.
Budući da je glavni dio potrebne fiskalne
konsolidacije postignut, težište novog programa bit će poboljšanje
fiskalnog upravljanja. Time se namjerava unaprijediti fiskalni okvir radi
usklađivanja sa zahtjevima Fiskalnog ugovora i mnogim drugim poboljšanjima
u sadržaju fiskalne strategije te u pogledu transparentnosti proračunskog
postupka. Zahtijevat će se poboljšanja u području godišnjeg i
srednjoročnog plana ulaganja, dovršetak sustava kontrole obveza (za
sprečavanje novih zaostataka u plaćanju) te poboljšanja u poreznoj
upravi u svrhu učinkovitijeg ubiranja poreza.
4. Trendovi na financijskim tržištima i u
bankarskom sektoru
Uvjeti na financijskom tržištu znatno su
poboljšani od ljeta 2012. zbog poboljšanja klime na globalnom tržištu, ali i
stabilizacije domaće političke situacije krajem godine. Stanje u
zemlji pratilo je razvoj situacije u zemljama regije te je do prve polovine
2013. ostalo relativno povoljno. Marža za kreditne izvedenice na osnovi
nastanka statusa neispunjivanja obveza (engl. credit default swap, dalje
u tekstu „CDS”) za petogodišnje rumunjske državne obveznice pala je s gotovo
500 bazičnih bodova u svibnju 2012. na ispod 200 bazičnih bodova
početkom siječnja 2013. te od kraja lipnja 2013. iznosi nešto iznad
200 bazičnih bodova. Nakon znatnih gubitaka u svibnju 2012. burzovni
indeks BET oporavio se do kraja 2012; otad se mijenjao, ali se do početka
rujna 2013. povećao za oko 10 %.
Bez obzira na porast imovine umanjene
vrijednosti (omjer loših kredita dosegnuo je 20,3 % u lipnju 2013.),
kapitalizacija bankarskog sektora zadržala se na solidnoj razini (omjer
adekvatnosti kapitala iznosio je u lipnju 14,7 %). Rizici povezani s rastućim
brojem loših kredita umanjeni su razboritom strategijom rezerviranja sredstava
u slučaju gubitaka u kreditnom poslovanju iako se na taj način stvara
pritisak na profitabilnost (u prvom polugodištu 2013., nakon trogodišnjih
gubitaka, povrat na kapital iznosio je 6 %). Središnja banka nastavlja
nadzirati banke čija su matična društva iz rubnih zemalja
europodručja koja su zadržala dostatnu količinu zaštitnog kapitala.
Učinci prelijevanja ciparske krize umanjeni su sporazumom o prijenosu
depozitne osnove rumunjske podružnice Bank of Cyprus na Marfin Bank,
podružnicu grupacije Laiki. Postupak smanjenja financijske poluge
stranih banaka i smanjenje financiranja iz matičnih društava (-14,6 %
od prosinca 2012.) u skladu su s razvojem u regiji i provode se uglavnom uredno,
ali i dalje zahtijevaju punu pozornost nadzornih tijela.
5. Platna
bilanca i zahtjevi za vanjsko financiranje
Očekuje se da će Rumunjska tijekom
predviđenog trajanja programa (24 mjeseca) zadržati neograničeni
pristup tržištima državnih obveznica, uz uvjet da ne bude nepovoljnih vanjskih
djelovanja. Marže CDS-a pale su na najnižu razinu od 2010. Očekuje se da
će se deficit na tekućem računu smanjiti od 4 % BDP-a u
2012. na oko 2 % u 2013., uglavnom zahvaljujući smanjenju trgovinskog
deficita.
Prema temeljnom scenariju u sljedeće
dvije godine ne bi trebalo doći do manjka u financiranju države ili
vanjskom financiranju. Rumunjska je međutim i dalje osjetljiva na promjene
tečaja i međunarodna kretanja kapitala. Prema nepovoljnom scenariju
financiranje tekućeg računa moglo bi se otežati, a pristup tržištu
državnih obveznica omesti. U potonjem bi slučaju prvu liniju obrane
pružila gotovinska rezerva državne riznice (za potrebe financiranja u razdoblju
od oko šest mjeseci), a u manjoj mjeri međunarodne rezerve rumunjske
središnje banke. Dođe li u Rumunjskoj do dugotrajnih i akutnih problema u
financiranju, mogao bi se aktivirati preventivni program, a dostupnim
sredstvima (2 milijarde EUR iz EU-a, plativih u dva obroka u iznosu od 1
milijarde EUR, i 2 milijarde iz stand-by aranžmana s MMF-om) mogle bi se
pokriti financijske i proračunske obveze države. Novi program bio bi i
siguran znak financijskim tržištima da je Rumunjska odlučna u provedbi
ambiciozne gospodarske reforme.
6. Potpora EU-a u okviru pomoći za
platnu bilancu dio je međunarodnih napora
U svjetlu preostalih slabosti i rizika
povezanih s platnom bilancom te uz uvjet da se rumunjska državna tijela obvežu
provoditi fiskalne, financijske i strukturne prilagodbe, Komisija
preporučuje Vijeću, nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim
odborom (GFO) 3. listopada 2013., da donese odluku o odobrenju daljnje uzajamne
pomoći Rumunjskoj kako je predviđeno člankom 143. Ugovora
(UFEU). Rumunjska vlada provodi svoj gospodarski program kako bi riješila
pitanje preostalih slabosti, ublažila preostale prijetnje održivosti platne
bilance i razvila sposobnost potrebnu za osmišljavanje i provedbu gospodarskih
politika bez međunarodne pomoći.
Komisija nadalje, nakon savjetovanja s GFO-om,
predlaže Vijeću da donese odluku o pružanju preventivne srednjoročne
financijske pomoći EU-a u iznosu do 2 milijarde EUR Rumunjskoj za doprinos
njezinoj platnoj bilanci. Zahtjevi za aktiviranje
preventivne financijske pomoći Unije i isplate mogu se podnijeti do 30.
rujna 2015.
7. Ključni sadržajni elementi novog
programa
Novim preventivnim programom pružit će se
podrška gospodarskom programu vlade koji je, među ostalim, usmjeren na
konsolidaciju makroekonomske, fiskalne i financijske stabilnosti,
povećanje otpornosti i mogućnosti rasta gospodarstva, jačanje
upravne sposobnosti, reformu porezne uprave i poboljšano upravljanje javnim
financijama i nadzor nad njima. Posebni gospodarskopolitički zahtjevi bit
će navedeni u memorandumu o razumijevanju koji će utvrditi Komisija i
rumunjska državna tijela. Pritom će se uzeti u obzir postignuća iz
prethodnih dvaju programa, a neispunjeni zahtjevi iz drugog programa bit
će preneseni u novi program.
A: Fiskalna konsolidacija
Nakon što je smanjen prekomjerni deficit, od
Rumunjske se očekuje da smanji strukturni proračunski saldo u skladu
sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i rastu dok ne postigne srednjoročni
cilj strukturnog deficita opće države od 1 % BDP-a do 2015., što
nakon toga treba zadržati. Nadalje, u okviru programa nastavit će se
napori usmjereni na sprečavanje povećanja zaostataka u plaćanju
i na razini središnje države i na lokalnoj razini. Propisi o plaćama u
javnom sektoru moraju biti održivi, što podrazumijeva ograničenje rasta
plaća i zapošljavanja u javnom sektoru.
B: Fiskalno upravljanje i strukturna
fiskalna reforma
Da bi se učvrstila fiskalna
konsolidacija, program će uključivati daljnje jačanje okvira za
fiskalno upravljanje. Provedba Fiskalnog ugovora ključna je za to, kao i
poboljšanje višegodišnjeg proračunskog planiranja, čime će se
osigurati održivija fiskalna politika.
Vlada će imati sveobuhvatnu tehničku
potporu MMF-a i Svjetske banke u području upravljanja javnim financijama i
nadzora nad njima. Provedba sustava kontrole obveza, što se odvija u nekoliko
koraka, pridonosi smanjenju i kontroli zaostataka u plaćanjima. Kontrolni
proračunski mehanizmi u zdravstvenom sektoru jačat će se
poboljšanim okvirima za izvješćivanje i praćenje, osobito u odnosu na
bolničke i farmaceutske troškove kako bi se izbjeglo ponovno nakupljanje
zaostataka u plaćanjima. Da bi se ojačao potencijal za rast,
izraženija će se prednost davati javnim ulaganjima.
C: Upravljanje javnim dugom
Državna tijela poduzet će potrebne korake
za poboljšanje upravljanja javnim dugom u svrhu smanjenja troškova financiranja
i rizika te produženja prosječnog dospijeća javnog duga.
D: Reguliranje i nadzor u financijskom
sektoru
Državna tijela nastavit će u financijskom
sektoru poboljšavati okvir za rješavanje banaka i propise povezane s Fondom za
osiguranje depozita izmjenjujući GO 39/1996 i GEO 99/2006. Da bi ubrzala
postupak čišćenja bilanci, rumunjska središnja banka razjasnila je s
rumunjskom udrugom banaka odredbe koje se primjenjuju na otpis dugova te
će provesti sveobuhvatnu analizu kvalitete imovine u bankarskom sektoru.
Državna tijela izmijenit će propise o osiguranim obveznicama u svrhu
daljnjeg razvoja tržišta kapitala i diversifikacije izvora za financiranje
banaka. Očuvanjem kreditne discipline i izbjegavanjem moralnog hazarda
među dužnicima znatno se pridonosi jačanju financijske stabilnosti.
Vlada će se stoga nastaviti suzdržavati od prihvaćanja zakonodavnih
inicijativa (primjerice o zakonu o osobnom bankrotu) i promicanja odredaba
zakona o ovrhama, kojima bi se narušila kreditna disciplina. Uzimajući u
obzir ocjene učinka koje je izradila središnja banka, državna će se
tijela savjetovati sa svim mjerodavnim dionicima o novim pravilima koja se
odnose na odredbe s obilježjima zlouporabe u zakonu o primjeni zakonika o
građanskom postupku, osigurat će da se sudski predmeti koji se odnose
na odredbe s obilježjima zlouporabe obrađuju na višim ili specijaliziranim
sudovima te će poduzeti sve druge potrebne mjere u svrhu osiguranja
dosljedne primjene tih pravila. U svrhu jačanja nadzora nad nebankarskim financijskim
tržištem i promicanja zaštite potrošača, državna će tijela osigurati
da se propisi o integriranom nadzornom tijelu za nebankarske financijske
subjekte (financijsko nadzorno tijelo) izmijene u svrhu usklađivanja s
međunarodnom dobrom praksom.
E: Strukturne reforme
Strukturnim reformama želi se poboljšati
funkcioniranje tržišta, povećati otpornost na vanjske stresove i
ojačati dugoročni potencijal za rast u Rumunjskoj. Strukturna reforma
u okviru ovog programa dio je šire strategije utvrđene rumunjskim
nacionalnim programom reformi i obuhvaćene posebnim preporukama Rumunjskoj
u okviru europskog semestra.
Pojačat će se restrukturiranje
poduzeća u vlasništvu države, uključujući privatizaciju, kako bi
se smanjio rizik od prikupljanja zaostataka u plaćanjima i operativnih
gubitaka u proračunu opće države, uz istodobno jačanje
financijske održivosti većeg dijela poslovanja tih poduzeća. Državna
će tijela poduzeti mjere za jačanje korporativnog upravljanja
državnim poduzećima, među ostalim i u financijskom sektoru.
U energetskom sektoru provest će se dvije
mjere zaostale iz prethodnih dvaju programa, što uključuje plan
liberalizacije tržišta plina i električne energije.
Važan element strukturne refome u okviru
programa jest i poboljšanje poslovne klime i olakšanje pristupa malih i
srednjih poduzeća izvorima financiranja. Program je usmjeren na
smanjivanje administrativnog opterećenja malih i srednjih poduzeća,
olakšavanje njihova pristupa bankarskom i vlasničkom kapitalu,
povećanje pravne sigurnosti zahvaljujući boljem sustavu unosa u
zemljišne i vlasničke knjige te osiguranje potpore malim i srednjim
poduzećima pri njihovu izlasku na međunarodno tržište. Programom se
nadalje podupire reforma okvira za prava na intelektualno vlasništvo, osobito u
vezi s patentima, u svrhu privlačenja izravnih inozemnih ulaganja u
istraživanje i inovacije.
U području tržišta rada programom se
podupire dovršetak mirovinske reforme iz 2010. kojom se izjednačuje dob za
umirovljenje žena i muškaraca.
Uz prethodno opisane opće mjere za
poboljšanje učinkovitosti javne uprave u područjima koja su
ključna za provedbu programa, rumunjska će se državna tijela pozvati
da svakih šest mjeseci dostavljaju Gospodarskom i financijskom odboru
(GFO)/Gospodarskopolitičkom odboru (GPO) izvješća o napretku postignutom
u tim područjima.
F: Monetarna politika
Monetarna politika ostaje usmjerena na
stabilnost cijena u svrhu održavanja stope inflacije u ciljanom rasponu
središnje banke (2,5% ± 1 postotni bod).
Preporuka za
ODLUKU VIJEĆA
o odobrenju uzajamne pomoći Rumunjskoj
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 143.,
uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije donesenu nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim odborom,
budući da:
(1)       Rumunjska od 2009. provodi
sveobuhvatan program reformi. U okviru dvaju programa za platnu bilancu
Rumunjska je većim dijelom ispravila vanjske makroekonomske neravnoteže pa
je Vijeće 21. lipnja 2013. ukinulo postupak u slučaju prekomjernog
deficita. Fiskalna konsolidacija trebala bi se nastaviti u skladu sa zahtjevima
Pakta o stabilnosti i rastu u cilju postizanja srednjoročnog cilja u 2015.
Vlada je ponovno dobila neograničen pristup tržišnom financiranju, a
devizni je tečaj uglavnom stabilan od sredine 2009.
(2)       Makroekonomska i financijska
stabilnost trebala bi se konsolidirati provedbom razboritih politika.
Strukturne reforme koje su pokrenute u okviru prethodnih programa trebalo bi
nastaviti i, prema potrebi, ojačati u svrhu uklanjanja slabosti i jačanja
temelja za budući rast i oporavak.
(3)       Vijeće će redovito
preispitivati gospodarske politike koje Rumunjska provodi, osobito u kontekstu
godišnjeg preispitivanja ažuriranih verzija programa konvergencije i provedbe
programa nacionalnih reformi te redovitog preispitivanja napretka Rumunjske u
kontekstu izvješća o konvergenciji.
(4)       Iako su, prema temeljnom
scenariju gospodarskog programa, ukupne bruto potrebe za financiranjem
pokrivene do kraja 2015. i vlada i dalje ima pristup tržišnom financiranju,
rizici povezani s temeljnim scenarijem idu u prilog zahtjevu Rumunjske za
financijskom pomoći preventivne naravi kao nastavku pomoći odobrene
na temelju odluka Vijeća 2009/458/EZ[2]
i 2011/289/EZ[3].
(5)       Rumunjska državna tijela
podnijela su zahtjev za financijsku pomoć Unije i drugih međunarodnih
financijskih institucija kako bi se pružila potpora održivosti platne bilance i
osigurala primjerena razina deviznih pričuva čak i u slučaju
nepovoljnog gospodarskog razvoja.
(6)       Unatoč poboljšanju
tekućeg računa Rumunjska je i dalje osjetljiva na promjene
tečaja i međunarodna kretanja kapitala. Prema nepovoljnom scenariju
koji je u znaku ograničenja trenutačno visoke likvidnosti, moglo bi
doći do naglog povećanja troškova financiranja za Rumunjsku.
Nepovoljni trendovi u europodručju mogli bi nadalje izazvati nove pritiske
na bankarski sektor. Odobrenje uzajamne pomoći Unije opravdava se
preostalim slabostima,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Jedini članak
Unija odobrava uzajamnu pomoć Rumunjskoj.
Sastavljeno u Bruxellesu,
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
IZJAVA O PRORAČUNSKOM
UČINKU
(usp.
članak 16. Unutarnjeg poslovnika)
PODRUČJE POLITIKE: GLAVA 01 –
GOSPODARSKI I FINANCIJSKI POSLOVI
AKTIVNOST: FINANCIJSKE OPERACIJE I
INSTRUMENTI
1.           NAZIV PRIJEDLOGA, PREDMETNA
PRORAČUNSKA LINIJA I GLAVA
Prijedlog uredbe Vijeća o pružanju
srednjoročne financijske pomoći EU-a Rumunjskoj u kombinaciji s
Preporukom za odluku Vijeća o odobrenju uzajamne pomoći Rumunjskoj.
01 04 01 01 Jamstva Europske unije za zajmove EU-a
za potporu platnim bilancama.
2.           PRAVNA OSNOVA:
Članak 143. UFEU-a, Uredba Vijeća br.
332/2002.
3.           UKUPNI IZNOSI ZA FINACIJSKU
GODINU (U EUR)
U stavci je navedena struktura jamstva koje
osigurava Europska unija. Time se Komisiji omogućuje servisiranje duga
(glavnice, kamate i drugi troškovi) u slučaju da dužnik (Rumunjska) ne
ispuni obvezu.
Unos u proračunu („p. m.”) koji se odnosi na
proračunsko jamstvo aktivira se samo u slučaju stvarnog
iskorištavanja jamstva. Iskorištavanje jamstva načelno se ne očekuje.

3a – Tekuća godina
Nije primjenjivo
   ||   || Odobr.sred.
 Prvotno odobrena sredstva za financijsku godinu (proračun) ||   ||
 Preraspodjela ||   ||
 Dodatna odobrena sredstva ||   ||
 Ukupna odobrena sredstva ||   ||
 Odobrena sredstva rezervirana u okviru drugog programa rada ||   ||
 Dostupna razlika ||   ||
 Iznos za predloženu mjeru ||   ||
3b – Prijenosi
Nije primjenjivo
   ||   || Odobr.sred.
 Prijenosi ||   ||
 Odobrena sredstva rezervirana u okviru drugog programa rada ||   ||
 Dostupna razlika ||   ||
 Iznos za predloženu mjeru ||   ||
3c – Sljedeća financijska godina
Nije primjenjivo
   ||   || Odobr.sred.
 Prvotno odobrena sredstva za financijsku godinu (proračun) ||   || p. m.
 Preraspodjela ||   ||
 Dodatna odobrena sredstva ||   ||
 Ukupna odobrena sredstva ||   ||
 Odobrena sredstva rezervirana u okviru drugog programa rada ||   ||
 Dostupna razlika ||   ||
 Iznos za predloženu mjeru ||   || p. m.
4.           OPIS MJERE
Predložena preventivna srednjoročna
pomoć EU-a Rumunjskoj sastoji se, u slučaju aktiviranja, od zajma
EU-a (financira se zaduženjem EU-a na međunarodnim tržištima kapitala ili
kod financijskih institucija) u iznosu do 2 milijarde EUR. Pomoć će
se pružiti u okviru međunarodnog paketa financiranja, osobito zajmom MMF-a
u iznosu od 1,75 milijardi SDR (oko 2 milijarde EUR) u okviru stand-by
aranžmana. Svjetska je banka na raspolaganje stavila 1 milijardu EUR u okviru
programa razvojnih kredita s mogućnošću odgođene isplate.
Svjetska će banka osim toga nastaviti pružati prethodno odobrenu potporu u
iznosu od 891 milijun EUR, od čega treba isplatiti još 514 milijuna EUR.
Preventivna srednjoročna financijska potpora EU-a Rumunjskoj namijenjena
je rješavanju pitanja preostalih rizika povezanih s održivošću platne
bilance Rumunjske; iako je deficit na tekućem računu znatno smanjen,
promjenjivost u tokovima kapitala upućuje na rizike za financiranje.
Preventivnom pomoći nastavlja se i pružanje potpore vladinu gospodarskom
programu koji je, među ostalim, usmjeren na konsolidaciju makroekonomske,
fiskalne i financijske stabilnosti, jačanje upravne sposobnosti, reformu
porezne uprave i poboljšano upravljanje javnim financijama i nadzor nad njima
te povećanje otpornosti i jačanje potencijala za rast rumunjskoga
gospodarstva. Naposljetku, pomoć kojom upravlja Komisija, u savjetovanju s
Gospodarskim i financijskim odborom, način je za poticanje
usklađenosti gospodarskih politika Rumunjske s obvezama zemlje u kontekstu
EU-a i preporuka Vijeća, osobito u pogledu provedbe nacionalnog programa
reforma i programa konvergencije.
Sredstva EU-a prikupljena na tržištima kapitala
ili od financijskih institucija u svrhu pružanja zajma Rumunjskoj, u
slučaju da Rumunjska podnese zahtjev i Komisija ga nakon savjetovanja s
GFO-om pozitivno ocijeni, osigurana su jamstvom EU-a. Zajam se prikuplja na
tržištima kapitala ili od financijskih institucija. Glavnica zajmova koji se
mogu odobriti Rumunjskoj iznosila bi do najviše 2 milijarde EUR.
Jamstvo koje preuzima EU strukturirano je tako da
Komisiji omogući servisiranje duga u slučaju da Rumunjska ne ispuni
svoje obveze.
U svrhu ispunjivanja svojih obveza Komisija može
iskoristiti svoja gotovinska sredstva za privremeno servisiranje duga. U tom
slučaju primjenjuje se članak 12. Uredbe Vijeća (EC, Euratom)
br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke br. 94/728/EZ,
Euratom o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (SL L 130,
31.5.2000., str. 1.).
5.           PRIHVAĆENA METODA
IZRAČUNA
Nije primjenjivo.
6.           RASPORED PLAĆANJA (U
EUR)
Nije primjenjivo.
 Naslov || Odobrena sredstva || Plaćanja
   ||   ||   || Godina n || Godina n+1 || Godina n+2 || Godina n+3 || Sljedeće financijske godine
   || Godina n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Godina n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Godina n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Godina n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Ukupno ||   ||   ||   ||   ||   ||
[1]               Prvi program bio je obuhvaćen Odlukom Vijeća
2009/459/EZ, a drugi program Odlukom Vijeća 2011/288/EU.
[2]               SL L 150, 13.6.2009., str. 6.
[3]               SL L 132, 12.5.2011., str. 28.


title: Preporuka Europske središnje banke od 16. prosinca 2014. – Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke Lietuvos bankas (ESB/2014/58)

text:
               24.12.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 465/1

         PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
   od 16. prosinca 2014.
   Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke Lietuvos bankas
   (ESB/2014/58)
   (2014/C 465/01)
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro vrše neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

               (2)

               Sukladno članku 1. Odluke Vijeća 2014/509/EU (1) Litva ispunjava uvjete potrebne za usvajanje eura te odstupanje u korist Litve iz članka 4. Akta o pristupanju iz 2003. (2) prestaje s učinkom od 1. siječnja 2015.

               (3)

               Sukladno članku 50. Zakona o središnjoj banci Lietuvos bankas, od 1. siječnja 2015. reviziju godišnjih financijskih izvještaja središnje banke Lietuvos bankas vršit će neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće.

               (4)

               Središnja banka Lietuvos bankas izabrala je društvo UAB „PricewaterhouseCoopers” kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2015. do 2017.,

         DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
   Preporučuje se da se društvo UAB „PricewaterhouseCoopers” imenuje za vanjskog revizora središnje banke Lietuvos bankas za financijske godine 2015. do 2017.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 16. prosinca 2014.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  Odluka Vijeća 2014/509/EU od 23. srpnja 2014. o usvajanju eura u Litvi 1. siječnja 2015. (SL L 228, 31.7.2014., str. 29.).

      (2)  SL L 236, 23.9.2003., str. 33.


title: Preporuka Vijeća od 12. srpnja 2016. o Nacionalnom programu reformi Njemačke za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Njemačke za 2016.

text:
               18.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 299/19

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2016.
   o Nacionalnom programu reformi Njemačke za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Njemačke za 2016.
   (2016/C 299/05)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 26. studenoga 2015. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2016. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 17. i 18. ožujka 2016. Komisija je 26. studenoga 2015. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem Njemačku smatra jednom od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu je Preporuku Europsko vijeće potvrdilo 18. i 19. veljače 2016., a Vijeće donijelo 8. ožujka 2016. (3) Kao zemlja čija je valuta euro te s obzirom na visoku međusobnu povezanost gospodarstava u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Njemačka bi trebala osigurati punu i pravovremenu provedbu Preporuke.

               (2)

               Izvješće za Njemačku objavljeno je 26. veljače 2016. U njemu je ocijenjen napredak Njemačke u odnosu na preporuke za Njemačku koje je Vijeće donijelo 14. srpnja 2015. te napredak te zemlje u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je sadržavalo i rezultate detaljnog preispitivanja u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Komisija je 8. ožujka 2016. donijela Komunikaciju u kojoj su predstavljeni rezultati detaljnog preispitivanja. U svojoj analizi Komisija zaključuje da u Njemačkoj postoje makroekonomske neravnoteže. Konkretno, velik i dugotrajan suficit tekućeg računa odraz je prekomjerne štednje i smanjenja ulaganja u privatnom i javnom sektoru. Smanjena domaća ulaganja koče potencijalni rast, a pretjerano oslanjanje na vanjsku potražnju podrazumijeva makroekonomske rizike u kontekstu smanjene inozemne potražnje. Veličina suficita tekućeg računa nepovoljno utječe i na gospodarske rezultate europodručja. Smanjenjem suficita s pomoću povećanog ulaganja povećao bi se potencijal rasta Njemačke i podržao bi se oporavak u europodručju.

               (3)

               Njemačka je 15. travnja 2016. dostavila svoj Program stabilnosti za 2016., a 29. travnja 2016. svoj Nacionalni program reformi za 2016. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (4)

               Pri planiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedinu zemlju. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se povezuju učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova i dobro ekonomsko upravljanje.

               (5)

               Na Njemačku se trenutačno primjenjuju preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu i pravilo o dugu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2016. planira uravnoteženo stanje proračuna u nominalnom smislu u razdoblju 2016. – 2020. Tijekom programskog razdoblja i dalje će se u velikoj mjeri ispunjavati srednjoročni proračunski cilj – strukturni deficit od 0,5 % BDP-a. Prema Programu stabilnosti očekuje se da će udio državnog duga u BDP-u postupno pasti na 59,5 % BDP-a u 2020. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije i koji nije odobrilo neovisno tijelo uvjerljiv je. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2016. predviđa se da će strukturni saldo ostvariti višak od 0,4 % BDP-a u 2016. i 2017., što je iznad srednjoročnog proračunskog cilja. Moguća buduća odstupanja, među ostalim radi ispunjavanja potreba javnih ulaganja, ocjenjivala bi se u odnosu na zahtjev za održavanje strukturnog salda na razini srednjoročnog proračunskog cilja. Predviđa se da će se bruto dug stabilno smanjivati, izvan zahtjeva određenih pravilom o dugu. Time se stvara prostor za poticanje javnih ulaganja. Vijeće na temelju ocjene Programa stabilnosti i uzimajući u obzir proljetnu prognozu Komisije za 2016. smatra da se očekuje da će Njemačka ispuniti odredbe Pakta o stabilnosti i rastu.

               (6)

               Iako je savezna vlada donijela niz mjera za povećanje ulaganja u infrastrukturu u godinama koje dolaze, čini se da ta sredstva još nisu dovela do trajnog povećanja javnih ulaganja i da ne ispunjavaju zahtjeve ulaganja u infrastrukturu. Neto investicije u fiksni kapital ostale su izrazito negativne na razini općina, što ukazuje na nedovoljna ulaganja. Ukupni rashodi za obrazovanje i istraživanje proteklih su godina tek neznatno porasli i vjerojatno nije ostvaren nacionalni cilj od 10 % BDP-a u 2015. Trajna ulaganja u obrazovanje, istraživanje i inovacije ključna su za osiguravanje konkurentnog položaja Njemačke u budućnosti. Budući da se očekuje da će proračun u razdoblju 2016. – 2017. ostati uravnotežen u nominalnom i strukturnom smislu, i dalje postoji dovoljno fiskalnog prostora za veća javna ulaganja bez kršenja pravila Pakta o stabilnosti i rastu te nacionalne kočnice duga. Reformom mirovinskog sustava doprinijelo bi se osiguravanju dugoročne održivosti javnih financija. Trenutačna je struktura fiskalnog uravnoteženja složena i vodi do smanjenja poticaja kako bi se povećali prihodi u pojedinim saveznim državama. Tekućom revizijom saveznih fiskalnih odnosa može se ojačati okvir, među ostalim osiguravanjem dostatnih javnih ulaganja na svim razinama vlasti, prije svega u općinama. Trenutačni kompromisni prijedlog koji su dogovorile savezne države uključivao bi pojednostavnjeno horizontalno fiskalno uravnoteženje. Međutim, prijedlog nije dovoljno definiran u pogledu daljnjeg razdvajanja troškovnih kompetencija, a njime se ne povećava ni autonomija prihoda. S druge strane, alternativni instrumenti za tradicionalno državno financiranje prometne infrastrukture, među ostalim s pomoću javno-privatnih partnerstava, primjenjuju se samo u ograničenoj mjeri. Nadalje, složen sustav nadležnosti za planiranje na različitim razinama vlasti, uska grla povezana s administrativnim kapacitetom i složeni postupci odobravanja i dalje ometaju ulaganja. Učinkovitija uporaba javne nabave mogla bi se također pozitivno odraziti na ulaganja jer je broj postupaka javne nabave koji se objavljuju u EU-u i dalje ispod prosjeka EU-a.

               (7)

               Složenost sustava oporezivanja dobiti poduzeća i dalje sprečava ulaganja privatnog sektora, a i dalje je visoko i porezno opterećenje na dohodak poduzeća, uključujući lokalni porez na gospodarsku djelatnost (Gewerbesteuer) i solidarnu naknadu. Lokalni porez na gospodarsku djelatnost nije učinkovit zbog toga što u poreznu osnovicu uključuje neprofitne elemente. Budući da se u poreznom sustavu daje prednost financiranju zaduživanjem, a ne financiranju vlasničkim kapitalom, odgovarajući pokazatelj naklonjenosti zaduživanju osmi je po visini u Uniji u 2015. U ukupnom oporezivanju udio poreza na potrošnju i periodičnih poreza na imovinu, koji relativno pogoduju rastu, ostao je u razdoblju 2007. – 2014. stabilan na 28 – 29 %, što je niže od prosjeka Unije od 32 – 33 %. Nadalje, nastavio se trend povećanja poreza na promet nekretninama, umjesto veće usredotočenosti na periodične poreze na imovinu s manje narušavajućim učinkom. Jedine mjere modernizacije porezne uprave bile su povezane s donošenjem propisa savezne vlade za pojednostavnjenje postupaka porezne uprave. Automatska razmjena poreznih podataka među poreznim upravama 16 saveznih država, kojom bi se poboljšala učinkovitost poreznih revizija, i dalje ne postoji. Sveukupno, strukturni nedostaci i zakašnjela modernizacija dovode do relativne neuspješnosti porezne uprave i neučinkovitosti ubiranja poreza.

               (8)

               Uvjeti financiranja u Njemačkoj uglavnom su povoljni. Međutim, tržište poduzetničkog kapitala u globalnoj usporedbi nije dovoljno razvijeno, a okvirni uvjeti povezani s porezom mogli bi ograničiti njegovu veličinu. Poboljšanje pristupa poduzetničkom kapitalu važan je čimbenik poticanja poduzetničke djelatnosti, među ostalim u sektorima visoke tehnologije i uslugama temeljenima na znanju. Njemačka vlada pokrenula je niz mjera za poboljšanje uvjeta za poduzetnički kapital, a u tijeku je rasprava o daljnjim mjerama. Osim toga, revizijom regulatornog okvira za poduzetnički kapital moglo bi se doprinijeti poticanju privatnih ulaganja, uključujući ulaganja stranih ulagača.

               (9)

               Djelovanje u području politika radi poticanja tržišnog natjecanja u uslužnim sektorima, pogotovo u području profesionalnih usluga, bilo je ograničeno. Njemačka je među državama članicama koje imaju velike regulatorne prepreke u uslugama. Strogi propisi u području tržišta proizvoda utječu na cijene i produktivnost. Niska produktivnost rada i visoke marže upućuju na činjenicu da Njemačka mora znatno poboljšati uspješnost profesionalnih usluga. Problemi u području poslovnih usluga nastaju zbog zahtjeva za izdavanje odobrenja, ograničenja multidisciplinarnih djelatnosti, zahtjeva u pogledu osiguranja i fiksnih tarifa. I dalje se nameću i zahtjevi u pogledu pravnog oblika i vlasničke strukture. Akcijskim planom koji je Njemačka dostavila kao rezultat uzajamnog ocjenjivanja pristupa reguliranim profesijama i njihova obavljanja predlaže se tek ograničen broj mjera, a postoji jasan prostor za ambicioznije prijedloge.

               (10)

               Iako je sveukupna uspješnost tržišta rada vrlo visoka, posebno zbog razine nezaposlenosti koja je niža nego ikad prije, nazire se nestašica radne snage i vještina zbog starenja stanovništva, zbog čega bi se u potpunosti morala iskoristiti postojeća radna snaga. Budući da ti trendovi nisu samo izazov za tržište rada, već i za održivost i primjerenost mirovinskog sustava, čini se da su jači poticaji za kasnije umirovljenje neophodni. Stopa opasnosti od siromaštva u starijoj dobi (16,3 % u 2014.) veća je od prosjeka EU-a (13,8 %) i postupno se smanjuje stopa zamjene zakonskog mirovinskog sustava, a stope uključivanja u drugi i treći stup mirovinskog osiguranja suviše su niske da bi se znatnije smanjio taj rizik. Broj korisnika naknade minimalnog dohotka za umirovljenike uvjetovanog imovinskim statusom gotovo se udvostručio u razdoblju od 2003. do 2014. Međutim, prijedlozi za povećanje poticaja za kasnije umirovljenje (Flexi-Rente) još nisu formalizirani. S vremenom će se pokazati koliko će biti učinkoviti u suzbijanju poticaja za rano umirovljenje koji su uvedeni 2014.

               (11)

               Potencijal određenih skupina na tržištu rada, prije svega žena i osoba migrantskog podrijetla, i dalje je nedovoljno iskorišten, a nepoticajne mjere za rad za primatelje drugog dohotka još su prisutne. Posebne značajke poreznog sustava i zdravstveno osiguranje odvraćaju primatelje drugog dohotka da se zaposle ili povećaju broj radnih sati. To doprinosi niskom udjelu žena koje rade u punom radnom vremenu, čime je dosegnut prosječan broj radnih sati žena koji je među najnižima u Uniji, usprkos njihovoj visokoj stopi zaposlenosti. Iako je došlo do blagog prelaska s „malih poslova” na standardni oblik zaposlenja kao posljedica uvođenja minimalne plaće, male poslove i dalje obavlja otprilike sedam milijuna zaposlenih (od kojih pet milijuna mali posao obavljaju kao jedino plaćeno zaposlenje). Izuzimanjem malih poslova od poreza na osobni dohodak, a u mnogim slučajevima i od svih socijalnih davanja zaposlenika, radnici se odvraćaju od prelaska na poslove s dohotkom koji prelazi prag malih poslova od 450 EUR mjesečno. Te su nepoticajne mjere u mnogo slučajeva još veće za bračne partnere koji podliježu zajedničkom oporezivanju dohotka. Pozitivan učinak laganog porasta nekoliko naknada i kompenzacije fiskalnog iscrpljivanja na primanja i potrošnju kućanstava mogao bi uvelike biti umanjen povećanjem socijalnih doprinosa zaposlenika. Porezni klin na razini minimalne plaće visok je u usporedbi s ostalim državama članicama i stvara niže dohotke na dnu ljestvice plaća. Smanjenjem doprinosa zaposlenika za socijalnu sigurnost ili poreza na osobni dohodak, među ostalim ciljanim naknadama i povratima novca, smanjio bi se porezni klin i povećao raspoloživi dohodak za osobe s niskim primanjima, čime bi se povećale mogućnosti potrošnje.

               (12)

               Velik priljev izbjeglica u protekloj godini imao je brojne socijalne i gospodarske posljedice za Njemačku. Iako će se zbog priljeva izbjeglica kratkoročno povećati javni rashodi i stvoriti dodatna domaća potražnja te će to dovesti do rasta BDP-a, srednjoročni učinak na zapošljavanje i rast ovisi o uspješnoj integraciji izbjeglica na tržište rada i socijalnoj integraciji, čemu može doprinijeti i obrazovna potpora. To pitanje zauzima visoko mjesto u političkim programima na razini EU-a i država članica te će ga se pomno pratiti i analizirati, uključujući i u izvješću za Njemačku za 2017.

               (13)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu njemačke ekonomske politike i objavila je u izvješću za tu zemlju za 2016. Ocijenila je i Program stabilnosti, Nacionalni program reformi te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Njemačkoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Njemačkoj nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica EU-a, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnog gospodarskog upravljanja EU-om pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine EU-a. Preporuke u okviru europskog semestra navedene su u preporukama od 1. do 3. u nastavku.

               (14)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je preispitalo Program stabilnosti i njegovo je mišljenje (5) da se očekuje da će Njemačka biti usklađena s Paktom o stabilnosti i rastu.

               (15)

               S obzirom na detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je preispitalo Nacionalni program reformi i Program stabilnosti. Njegove preporuke u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 3. u nastavku,

         PREPORUČUJE Njemačkoj da u 2016. i 2017. poduzme mjere kojima je cilj:

               1.

               Postići trajni trend rasta javnih ulaganja, prije svega u infrastrukturu, obrazovanje, istraživanje i inovacije, istodobno poštujući srednjoročni cilj. Poboljšati strukturu saveznih fiskalnih odnosa s ciljem povećanja javnih ulaganja, pogotovo na razini općina.

               2.

               Smanjiti neučinkovitost poreznog sustava, posebno revizijom oporezivanja poduzeća i lokalnog poreza na gospodarsku djelatnost, modernizirati poreznu upravu i revidirati regulatorni okvir za poduzetnički kapital. Pojačati mjere za poticanje tržišnog natjecanja u uslužnom sektoru, pogotovo u području poslovnih usluga i reguliranih profesija.

               3.

               Povećati poticaje za kasnije umirovljenje i smanjiti nepoticajne mjere za rad za primatelje drugog dohotka. Smanjiti visoki porezni klin na rad za osobe s niskim dohotkom i olakšati prelazak s malih poslova na standardni oblik zaposlenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  SL C 96, 11.3.2016., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 12. srpnja 2016. o Nacionalnom programu reformi Finske za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Finske za 2016.

text:
               18.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 299/79

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2016.
   o Nacionalnom programu reformi Finske za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Finske za 2016.
   (2016/C 299/19)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 26. studenoga 2015. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2016. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 17. i 18. ožujka 2016. Komisija je 26. studenoga 2015. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem je Finska utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu je preporuku Europsko vijeće potvrdilo 18. i 19. veljače 2016., a Vijeće donijelo 8. ožujka 2016. (3) Kao zemlja čija je valuta euro te s obzirom na visoku međusobnu povezanost gospodarstava u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Finska bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu te Preporuke.

               (2)

               Izvješće za Finsku za 2016. objavljeno je 26. veljače 2016. U njemu je ocijenjen napredak Finske u provedbi preporuka za Finsku koje je Vijeće donijelo 14. srpnja 2015. te njezin napredak u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je obuhvaćalo i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. Komisija je 8. ožujka 2016. predstavila rezultate detaljnog preispitivanja. U svojoj analizi Komisija zaključuje da u Finskoj postoje makroekonomske neravnoteže. Osobito je važno rješavanje gubitka troškovne konkurentnosti koji se nakupio tijekom nekoliko godina i to uglavnom zbog toga što je rast plaća dulje vremena premašivao produktivnost, što je dovelo do znatnog pogoršanja tekućeg računa od 2008. do 2012. Iz analize je također vidljivo da postoje znatni srednjoročni i dugoročni rizici za održivost već opterećenih javnih financija.

               (3)

               Finska je 14. travnja 2016. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2016. te Program stabilnosti za 2016. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (4)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               U Programu stabilnosti za 2016. upućuje se na znatan učinak iznimnog priljeva izbjeglica na proračun i pružaju odgovarajući dokazi o opsegu i prirodi tih dodatnih proračunskih troškova. Prema Komisiji prihvatljivi dodatni rashodi iznosili su 0,05 % BDP-a u 2015., a trenutačne procjene za 2016. iznose 0,2 % BDP-a. Odredbama iz članka 5. stavka 1. i članka 6. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 dozvoljava se uzimanje u obzir tih dodatnih rashoda jer je priljev izbjeglica izvanredan događaj, a njegov je utjecaj na javne financije Finske znatan te održivost ne bi bila ugrožena ako se dopusti privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju. Stoga, kako bi se u obzir uzeli ti troškovi, smanjena je potrebna prilagodba prema srednjoročnom proračunskom cilju za 2015. U pogledu 2016., konačna će se ocjena, uključujući prihvatljive iznose, izraditi u proljeće 2017. na temelju zabilježenih podataka koje dostave finska nadležna tijela.

               (6)

               Finsku je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Komisija je 18. svibnja 2016. u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a izdala izvješće jer je u 2015. finski dug opće države premašio referentnu vrijednost od 60 % BDP-a. U analizi je zaključeno da bi se trebalo smatrati da je kriterij duga ispunjen. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2016. planira poboljšanje ukupnog salda s – 2,5 % BDP-a u 2016. na – 1,3 % BDP-a u 2020. Vlada planira ostvariti svoj srednjoročni proračunski cilj – strukturni deficit od 0,5 % BDP-a – do 2019. Prema Programu stabilnosti očekuje se da će udio državnog duga u BDP-u dosegnuti vrhunac od 67,4 % BDP-a u 2019. te će se nakon toga smanjiti na 67,2 % BDP-a u 2020. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije uvjerljiv je. Mjere potrebne za ostvarivanje srednjoročnog proračunskog cilja do 2019. nisu dovoljno precizirane. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2016. postoji rizik određenog odstupanja od preporučene prilagodbe u 2016. Zaključak za 2016. ostao bi isti u slučaju da proračunski učinak iznimnog priljeva izbjeglica nije bio uključen u ocjenu. Ne bude li promjena u politikama, postoji rizik da u 2017. dođe do znatnog odstupanja od preporučene prilagodbe. Predviđa se da će se udio duga u BDP-u i dalje povećavati te dosegnuti 66,9 % u 2017. Na temelju ocjene Programa stabilnosti i uzimajući u obzir proljetnu prognozu Komisije za 2016., Vijeće smatra da postoji rizik da Finska neće ispuniti odredbe Pakta o stabilnosti i rastu. Stoga će za osiguravanje njihova ispunjavanja u 2016. i 2017. biti potrebne dodatne mjere.

               (7)

               Zbog starenja stanovništva i sve manjeg broja aktivnog stanovništva povećat će se rashodi za mirovine, zdravstvo i dugotrajnu skrb sa 23,1 % u 2013. na 26,9 % BDP-a do 2030. U siječnju 2016. Finska je pokrenula mirovinsku reformu kojom će se od 2027. zakonska dob za umirovljenje povezati s promjenama u očekivanom životnom vijeku. Socijalne i zdravstvene usluge koje pružaju općine iznose 10 % BDP-a. Ako ne dođe do reforme sustava, predviđa se nominalni godišnji rast tih rashoda od 2,4 % i rast njihovog udjela u BDP-u. Dogovoren je okvirni nacrt dalekosežne upravne reforme i restrukturiranja zdravstvenih i socijalnih usluga. Glavni ciljevi reforme uključuju smanjenje dugoročnog nedostatka održivosti za 3 milijarde EUR boljom kontrolom troškova. To će se postići integracijom usluga, većim organizatorima usluga i digitalizacijom. Potrebno je razraditi sve detalje i uspostaviti promijenjene planove upravljanja prije provedbe reforme koja se planira za 2019. Vlada je najavila da će mjere za provedbu reforme biti predstavljene 2016. Provedba reforme bit će izazov zbog njezine veličine i kratkog roka. Stoga je važno pravodobno donošenje zakonodavnih prijedloga.

               (8)

               Kako bi Finska ponovno postala konkurentna, potrebno je na nekoliko načina poboljšati funkcioniranje tržišta rada. Sveukupno je rast plaća bio umjeren nakon što je krajem 2013. na središnjoj razini došlo do dogovora o plaćama. Prema dogovoru godišnje se povećanje dogovorenih plaća smanjilo s 1,3 % u zadnjem tromjesečju 2013. na 0,5 % četvrtom tromjesečju 2015. U lipnju 2015. socijalni partneri odlučili su produžiti dogovor na 2016. Međutim i dalje nije došlo do rasta produktivnosti, tako da se predviđa rast nominalnih jediničnih troškova rada, premda će taj rast biti sporiji. Provedeni su pregovori radi ponovne uspostave troškovne konkurentnosti. Socijalni partneri sklopili su 29. veljače 2016. Pakt o konkurentnosti. Prije njegove provedbe taj se sporazum mora preinačiti u sektorske sporazume. Pakt o konkurentnosti bit će dopunjen mjerama o kojima su se dogovorili socijalni partneri kako bi se osigurala veća fleksibilnost tržišta rada i novi model rasta plaća povezivanjem plaća iz drugih sektora s onima koji imaju vanjsku konkurenciju. Važno je da se mjere na tržištu rada provedu na način kojim se u potpunosti poštuje uloga socijalnih partnera.

               (9)

               Zbog smanjenja broja radno sposobnog stanovništva važno je povećati stopu sudjelovanja na tržištu rada. To iziskuje trajne napore za integraciju starijih radnika, mladih, dugotrajno nezaposlenih osoba i niskokvalificiranih radnika na tržište rada. Stopa zaposlenosti smanjila se za više od dva postotna boda s vrhunca od 70,6 % u razdoblju prije krize, odnosno u 2008., na 68,5 % u 2015., a nezaposlenost se povećala sa 6,4 % na 9,4 %. Stopa zaposlenosti starijih osoba postupno se povećava, ali određene mogućnosti ranog izlaska s tržišta rada koje su i dalje u obliku dugotrajnih naknada za nezaposlenost starijih radnika do njihova umirovljenja („tunel nezaposlenosti”) mogle bi, ako se ne smanje, ograničiti pozitivan utjecaj mirovinske reforme u 2016. Učinci tih promjena na parametre tunela nezaposlenosti u prethodnoj mirovinskoj reformi ocijenit će se 2019. Dugotrajna nezaposlenost znatno se povećala od 2008. do 2014. s 1,2 % na 1,9 % ukupne radne snage unatoč tome što su brojni dugotrajno nezaposleni naposljetku izašli s tržišta rada. Nezaposlenost mladih u 2015. povećala se na 22,4 %. Niskokvalificirani radnici najviše su pogođeni slabom učinkovitosti tržišta rada. Rezanje proračuna za aktivne politike tržišta rada kada postoji sve veća potražnja za takvim mjerama moglo bi ugroziti mogućnosti prethodno navedenih skupina da se vrate na posao. U smislu aktivacije, složen sustav naknada koji sadržava različite vrste naknada može dovesti do velike neaktivnosti i zamki niskih plaća. Rješavanje tih zamki i uvođenje pozitivnih poticaja za prihvaćanje posla, kao što je povećavanje mogućnosti kombiniranja posla i naknada, osobito je važno s obzirom na rezove u proračunu za aktivne politike tržišta rada. Dolazak relativno velikog broja migranata i izbjeglica u Finsku 2015. mogao bi se iskoristiti za borbu protiv učinaka starenja stanovništva, no samo ako su oni uspješno integrirani na tržište rada i u obrazovni sustav. Na tržištu rada postoje problemi s neusklađenosti koji djelomično proizlaze iz strukturnih promjena u gospodarstvu jer se nova radna mjesta otvaraju u drugim zemljopisnim područjima i industrijama u odnosu na ona u kojima su ukinuta radna mjesta. Potrebne su mjere za povećanje broja pristupačnih stambenih prostora na području Helsinkija i učinkovite politike s pomoću kojih bi se obnavljale vještine i pronašlo zaposlenje.

               (10)

               Poslovno okruženje u Finskoj je dobro odnosno bolje u odnosu na druga razvijena gospodarstva. Međutim nedostatak tržišnog natjecanja, posebno u području usluga koje su prvenstveno usmjerene na domaće tržište, kao što su usluge maloprodaje i prijevoza, utječe na cjelokupnu konkurentnost finskog gospodarstva. Poduzeća smatraju da su prekomjerni regulatorni zahtjevi prepreka za ulazak na određena tržišta i rast na njima. Ti se prekomjerni zahtjevi moraju riješiti radi promicanja poduzetništva i ulaganja. Reformom propisa o planiranju utvrdit će se fleksibilnija pravila o veličini i lokaciji trgovina u sektoru maloprodaje. Sektoru razmjenjivih dobara koji se i dalje restrukturira pogodovao bi razvoj novih tržišta, proizvoda i usluga, osobito onih visoke dodane vrijednosti. Politikama kojima se podupiru širenja poduzeća, internacionalizacija i inovacije mogle bi se olakšati strukturne promjene. Zakonodavne izmjene donesene su u jesen 2015., no provedba većine njih očekuje se u razdoblju od 2016. do 2018. Vlada je najavila daljnje strukturne reforme za povećanje tržišnog natjecanja.

               (11)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Finske, koju je objavila u izvješću za Finsku za 2016. Ocijenila je i Program stabilnosti i Nacionalni program reformi te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Finskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Finskoj, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica EU-a, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnog gospodarskog upravljanja EU-om pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine EU-a. Preporuke u okviru europskog semestra navedene su u preporukama od 1. do 3. u nastavku.

               (12)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je preispitalo Program stabilnosti, a njegovo je mišljenje (5) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

               (13)

               Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi i Program stabilnosti. Njegove preporuke u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 2. i 3. u nastavku,

         PREPORUČUJE Finskoj da u 2016. i 2017. poduzme mjere kojima je cilj:

               1.

               Ostvariti godišnju fiskalnu prilagodbu od najmanje 0,5 % BDP-a prema srednjoročnom proračunskom cilju u 2016. i 0,6 % u 2017. Iskoristiti sve neočekivane prihode kako bi se ubrzalo smanjivanje udjela duga opće države. Osigurati pravovremeno donošenje i provedbu upravne reforme u cilju bolje isplativosti socijalnih i zdravstvenih usluga.

               2.

               Poštujući ulogu socijalnih partnera osigurati da se sustavom određivanja plaća pojačaju pregovori o plaćama na lokalnoj razini i uklone nefleksibilnosti, što bi pridonijelo konkurentnosti i pristupu koji je više okrenut izvoznoj industriji. Povećati poticaje za prihvaćanje posla i osigurati odgovarajuće aktivne mjere na tržištu rada, uključujući za osobe migrantskog podrijetla. Poduzeti mjere za smanjivanje regionalnih neusklađenosti i neusklađenosti vještina.

               3.

               Nastaviti ulagati napore za povećanje tržišnog natjecanja u području usluga, uključujući maloprodaju. Promicati poduzetništvo i ulaganja kako bi se potaknuo rast proizvodnje visoke dodane vrijednosti, uključujući smanjivanjem administrativnog i regulatornog opterećenja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  SL C 96, 11.3.2016., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Komisije (EU) 2017/432 оd 7. ožujka 2017. o učinkovitijoj provedbi vraćanja u okviru Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća

text:
               11.3.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 66/15

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2017/432
   оd 7. ožujka 2017.
   o učinkovitijoj provedbi vraćanja u okviru Direktive 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Direktivom 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) utvrđuju se zajednički standardi i postupci koje države članice moraju primjenjivati kad vraćaju državljane trećih zemalja s nezakonitim boravkom.

               (2)

               Mehanizmom za evaluaciju schengenske pravne stečevine (2) i informacijama prikupljenima u okviru Europske migracijske mreže (3) omogućena je sveobuhvatna evaluacija provedbe Unijine politike vraćanja u državama članicama.

               (3)

               Na temelju evaluacija može se zaključiti da je prostor za vlastitu prosudbu ostavljen državama članicama u Direktivi 2008/115/EZ prouzročio nedosljedno prenošenje u nacionalna zakonodavstva, što je negativno utjecalo na djelotvornost Unijine politike vraćanja.

               (4)

               Od stupanja na snagu Direktive 2008/115/EZ te s obzirom na povećani migracijski pritisak na države članice problemi koji se moraju riješiti Unijinom politikom vraćanja postali su teži te se taj aspekt sveobuhvatne europske migracijske politike našao u prvom planu. U svojim zaključcima od 20. i 21. listopada 2016. (4) Europsko vijeće pozvalo je države članice da poboljšaju nacionalne upravne postupke za vraćanje.

               (5)

               U izjavi iz Malte čelnika država ili vlada (5) od 3. veljače 2017. istaknuta je nužnost preispitivanja EU-ove politike vraćanja na temelju objektivne analize načina primjene pravnih, operativnih, financijskih i praktičnih sredstava raspoloživih na nacionalnoj razini i na razini Unije. Pozdravljena je namjera Komisije da ubrzo predstavi ažurirani akcijski plan EU-a o vraćanju i da pruži smjernice kako bi EU i države članice učinkovitije provodili vraćanje i ponovni prihvat na temelju postojeće pravne stečevine.

               (6)

               S obzirom na trenutačno povećanje broja državljana trećih zemalja koji nezakonito ulaze u države članice i borave u njima te kako bi se osigurali primjereni kapaciteti za zaštitu onih koji trebaju pomoć, potrebno je iskoristiti svu fleksibilnost omogućenu Direktivom 2008/115/EZ. Učinkovitijom provedbom te Direktive smanjile bi se mogućnosti zloporabe postupaka i smanjila neučinkovitost, a istodobno bi se osigurala zaštita temeljnih prava zaštićenih Poveljom Europske unije o temeljnim pravima.

               (7)

               U ovoj se Preporuci navode smjernice o tome kako bi se odredbe Direktive 2008/115/EZ trebale primjenjivati za povećanje učinkovitosti postupaka vraćanja te se poziva države članice da poduzmu nužne mjere za uklanjanje pravnih i praktičnih prepreka vraćanju.

               (8)

               Za učinkovitu Unijinu politiku vraćanja potrebne su učinkovite i razmjerne mjere za uhićenje i identifikaciju državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom, brzu obradu njihovih slučajeva i dostatan kapacitet za osiguravanje njihove prisutnosti radi provedbe vraćanja.

               (9)

               Za organizaciju vraćanja potrebna je pojednostavnjena i dobro integrirana organizacija multidisciplinarnih kompetencija na nacionalnoj razini. Osim toga, za nju su potrebni postupci i instrumenti koji omogućuju trenutačno slanje informacija nadležnim tijelima te suradnja svih aktera uključenih u različite postupke.

               (10)

               Potrebno je multidisciplinarno osposobljeno i kompetentno osoblje u kojem su zastupljene sve relevantne kompetencije kako bi se osiguralo da nacionalna tijela mogu odgovoriti na sve potrebe, posebice kad su države članice znatno opterećene provedbom obveze vraćanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom. Pri organizaciji tog integriranog i koordiniranog pristupa države članice trebale bi se u potpunosti služiti raspoloživim financijskim instrumentima, programima i projektima Unije u području vraćanja, posebice Fondom za azil, migracije i integraciju. U tom kontekstu države članice trebale bi uzeti u obzir i migracijski pritisak s kojim se nose nadležna tijela.

               (11)

               U skladu s člankom 6. stavkom 1. Direktive 2008/115/EZ države članice trebale bi sustavno izdavati odluke o vraćanju državljanima trećih zemalja koji nezakonito borave na njihovu državnom području. Zakonodavstvom i praksom u državama članica ta se obveza ne ispunjava u potpunosti u svim okolnostima, što narušava učinkovitost Unijina sustava vraćanja. Primjerice, neke države članice ne izdaju odluke o vraćanju nakon negativne odluke o zahtjevu za azil ili boravišnu dozvolu ili ih ne izdaju državljanima trećih zemalja koji nemaju valjanu osobnu ili putnu ispravu.

               (12)

               Ovisno o institucijskom ustroju države članice, posebice kad su u postupak uključena različita tijela, nakon odluke o vraćanju ne slijedi nužno ili odmah zahtjev tijelima trećih zemalja da provjere identitet državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom i dostave valjanu putnu ispravu.

               (13)

               U skladu s člankom 13. Zakonika o schengenskim granicama (6) osoba koja je nezakonito prešla granicu ili koja nema pravo boravka na državnom području predmetne države članice mora se uhititi i podvrgnuti procedurama u skladu s Direktivom 2008/115/EZ.

               (14)

               Direktivom 2008/115/EZ propisano je da se pri njezinoj provedbi mora uzeti u obzir zdravstveno stanje tih državljana trećih zemalja te da im se do trenutka vraćanja moraju osigurati hitna zdravstvena zaštita i osnovno liječenje. Međutim, ključno je osigurati provedbu udaljavanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom i poduzimanje mjera za sprečavanje ponašanja čiji je cilj otežavanje ili sprečavanje vraćanja, kao što su lažni novi navodi o zdravstvenim tegobama. Nadalje, potrebno je i uspostaviti mjere za učinkovito rješavanje zahtjeva za azil podnesenih isključivo radi odgode ili onemogućivanja provedbe odluke o vraćanju.

               (15)

               Iako Direktiva 2008/115/EZ obvezuje državljane trećih zemalja s nezakonitim boravkom da napuste Uniju, njome se zahtijeva da odluke o vraćanju provode samo države članice koje su ih izdale. Postupak vraćanja može se pokrenuti u svakoj državi članici koja uhiti istog državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom. Uzajamnim priznavanjem odluka o vraćanju, kako je propisano Direktivom Vijeća 2001/40/EZ (7) i Odlukom Vijeća 2004/191/EZ (8), ubrzao bi se postupak vraćanja i suzbila nezakonita sekundarna kretanja unutar Unije.

               (16)

               Zadržavanje može biti ključni element za poboljšanje učinkovitosti Unijina sustava vraćanja te bi ga trebalo upotrebljavati samo ako nije moguće djelotvorno primijeniti manje prisilne mjere u skladu s člankom 15. stavkom 1. Direktive 2008/115/EZ. Zadržavanjem se može omogućiti uspješna priprema i organizacija operacija vraćanja, posebice kad je potrebno osigurati da državljani trećih zemalja s nezakonitim boravkom ne pobjegnu.

               (17)

               Najdulja razdoblja zadržavanja koja trenutačno primjenjuje nekoliko država članica znatno su kraća od razdoblja dopuštenog Direktivom 2008/115/EZ, koje je potrebno za uspješan dovršetak postupka vraćanja. Takva kratka razdoblja zadržavanja onemogućuju djelotvorna udaljavanja.

               (18)

               Rokovi za podnošenje žalbi protiv odluka o vraćanju znatno se razlikuju među državama članicama, u rasponu od nekoliko dana pa do mjesec dana ili dulje. U skladu s temeljnim pravima rok bi trebao biti dovoljno dug da se osigura pristup učinkovitom pravnom lijeku, istodobno uzimajući u obzir da dugi rokovi nepovoljno utječu na postupak vraćanja.

               (19)

               Državljanima trećih zemalja trebalo bi osigurati pravo na saslušanje pred nadležnim tijelima prije poduzimanja bilo koje pojedinačne mjere koja utječe na njih.

               (20)

               Prema Direktivi 2008/115/EZ trebao bi se dopustiti automatski suspenzivni učinak žalbi protiv odluke o vraćanju kad postoji rizik da će predmetni državljanin treće zemlje biti izložen ozbiljnoj opasnosti u slučaju vraćanja, što bi prema tumačenju Suda Europske unije (9) bilo protivno članku 19. stavku 2. i članku 47. Povelje Europske unije o temeljnim pravima.

               (21)

               Mnoge države članice ponavljaju procjene rizika prisilnog udaljenja ili vraćanja (refoulement) tijekom različitih faza postupaka azila i vraćanja, što može prouzročiti nepotrebne odgode vraćanja državljana treće zemlje s nezakonitim boravkom.

               (22)

               Vraćanje maloljetnika bez pratnje u treću zemlju podrijetla i ponovno spajanje s njegovom obitelji moglo bi biti u najboljem interesu djeteta. Zbog zabrane izdavanja odluka o vraćanju maloljetnicima bez pratnje, koja je na snazi u nacionalnim zakonodavstvima nekoliko država članica, ne ispunjavaju se u potpunosti obveze država članica da uzmu u obzir najbolji interes djeteta i okolnosti svakog pojedinačnog slučaja. Takve zabrane imaju nepredviđene posljedice na nezakonito useljavanje jer potiču maloljetnike bez pratnje na opasna putovanja u Uniju.

               (23)

               Odluke o pravnom statusu i vraćanju maloljetnika bez pratnje trebale bi uvijek biti utemeljene na pojedinačnim, multidisciplinarnim i pouzdanim procjenama njihovih najboljih interesa, uključujući nalaženje njihovih obitelji i procjenu stanja u obiteljskom domu. Takva bi procjena trebala biti primjereno dokumentirana.

               (24)

               U skladu s člankom 17. Direktive 2008/115/EZ, kojim se definiraju uvjeti pod kojima se države mogu služiti zadržavanjem maloljetnika bez pratnje i obitelji s maloljetnicima samo kao posljednjom mjerom i na najkraći primjereni rok, države članice trebale bi osigurati dostupnost alternativa zadržavanju djece. Međutim, ako takve alternative ne postoje, apsolutnom zabranom zadržavanja u tim slučajevima ne ispunjava se u potpunosti obveza poduzimanja svih potrebnih mjera za osiguravanje vraćanja, što uzrokuje poništenje operacija vraćanja zbog bijega.

               (25)

               Do donošenja predložene uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uporabi Schengenskog informacijskog sustava (SIS) za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (10) države članice trebale bi potpuno iskoristiti mogućnost unošenja upozorenja o zabrani ulaska u skladu s člankom 24. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1987/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (11).

               (26)

               Ova bi Preporuka trebala biti upućena svim državama članicama koje obvezuje Direktiva 2008/115/EZ.

               (27)

               Države članice trebale bi uputiti svoja nacionalna tijela nadležna za izvršavanje zadataka povezanih s vraćanjem da primjenjuju ovu Preporuku pri vršenju svojih dužnosti.

               (28)

               Ovom Preporukom poštuju se temeljna prava i načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima. Ovom se Preporukom posebice osigurava puno poštovanje ljudskog dostojanstva i primjena članaka 1., 4., 14., 18., 19., 24. i 47. Povelje te se ona mora primjenjivati u skladu s time,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

      POJAČANI I BOLJI KAPACITETI ZA VRAĆANJE

               (1)

               Kako bi otklonile proceduralne, tehničke i operativne prepreke učinkovitijoj provedbi vraćanja države članice trebale bi do 1. lipnja 2017. pojačati svoj kapacitet za provedbu vraćanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom osiguravanjem integriranog i koordiniranog pristupa.

               (2)

               Ciljevi takvog integriranog i koordiniranog pristupa u području vraćanja trebali bi biti:

                           (a)

                           osigurati brze postupke vraćanja i znatno povisiti stopu vraćanja;

                           (b)

                           prema potrebi mobilizirati tijela kaznenog progona i tijela nadležna za imigraciju te koordinirati mjere s pravosudnim tijelima, tijelima za zadržavanje, sustavima skrbništva te zdravstvenim i socijalnim službama kako bi se osiguralo brzo i primjereno multidisciplinarno djelovanje svih tijela uključenih u postupke vraćanja;

                           (c)

                           u svrhu brzog djelovanja osigurati dovoljno osposobljenog i kompetentnog osoblja iz svih tijela s nadležnostima u području postupaka vraćanja, koje je, ako je potrebno, na raspolaganju u svako doba, posebice u slučaju povećanog opterećenja u ispunjavanju obveze vraćanja državljana treće zemlje s nezakonitim boravkom;

                           (d)

                           ovisno o situaciji u pojedinoj državi članici, na vanjsku granicu Unije rasporediti dodatno osoblje s ovlastima i kapacitetom da odmah poduzme mjere za utvrđivanje i provjeru identiteta i pravnog statusa državljana trećih zemalja i da onima koji nemaju pravo na ulazak u Uniju ili boravak u njoj odmah zabrane ulazak ili izdaju odluke o vraćanju.

               (3)

               Integriranim i koordiniranim pristupom u području vraćanja trebale bi se posebice ispuniti sljedeće zadaće:

                           (a)

                           provedba brzih zdravstvenih pregleda kako bi se izbjegle moguće zlouporabe navedene u točki 9.(b);

                           (b)

                           povezivanje s drugim državama članicama i Europskom agencijom za graničnu i obalnu stražu i razmjena relevantnih operativnih informacija s njima radi ispunjavanja njihovih ciljeva i zadaća;

                           (c)

                           maksimalna uporaba relevantnih informacijskih sustava, kao što su Eurodac, Schengenski informacijski sustav (SIS) i Vizni informacijski sustav (VIS), kako bi se pravodobno pribavile informacije o identitetu i pravnom statusu predmetnih državljana trećih zemalja.

               (4)

               Države članice trebale bi se pobrinuti da se jedinicama ili tijelima čija je zadaća osigurati integrirani i koordinirani pristup dodijele svi potrebni ljudski, financijski i materijalni resursi.

      SUSTAVNO IZDAVANJE ODLUKA O VRAĆANJU

               (5)

               Kako bi se osiguralo da se odluke o vraćanju sustavno izdaju državljanima trećih zemalja koji nemaju ili su izgubili pravo na boravak u Europskoj uniji, države članice trebale bi:

                           (a)

                           uspostaviti mjere za učinkovito nalaženje i uhićenje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom;

                           (b)

                           izdavati odluke o vraćanju neovisno o tome ima li državljanin treće zemlje s nezakonitim boravkom osobnu ili putnu ispravu;

                           (c)

                           što bolje iskoristiti mogućnost iz članka 6. stavka 6. Direktive 2008/115/EZ da se u jedinstvenom aktu ili istodobno donesu odluka o prestanku zakonitog boravka i odluka o vraćanju, uz poštovanje odgovarajućih sigurnosnih mjera i odredaba u svakoj pojedinačnoj odluci.

               (6)

               Države članice trebale bi osigurati da odlukama o vraćanju ne istječe valjanost, tako da se mogu provesti u svakom trenutku, bez potrebe za ponovnim pokretanjem postupaka vraćanja nakon određenog razdoblja. To ne bi trebalo dovoditi u pitanje obvezu da se u obzir uzme svaka promjena pojedinačne situacije predmetnih državljana trećih zemalja, uključujući i rizik od prisilnog udaljenja ili vraćanja (refoulement).

               (7)

               Države članice trebale bi u odluke o vraćanju sustavno uključivati informacije da državljani trećih zemalja moraju napustiti državno područje države članice kako bi otišli u treću zemlju, radi suzbijanja i sprečavanja sekundarnih kretanja.

               (8)

               Države članice trebale bi se koristiti odstupanjem iz članka 2. stavka 2. točke (a) Direktive 2008/115/EZ ako to omogućuje učinkovitije postupke, posebice kad su izložene znatnom migracijskom pritisku.

      UČINKOVITO IZVRŠAVANJE ODLUKA O VRAĆANJU

               (9)

               Za potrebe osiguravanja brzog vraćanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom države članice trebale bi:

                           (a)

                           u skladu s Direktivom 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12) organizirati postupke za brzo razmatranje zahtjeva za međunarodnu zaštitu u ubrzanom postupku ili, ako se smatra prikladnim, postupku na granici, uključujući slučajeve u kojima je zahtjev za azil podnesen samo radi odgode ili onemogućavanja provedbe odluke o vraćanju.

                           (b)

                           poduzeti korake za sprečavanje mogućih zlouporaba povezanih s lažnim novim navodima o zdravstvenim tegobama radi sprečavanja udaljavanja, primjerice osiguravanjem zdravstvenog osoblja koje je imenovalo odgovarajuće nacionalno tijelo i koje može dati objektivno i neovisno mišljenje;

                           (c)

                           osigurati da nakon odluke o vraćanju odmah slijedi zahtjev trećoj zemlji s obvezom ponovnog prihvata da dostavi valjanu putnu ispravu ili prihvati upotrebu europske putne isprave za vraćanje izdane u skladu s Uredbom (EU) 2016/1953 Europskog parlamenta i Vijeća (13);

                           (d)

                           iskoristiti instrument uzajamnog priznavanja odluka o vraćanju predviđen u Direktivi 2001/40/EZ i Odluci 2004/191/EZ.

               (10)

               Za djelotvorno osiguravanje udaljavanja državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom države članice trebale bi:

                           (a)

                           koristiti se zadržavanjem kad je potrebno i primjereno u slučajevima propisanima člankom 15. stavkom 1. Direktive 2008/115/EZ, posebice kad postoji opasnost od bijega kako je navedena u točkama 15. i 16. ove Preporuke;

                           (b)

                           u nacionalnom zakonodavstvu propisati najdulje početno razdoblje zadržavanja od šest mjeseci, koje pravosudna tijela mogu prilagoditi prema okolnostima slučaja, te mogućnost da se zadržavanje dodatno produlji do 18 mjeseci u slučajevima predviđenima člankom 15. stavkom 6. Direktive 2008/115/EZ;

                           (c)

                           uskladiti kapacitete za zadržavanje sa stvarnim potrebama, uključujući, prema potrebi, upotrebu odstupanja za hitne slučajeve predviđenog člankom 18. Direktive 2008/115/EZ.

               (11)

               Države članice trebale bi razmotriti upotrebu sankcija u skladu s nacionalnim pravom protiv državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom koji namjerno ometaju postupke vraćanja. Te bi sankcije trebale biti djelotvorne, razmjerne i odvraćajuće i ne bi trebale ugrožavati ispunjavanje cilja Direktive 2008/115/EZ.

      POSTUPOVNE SIGURNOSNE MJERE I PRAVNI LIJEKOVI

               (12)

               Države članice trebale bi:

                           (a)

                           spojiti u jedan postupovni korak, u mjeri u kojoj je to moguće, administrativna saslušanja koja nadležna tijela provode u različite svrhe, primjerice za odobravanje boravišne dozvole ili za vraćanje ili zadržavanje. Trebalo bi istražiti i nove načine održavanja takvih saslušanja državljana trećih zemalja, primjerice videokonferencije;

                           (b)

                           propisati što kraći rok, predviđen nacionalnim pravom za usporedive situacije, za podnošenje žalbi protiv odluka o vraćanju, kako bi se izbjegla zlouporaba prava i postupaka, posebice žalbe podnesene netom prije zakazanog datuma udaljavanja;

                           (c)

                           osigurati da se automatski suspenzivni učinak žalbi protiv odluka o vraćanju odobrava samo kad je to potrebno radi poštovanja članka 19. stavka 2. i članka 47. Povelje;

                           (d)

                           izbjegavati ponavljanje procjena rizika od kršenja načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja (non-refoulement) ako je poštovanje tog načela već procijenjeno u drugim postupcima te ako je procjena konačna, a nije bilo promjena u situaciji predmetnih državljana treće zemlje.

      OBITELJ I DJECA

               (13)

               Kako bi se osiguralo poštovanje prava djeteta i u potpunosti uzeli u obzir najbolji interesi djeteta i pravo na obiteljski život u skladu s člankom 5. Direktive 2008/115/EZ, države članice trebale bi:

                           (a)

                           uspostaviti jasna pravila o pravnom statusu maloljetnika bez pratnje koja omogućuju izdavanje odluka o vraćanju i provedbu vraćanja ili odobravanje prava na boravak;

                           (b)

                           osigurati da se odluke o pravnom statusu maloljetnika bez pratnje uvijek temelje na pojedinačnoj procjeni njihovih najboljih interesa; pri toj bi se procjeni sustavno trebalo uzimati u obzir je li vraćanje maloljetnika bez pratnje u zemlju podrijetla i spajanje s njegovom obitelji u njegovu najboljem interesu;

                           (c)

                           uspostaviti usmjerene politike reintegracije maloljetnika bez pratnje;

                           (d)

                           osigurati da procjenu najboljeg interesa djeteta sustavno provode nadležna tijela na temelju multidisciplinarnog pristupa, da maloljetnik bez pratnje bude saslušan i da je u to na primjeren način uključen skrbnik;

               (14)

               U pogledu temeljnih prava i uvjeta propisanih Direktivom 2008/115/EZ države članice u svojim nacionalnim zakonodavstvima ne bi trebale isključivati mogućnost zadržavanja maloljetnika kad je to nužno potrebno da bi se osigurala provedba konačne odluke o vraćanju ako države članice nisu mogle osigurati manje prisilne mjere kojima se može učinkovito provesti zadržavanje radi osiguravanja vraćanja.

      OPASNOST OD BIJEGA

               (15)

               Svaka od sljedećih objektivnih okolnosti trebala bi biti oboriva pretpostavka postojanja opasnosti od bijega:

                           (a)

                           odbijanje suradnje u postupku identifikacije, upotreba lažnih ili krivotvorenih osobnih isprava, uništavanje ili drukčije odbacivanje postojećih isprava, odbijanje davanja otisaka prstiju;

                           (b)

                           opiranje vraćanju, nasilno ili prijevarom;

                           (c)

                           nepoštovanje mjere namijenjene sprečavanju bijega izdane u skladu s člankom 7. stavkom 3. Direktive 2008/115/EZ, primjerice nepoštovanje obveze javljanja nadležnim tijelima ili boravka u određenom mjestu;

                           (d)

                           nepoštovanje važeće zabrane ulaska;

                           (e)

                           nezakonita sekundarna kretanja u drugu državu članicu.

               (16)

               Države članice trebale bi propisati da se sljedeći kriteriji uvijek uzimaju u obzir kao pokazatelji da postoji opasnost od bijega državljanina treće zemlje:

                           (a)

                           njegova jasna izjava da ne namjerava poštovati odluku o vraćanju;

                           (b)

                           nepoštovanje roka za dobrovoljni odlazak;

                           (c)

                           dosuđena kazna za teško kazneno djelo u državama članicama.

      DOBROVOLJNI ODLAZAK

               (17)

               Države članice trebale bi odobriti dobrovoljni odlazak isključivo na zahtjev predmetnog državljanina treće zemlje, istodobno osiguravajući da je državljanin treće zemlje dobro obaviješten o mogućnosti podnošenja takvog zahtjeva.

               (18)

               Države članice trebale bi u odlukama o vraćanju predvidjeti što kraći rok za dobrovoljni odlazak, dovoljan za organizaciju i provedbu vraćanja, uzimajući u obzir okolnosti svakog pojedinačnog slučaja.

               (19)

               Pri određivanju duljine roka za dobrovoljni odlazak države članice trebale bi razmotriti okolnosti pojedinačnog slučaja, posebice izgleda za vraćanje i spremnost državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom na suradnju s nadležnim tijelima u pogledu vraćanja.

               (20)

               Rok dulji od sedam dana trebalo bi odobriti isključivo ako državljanin treće zemlje s nezakonitim boravkom aktivno surađuje u pogledu vraćanja.

               (21)

               Rok za dobrovoljni odlazak ne bi trebalo odobriti u slučajevima predviđenima u članku 7. stavku 4. Direktive 2008/115/EZ, posebice ako postoji opasnost od bijega državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom kako je navedena u točkama 15. i 16. ove Preporuke i u slučajevima kad im je prethodno dosuđena kazna za teška kaznena djela u drugim državama članicama.

      PROGRAMI ZA POTPOMOGNUTI DOBROVOLJNI POVRATAK

               (22)

               Države članice trebale bi do 1. lipnja 2017. uspostaviti programe za potpomognuti dobrovoljni povratak usklađene sa zajedničkim standardima programa za potpomognuti dobrovoljni povratak i reintegraciju, koje je Komisija pripremila u suradnji s državama članicama i koje je odobrilo Vijeće (14).

               (23)

               Države članice trebale bi u suradnji s nacionalnim obrazovnim, socijalnim i zdravstvenim službama poduzeti mjere za poboljšavanje svojih postupaka informiranja državljana trećih zemalja o programima za dobrovoljni povratak i potpomognuti dobrovoljni povratak.

      ZABRANA ULASKA

               (24)

               Kako bi potpuno iskoristile mogućnosti zabrana ulaska, države članice trebale bi:

                           (a)

                           osigurati da njihove zabrane ulaska počnu važiti na datum kad je državljanin treće zemlje napustio EU, tako da trajanje njihova učinka ne bude nepotrebno skraćeno; to bi trebalo osigurati u slučajevima kad je datum odlaska poznat nacionalnim tijelima, posebice u slučajevima udaljavanja te odlaska u okviru programa potpomognutog dobrovoljnog povratka;

                           (b)

                           uspostaviti sredstva za provjeru je li državljanin treće zemlje koji nezakonito boravi u Europskoj uniji otišao u roku za dobrovoljni odlazak te osigurati djelotvorne dodatne mjere ako osoba nije otišla, uključujući izdavanje zabrane ulaska;

                           (c)

                           sustavno unositi upozorenje o zabrani ulaska u drugu generaciju Schengenskog informacijskog sustava, primjenjujući članak 24. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1987/2006; i

                           (d)

                           uspostaviti sustav za izdavanje odluka o vraćanju u slučajevima kad je nezakoniti boravak otkriven pri izlaznoj kontroli. Ako je opravdano, nakon pojedinačne procjene i primjene načela proporcionalnosti, trebalo bi izdati zabranu ulaska radi sprečavanja budućih rizika od nezakonitog boravka.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. ožujka 2017.

            Za Komisiju

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Direktiva 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 348, 24.12.2008., str. 98.).

      (2)  Uredba Vijeća (EU) br. 1053/2013 od 7. listopada 2013. o uspostavi mehanizma evaluacije i praćenja za provjeru primjene schengenske pravne stečevine i stavljanju izvan snage Odluke Izvršnog odbora od 16. rujna 1998. o uspostavi Stalnog odbora za ocjenu i provedbu Schengena (SL L 295, 6.11.2013., str. 27.).

      (3)  Odluka Vijeća 2008/381/EZ od 14. svibnja 2008. o uspostavi Europske migracijske mreže (SL L 131, 21.5.2008., str. 7.).

      (4)  Zaključci Europskog vijeća od 20. i 21. listopada 2016., EUCO 31/16

      (5)  Izjava za medije Europskog vijeća 43/17 od 3. veljače 2017.

      (6)  Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 77, 23.3.2016., str. 1.).

      (7)  Direktiva Vijeća 2001/40/EZ od 28. svibnja 2001. o uzajamnom priznavanju odluka o izgonu državljana trećih zemalja (SL L 149, 2.6.2001., str. 34.).

      (8)  Odluka Vijeća 2004/191/EZ od 23. veljače 2004. o utvrđivanju kriterija i praktičnih rješenja za nadoknadu zbog financijskih neravnoteža nastalih primjenom Direktive 2001/40/EZ o uzajamnom priznavanju odluka o protjerivanju državljana trećih zemalja (SL L 60, 27.2.2004., str. 55.).

      (9)  Presuda Suda Europske unije u predmetu C-562/13 od 18. prosinca 2014.

      (10)  COM(2016) 881 završna verzija.

      (11)  Uredba (EZ) br. 1987/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o uspostavi, djelovanju i korištenju druge generacije Schengenskog informacijskog sustava (SIS II) (SL L 381, 28.12.2006., str. 4.).

      (12)  Direktiva 2013/32/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o zajedničkim postupcima za priznavanje i oduzimanje međunarodne zaštite (SL L 180, 29.6.2013., str. 60.).

      (13)  Uredba (EU) 2016/1953 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2016. o uspostavi europske putne isprave za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom i stavljanju izvan snage Preporuke Vijeća od 30. studenoga 1994. (SL L 311, 17.11.2016., str. 13.).

      (14)  Zaključci Vijeća od 9. i 10. lipnja 2016.