               8.2.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 67/150

      P9_TA(2021)0278
      75. i 76. zasjedanje Opće skupštine Ujedinjenih naroda
      Preporuka Europskog parlamenta Vijeću od 9. lipnja 2021. o preporuci Europskog parlamenta Vijeću o 75. i 76. zasjedanju Opće skupštine Ujedinjenih naroda (2020/2128(INI))
      (2022/C 67/20)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir Povelju Ujedinjenih naroda,

                  —

                  uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji (UEU), a posebno njegove članke 21., 34. i 36.,

                  —

                  uzimajući u obzir Opću deklaraciju o ljudskim pravima, a posebno njezinu preambulu i članak 18. te konvencije UN-a o ljudskim pravima i njihove fakultativne protokole,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Preporuku Vijeću od 5. srpnja 2018. o 73. zasjedanju Opće skupštine Ujedinjenih naroda (1),

                  —

                  uzimajući u obzir Rezoluciju Opće skupštine Un-a od 3. svibnja 2011. o sudjelovanju Europske unije u radu Ujedinjenih naroda, kojom se EU-u jamči pravo interveniranja u Općoj skupštini UN-a, pravo podnošenja usmenih prijedloga i amandmana o kojima se glasuje na zahtjev država članica te pravo odgovora,

                  —

                  uzimajući u obzir Zaključke Vijeća od 17. lipnja 2019. o djelovanju EU-a s ciljem jačanja multilateralizma utemeljenog na pravilima,

                  —

                  uzimajući u obzir Zaključke Vijeća od 13. srpnja 2020. o prioritetima EU-a u Ujedinjenim narodima i na 75. zasjedanju Opće skupštine UN-a, rujan 2020. rujan 2021.,

                  —

                  uzimajući u obzir govor predsjednika Europskog vijeća Charlesa Michela na Općoj skupštini UN-a od 25. rujna 2020. o „Snažnijoj i autonomnijoj Europskoj uniji kao pokretaču za pravedniji svijet”,

                  —

                  uzimajući u obzir članak koji je 22. rujna 2020. objavio potpredsjednik Komisije/Visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku s naslovom „EU je uz UN”,

                  —

                  uzimajući u obzir Izjavu povodom obilježavanja 75. godišnjice Ujedinjenih naroda koju je Opća skupština UN-a usvojila 16. rujna 2020.,

                  —

                  uzimajući u obzir Globalnu strategiju Europske unije za vanjsku i sigurnosnu politiku iz lipnja 2016.,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju rezoluciju od 15. siječnja 2020. o godišnjem izvješću o provedbi zajedničke vanjske i sigurnosne politike (2),

                  —

                  uzimajući u obzir Program Ujedinjenih naroda za održivi razvoj do 2030. i ciljeve održivog razvoja,

                  —

                  uzimajući u obzir Četvrtu svjetsku konferenciju o ženama koja se održala u rujnu 1995. u Pekingu, Deklaraciju i Platformu za djelovanje za jačanje položaja žena koja je usvojena u Pekingu te kasnije zaključne dokumente koji su doneseni na posebnim sjednicama UN-a, Peking + 5, Peking + 10, Peking + 15 i Peking + 20, o novim radnjama i inicijativama za provedbu Pekinške deklaracije i Platforme za djelovanje koje su usvojene 9. lipnja 2000., 11. ožujka 2005., 2. ožujka 2010. i 9. ožujka 2015.,

                  —

                  uzimajući u obzir Globalni kompakt o sigurnim, uređenim i regularnim migracijama, koji je Opća skupština UN-a usvojila 19. prosinca 2018.,

                  —

                  uzimajući u obzir Rimski statut Međunarodnoga kaznenog suda od 17. srpnja 1998.,

                  —

                  uzimajući u obzir 20. godišnjicu Rezolucije UN-a 1325 (2000.), koju je 31. listopada 2000. usvojilo Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda, o važnoj ulozi žena u sprečavanju i rješavanju sukoba, mirovnim pregovorima, izgradnji mira, održavanju mira, humanitarnom odgovoru i obnovi nakon sukoba,

                  —

                  uzimajući u obzir Akcijski plan EU-a za žene, mir i sigurnost 2019.–2024. te naglašavajući važnost potpune provedbe Programa o ženama, miru i sigurnosti kao međusektorskog pitanja u vezi sa svim pitanjima mira i sigurnosti,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješća neovisnog stručnjaka UN-a o zaštiti od nasilja i diskriminacije na temelju seksualne orijentacije i rodnog identiteta,

                  —

                  uzimajući u obzir Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 2532 (2020.) o prekidu sukoba tijekom pandemije uzrokovane bolešću koronavirusa (COVID-19) i pružajući podršku glavnom tajniku UN-a Antoniju Guterresu u pogledu poziva na globalni prekid vatre,

                  —

                  uzimajući u obzir Globalnu protuterorističku strategiju Ujedinjenih naroda, koju je Opća skupština usvojila u rujnu 2006. i čije će se sedmo ažuriranje uskoro provesti,

                  —

                  uzimajući u obzir Ugovor o trgovini oružjem,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 12. rujna 2018. o autonomnim oružanim sustavima (3),

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 7. lipnja 2016. o operacijama potpore miru – suradnja EU-a s UN-om i Afričkom unijom (4) ,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 118. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za vanjske poslove (A9-0173/2021),

                  A.

                  budući da Ujedinjeni narodi ove godine slave 75. godišnjicu; budući da je UN vrlo važan forum za postizanje međunarodnog konsenzusa oko mira i sigurnosti, održivog razvoja, poštovanja ljudskih prava i međunarodnog prava; budući da je također ključni pružatelj potpore nestabilnim državama i ranjivim zajednicama u izgradnji države i rješavanju sukoba; budući da rastuće političke napetosti remete program UN-a; budući da se u nastojanjima nekih zemalja da se unaprijede jednostrane odluke često zanemaruju postignuća i prijeko potrebna uloga UN-a; budući da je važno da EU i njegove države članice osiguraju da UN ostane učinkovit i djelotvoran forum za dobrobit međunarodne zajednice kao i da nastavi rješavati sadašnje i buduće globalne izazove, što se može postići isključivo provedbom rezolucija Opće skupštine UN-a i Vijeća sigurnosti UN-a te multilateralnim rješenjima; budući da su tri stupa UN-a i. mir i sigurnost, ii. razvoj, ljudska prava i iii. vladavina prava te su nerazdvojni i međusobno se jačaju; budući da su demokracija, ljudska prava i vladavina prava pod sve većom prijetnjom u raznim regijama svijeta i da se prostor djelovanja civilnog društva u mnogim državama članicama UN-a sve više smanjuje; budući da se borci za ljudska prava u cijelom svijetu sve češće suočavaju s prijetnjama zbog svojeg legitimnog djelovanja u kontekstu u kojemu su ograničenja i zabrane kretanja uzrokovane bolešću COVID-19 smanjile količinu izvještavanja o kršenjima ljudskih prava te njihova praćenja; budući da su države odgovorne za poduzimanje radnji kako bi zajamčile da sve osobe, lokalne zajednice i skupine stanovništva imaju pravo na potpuno uživanje svojih ljudskih prava u skladu s temeljnim ciljevima i vodećim načelima UN-a utvrđenim u povelji o osnutku iz 1945. i UN-ovoj Općoj deklaraciji o ljudskim pravima; budući da su zaštita i promicanje mira i sigurnosti, održivi razvoj i poštivanje ljudskih prava među ključnim načelima UN-a; budući da su nedavna izvješća UN-a istaknula da nekoliko država članica UN-a sustavno krši i srozava ljudska prava; budući da je prvotna svrha UN-a koja se odnosi na očuvanje mira ugrožena zbog neprekidnih složenih kriza;

                  B.

                  budući da je pandemija bolesti COVID-19 ukazala na hitnu potrebu za izgradnjom dugoročnih kapaciteta diljem međunarodne zajednice i potrebu za bliskim multilateralnim dijalogom i suradnjom, posebno u pogledu pristupa javnim dobrima; budući da je, osobito sada, uloga, stručnost i integritet Svjetske zdravstvene organizacije (SZO) od ključne važnosti za globalnu koordinaciju i napore u borbi protiv pandemije bolesti COVID-19; budući da SZO mora nastaviti razvijati svoju sposobnost upravljanja sadašnjim i budućim rizicima od pandemije; budući da Program održivog razvoja do 2030. i ciljevi održivog razvoja predstavljaju središnji plan za oporavak i djelovanje koji je već potvrdila međunarodna zajednica; budući da će se zbog bolesti COVID-19 vjerojatno ubrzati negativni trendovi poput prijetnja demokraciji, vladavini prava i ljudskim pravima, posebice pravima žena i djece i ravnopravnosti spolova, osim ako se na globalnoj razini ne poduzmu brze, znatne i značajne političke mjere; budući da je parlamentarni nadzor nad vladinim odlukama važan i u cilju osiguranja strogog poštivanja temeljnih prava i sloboda građana; budući da je suradnja EU-a i UN-a presudna u borbi protiv tih trendova; budući da je zbog pandemije naglašena činjenica da unaprjeđenje univerzalne zdravstvene zaštite nije samo moralni imperativ, već i preduvjet za gospodarsku i socijalnu dobrobit i razvoj, kao i za osnaživanje svih ljudi, posebice najugroženijih; budući da je zbog pandemije također naglašena važnost većeg i boljeg ulaganja u rješavanje ključnih zdravstvenih potreba na globalnoj razini;

                  C.

                  budući da Svjetska zdravstvena organizacija, kao upravno i koordinacijsko tijelo UN-a u području zdravstva u sustavu Ujedinjenih naroda, rukovodi svjetskim zdravstvenim pitanjima; budući da Program za zdravlje i razvoj za 21. stoljeće, koji je razvila Svjetska zdravstvena organizacija, među svojih 6 točaka uključuje iskorištavanje istraživanja, podataka i dokaza, kao i jačanje saveza potporom i suradnjom brojnih partnera, uključujući tijela UN-a i druge međunarodne organizacije, donatore, subjekte civilnog društva i privatni sektor;

                  D.

                  budući da UN pruža važan forum za uključiv dijalog među državnim dužnicima, vjerovnicima te drugim dionicima;

                  E.

                  budući da je glavni tajnik UN-a pokazao izvrsno vodstvo u ostvarivanju napretka u reformi UN-a; budući da su potrebne daljnje hrabre mjere i politička odlučnost za rješavanje ključnih neriješenih pitanja, posebice reforme strukture Vijeća sigurnosti UN-a; budući da su EU i njegove države članice, koji imaju najveći financijski doprinos, zajedno pokazali važnu predanost učinkovitom multilateralizmu kroz svoju političku, simboličku i financijsku potporu UN-u, prvenstveno u cilju iskorjenjivanja siromaštva, promicanja dugoročnog mira i stabilnosti, borbe za zaštitu ljudskih prava, borbe protiv krijumčarenja te pružanja humanitarne pomoći stanovništvu, državama i regijama suočenima sa svim oblicima kriza, bilo prirodnima, bilo onima prouzročenima ljudskim djelovanjem; budući da problem odgovarajućeg financiranja sustava UN-a i dalje predstavlja izazov; budući da bi EU trebao pozvati UN da učine više u svojoj težnji za reformom koja će uključiti više žena, mlađih osoba i osoba s invaliditetom u njihovo osoblje i rukovodstvo te podići svijest o međupovezanosti u UN-ovim strukturama;

                  1.

                  preporučuje Vijeću sljedeće:

                              (a)

                              da nastavi pružati važnu potporu učinkovitom multilateralizmu, djelotvornim i transparentnim multilateralnim organizacijama, a posebno UN-u kao neizostavnom forumu za multilateralna rješenja za globalne izazove, informiranje i dijalog o javnim politikama te postizanje konsenzusa u međunarodnoj zajednici; da Parlament pozdravlja Zaključke Vijeća od 13. srpnja 2020. o prioritetima EU-a u UN-u i na 75. zasjedanju Opće skupštine UN-a koji se smatraju učinkovitim forumima za promicanje univerzalnih vrijednosti koje su također temeljne vrijednosti EU-a; da ponovno potvrdi da EU i njegove države članice dijele vrijednosti i načela Povelje UN-a, te da imaju ključnu ulogu u promicanju tih načela i ciljeva UN-a vanjskim djelovanjem EU-a; da zauzme stajalište da su EU-u potrebni globalni i regionalni partneri kako bi uspješno postigao svoje vanjskopolitičke ciljeve, na području mira i sigurnosti, borbe protiv terorizma i organiziranog kriminala, regionalnih sukoba i suzbijanja propalih država te širenja oružja masovnog uništenja, vjeruje da bi EU trebao ojačati svoje aktivnosti za širenje suradnje u svrhu razvijanja širih partnerstva kako bi se podupro učinkoviti multilateralizam te da bi trebao razmotriti uključivanje usmjerenih rasprava o učinkovitom multilateralizmu u sve strukturirane dijaloge sa svojim partnerima; da nadalje napomene da se Unija temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, ravnopravnosti, vladavine prava te poštovanja ljudskih prava, kako je utvrđeno u članku 2. UEU-a, i da bi u srži zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU-a trebalo biti promicanje tih vrijednosti izvan njegovih granica, unaprjeđenje demokracije, vladavina prava, univerzalnost i nedjeljivost ljudskih prava, u skladu s člankom 21. UEU-a i strateškim interesima Unije, te da bi se to trebalo, na učinkovit i usklađen način, odražavati u svim područjima odnosa Unije sa zemljama i institucijama izvan Eu-a i u ciljevima koje EU slijedi u sustavu UN-a, posebno s obzirom na provedbu međunarodno prava; da stoga zauzme stajalište da bi Vijeće trebalo podržati sve aktivnosti koje omogućavaju da pitanja ljudskih prava ostanu prioritet programa UN-a u svjetlu napora kojima se potkopava Opća deklaracija o ljudskim pravima i druge relevantne odredbe UN-a podređivanjem pojedinačnih ljudskih prava navodnoj dobrobiti čitavih društava; da u tom pogledu podupre konkretno djelovanje radi jačanja strukture UN-a;

                              (b)

                              da zauzme stajalište da u multipolarnom kontekstu u kojem neke zemlje promiču selektivan multilateralizam, a ne učinkovit multilateralizam utemeljen na univerzalnim vrijednostima, EU mora nastojati dodatno promicati bezuvjetnu predanost članica UN-a univerzalnim vrijednostima, sustavu utemeljenom na pravilima i prvenstvu ljudskih prava u svim područjima javnih politika; da Parlament poziva na uključivanje tih vrijednosti i prava u sva politička i programska područja UN-a, u bliskoj suradnji sa zemljama istomišljenicama, kako bi se unaprijedio politički dijalog i rješenja, kao i provedba i sposobnost uključivanja tih vrijednosti, imajući u vidu da je UN međuvladina organizacija koja zahtijeva savjetovanje i sudjelovanje država članica UN-a; da pozove Vijeće da iskoristi priliku sadašnje administracije SAD-a i nastavi suradnju sa Sjedinjenim Američkim Državama u pogledu političkih pitanja i pitanja povezanih s politikama od zajedničkog interesa, i održavanja sposobnosti dijaloga i partnerstva radi ponovne izgradnje i očuvanja potencijala transatlantskog partnerstva i suradnje u sustavu UN-a za budućnost; da u tom pogledu pohvali „globalni sastanak na vrhu za demokraciju u cilju obnavljanja duha i zajedničke svrhe nacija slobodnog svijeta” koji je predložio predsjednik Sjedinjenih Američkih Država Joe Biden i da traži of Vijeća da sudjeluje u organizaciji tog sastanka na vrhu, usmjerenog na okupljanje svjetskih demokracija kako bi se ojačale demokratske institucije i promicala vladavina prava te ljudska prava; da pozove Vijeće da i dalje nastavi dobre rezultate bliskog dijaloga i suradnje s Ujedinjenom Kraljevinom kao stalnom članicom Vijeća sigurnosti UN-a;

                              (c)

                              da nastavi ulagati napore kako bi se EU-u i njegovim državama članicama omogućilo da govore jednim glasom u UN-u i na drugim multilateralnim forumima i da učini vanjsku i sigurnosnu politiku EU-a učinkovitijom i proaktivnijom korištenjem pravila glasanja kvalificiranom većinom u Vijeću kako bi se ojačala suradnja u pitanjima od ključnog strateškog interesa za EU ili odražavanju njezinih temeljnih vrijednosti, jer je to jedini način na koji Unija može imati vodeću ulogu na međunarodnoj sceni i iskoristiti svoj utjecaj za uvođenje pozitivnih promjena i boljih odgovora na globalne izazove, posebno s obzirom na Vijeće sigurnosti UN-a i dobre rezultate suradnje s njegovim stalnim i rotirajućim članicama koje su države članice EU-a, s Općom skupštinom UN-a i Vijećem za ljudska prava; da Parlament pohvaljuje izvrsnu ulogu ESVD-a i njegovih delegacija, kao i delegacija država članica EU-a, u olakšavanju takvih dijaloga i suradnje; da zauzme stajalište da bi, kako bi podržao svoje ciljeve i interese, EU trebao nastojati postići zajednička stajališta o pitanjima pred Vijećem sigurnosti s pomoću koordinacije u Vijeću i među institucijama EU-a; u skladu s člankom 34. UEU-a, kako bi se poboljšala koherentnost i vjerodostojnost EU-a na razini UN-a; podsjeća da u UN-u niz subjekata zastupa EU;

                              (d)

                              da dodatno jača suradnju između EU-a i UN-a na osmišljavanju instrumenata za rješavanje ponavljajućeg problema nasilja povezanog s izborima, među ostalim oslanjajući se na iskustvo misija za promatranje izbora Europskog parlamenta;

                              (e)

                              da podsjeti da kašnjenja u plaćanju procijenjenih doprinosa nekoliko država članica imaju iznimno negativne učinke na rad UN-a te da su stoga nedopustiva;

                              (f)

                              da podrži sve napore da se program kontrole naoružanja i razoružanja ponovno uključi u međunarodne prioritete i potiče da prijenosi konvencionalnog oružja između država članica UN-a u potpunosti budu u skladu s kriterijima Ugovora o trgovini oružjem (ATI); da uvjeri Vijeće sigurnosti UN-a da usvoji, kako je navedeno u Kodeksu ponašanja EU-a pri izvozu oružja, obvezujući pravni okvir za zabranu izvoza i prodaje oružja i tehnologija za kibernadzor čija je svrha počinjenje ratnih zločina i/ili suzbijanje unutarnjih neslaganja; da ponovo istakne kako učinkoviti multilateralizam i međunarodni poredak utemeljen na pravilima predstavljaju preduvjet za unaprjeđenje razoružanja te borbu protiv širenja oružja za masovno uništenje; da ponovno potvrdi punu potporu EU-a i njegovih država članica postojećim međunarodnim ugovorima, među ostalim, Ugovoru o neširenju nuklearnog oružja, Ugovoru o sveobuhvatnoj zabrani nuklearnih pokusa, Konvenciji o kemijskom oružju, Konvenciji o biološkom i toksičnom oružju, Ugovoru o trgovini oružjem te konvencijama o kazetnom streljivu i protupješačkim minama i da promiče nastojanja za razvijanje političke deklaracije o eksplozivnim oružjima u naseljenim područjima te jasnu definiciju autonomnih oružanih sustava; da Parlament potiče potpredsjednika/visokog predstavnika, države članice i Vijeće da rade na početku međunarodnih pregovora o pravno obvezujućem instrumentu koji zabranjuje smrtonosne autonomne oružane sustave bez značajne ljudske kontrole; da preporuči da Vijeće potiče velike nuklearne sile da odustanu od povlačenja iz sustava nadzora oružja i da ostvare napredak u pregovorima o nadzoru nuklearnog oružja; da preporuči da Vijeće potiče Sjedinjene Američke Države i Rusiju da započnu graditi međusobno povjerenje i pouzdanost kako bi se omogućio nastavak dijaloga o načinima izgradnje novog odnosa u pogledu nadzora oružja; da zauzme stajalište da bi EU trebao poduprijeti djelovanje Radne skupine za svemir Komisije UN-a za razoružanje u pogledu praktične provedbe mjera transparentnosti i izgradnje povjerenja u aktivnostima u svemiru; da smatra da bi Vijeće sigurnosti UN-a trebalo pružiti dragocjenu priliku za definiranje zajedničkih standarda i upozorenja za nove vojne tehnologije, poput umjetne inteligencije, svemirskog oružja, biotehnologije i hipersonike; da vjeruje da bi EU trebao podržati poziv glavnog tajnika UN-a na globalni prekid vatre i aktivno mu pridonese, među ostalim s pomoću učinkovitih mjera protiv nezakonite trgovine oružjem i poboljšanjem transparentnosti i odgovornosti izvoza oružja država članica;

                              (g)

                              da prizna potencijal izravnog regionalnog sudjelovanja u UN-u tako što će podržavati prijave drugih organizacija, kao što je Afrička unija, za poseban promatrački status; da prizna i iskoristi potencijal EU-a, kao najnaprednije regionalne organizacije, kako bi imao pokretačku ulogu u obnovi i jačanju sustava UN-a kroz višerazinski multilateralizam;

                              (h)

                              da nastavi pružati vrijednu potporu glavnom tajniku UN-a u njegovim naporima da unaprijedi program reformi u UN-u kao i kapacitet UN-a da se dalje održivo razvija, promiče mir i sigurnost, da racionalizira svoj unutarnji sustav upravljanja tako da bude učinkovit, transparentan, financijski održiv i odgovoran UN koji je sposoban ponovno se povezati sa svojim građanima, među ostalima lokalne zajednice i ostale lokalne dionike te civilno društvo, i biti usklađeniji s izazovnim globalnim programom; da preuzme vodstvo po pitanju proizvoljne odgode zahtjeva više organizacija civilnog društva za savjetodavni status UN-a; da Parlament ističe da je velik napredak postignut u procesu reforme UN-a u administrativnom i birokratskom području, dok su velike političke reforme i dalje u tijeku, i da bi trebalo obuhvaćati revitalizaciju Opće skupštine UN-a i konkretne korake za ubrzanje usklađivanja razvojnog sustava s Programom održivog razvoja do 2030.; zauzima stajalište da bi EU i njegove države članice trebale postići široku suglasnost o reformi Vijeća sigurnosti UN-a, između ostalog i stalnom sjedištu Europske unije, uz već postojeća sjedišta država članica, te o ograničenju korištenja prava na veto, posebno u slučajevima ratnih zločina i zločina protiv čovječnosti i o promjeni u sastavu njegovog članstva kako bi bolje odražavao današnji svijet; da vjeruje da bi EU trebao podržati glavnog tajnika i od njega zatraži da pojača napore u pogledu provedbe strategije UN-a o rodnom paritetu za osiguravanje jednake zastupljenosti žena u sustavu UN-a na svim hijerarhijskim razinama; da zauzme stajalište da bi EU trebao podsjetiti kako od osnivanja UN-a 1945. nijedna žena nije bila imenovana glavnom tajnicom Ujedinjenih naroda;

                              (i)

                              da nastavi tražiti veće sinergije između rada Vijeća UN-a za ljudska prava, Opće skupštine UN-a i Vijeća sigurnosti UN-a; da Parlament pohvaljuje rad EU-a u podupiranju rada Vijeća UN-a za ljudska prava i s njim povezane posebne postupke UN-a, uključujući posebne izvjestitelje, posebno kada utvrđuju i nadziru kršenja ljudskih prava, i druge tematske mehanizme te mehanizme za ljudska prava za pojedine zemlje, u kontekstu potrebe da se poštovanje ljudskih prava uključi kao nedjeljiva, međusobno ovisna i međusobno povezana prava u sva područja odlučivanja i javne politike UN-a; da zauzima stajalište da bi EU trebao nastaviti pozivati sve države članice UN-a da se u potpunosti uključe u zaštitu i promicanje poštivanja ljudskih prava, demokracije i vladavine prava te da treba nastojati pokrenuti dostupne UN-ove mehanizme kako bi se osobe odgovorne za kršenje ljudskih prava privele pravdi, osobito kada dotične države nisu u mogućnosti ili odbiju istražiti takva kaznena djela i ne jamče zaštitu temeljnih prava za sve građane; da ističe rad Visokog povjerenika za ljudska prava i njezinog ureda na osuđivanju kršenja ljudskih prava; da potiče da se zajamči nepristranost svih tijela povezanih s obranom i jamčenjem ljudskih prava, a posebno da ih se zaštiti od mogućeg uplitanja država koje su osumnjičene za kršenje ili nepoštivanje ljudskih prava; da izrazi žaljenje zbog toga što autoritarni režimi zloupotrebljavaju Vijeće za ljudska prava tako što ga i dalje zloupotrebljavaju u svoje svrhe, posebice radi podrivanja njegova rada i potkopavanja režima načela o ljudskim pravima; da pozove EU i njegove države članice da pruže potporu sveobuhvatnoj reformi Vijeća za ljudska prava; da, stoga, istakne važnost promicanja reforme Vijeća UN-a za ljudska prava kojom se može osigurati istinska predanost svih država članica unaprjeđenju ljudskih prava na učinkovit i nepristran način uz rizik da u suprotnom potkopa vjerodostojnost Vijeća za ljudska prava; da ponovi potrebu za preispitivanjem izbornog postupka Vijeća UN-a za ljudska prava, kao što su zabrana zatvaranja država i uspostavljanje mehanizma za javno „preispitivanje obećanja” kako bi se unaprijedila odgovornost članova vijeća i zajamčilo da svaka država koja je članica vijeća radi sve u njezinoj moći da promiče i zaštiti ljudska prava, u skladu s rezolucijom kojom je vijeće osnovano; da pozove država članice EU-a da usvoje koordinirano stajalište u odnosu na članstvo u Vijeću za ljudska prava i da glasaju protiv svih kandidata Vijeća UN-a za ljudska prava koji ne ispunjavaju kriterije utvrđene UN-ovom rezolucijom 60/251 od 15. ožujka 2006.; da pozove države članice EU-a da zatraže godišnje izvješće Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za ljudska prava usmjereno na suradnju članova Vijeća s mehanizmima UN-a i da pritisnu članove izabrane u Vijeće da izdaju trajne pozivnice za sve posebne postupke Vijeća za ljudska prava; da žali zbog toga što Venezuela sudjeluje kao punopravna članica Vijeća UN-a za ljudska prava u razdoblju 2020.–2022., kada i sam UN u svojem ovogodišnjem izvješću podupire osudu zločina protiv čovječnosti koje je počinila vlada te zemlje, što dovodi do očite nelogičnosti;

                              (j)

                              da vjeruje da bi EU trebao podržati uspostavu neovisnog međunarodnog istražnog povjerenstva u okviru Vijeća UN-a za ljudska prava radi istraživanja činjenica i okolnosti povezanih s optužbama za sustavni rasizam i kršenja i zlostavljanja; da poziva na univerzalnu ratifikaciju i učinkovitu provedbu Međunarodne konvencije o ukidanju svih oblika rasne diskriminacije; da prepozna presudnu ulogu obrazovanja i kulture u promicanju ljudskih prava i u višedimenzionalnoj borbi protiv rasizma, rasne diskriminacije, ksenofobije i povezanih oblika netrpeljivosti;

                              (k)

                              da nastavi jačati ulogu Međunarodnog kaznenog suda (MKS) i sustava međunarodnog kaznenog pravosuđa radi promicanja odgovornosti i okončanja prakse nekažnjavanja i da Međunarodnom kaznenom sudu pruži snažnu diplomatsku, političku i odgovarajuću financijsku potporu koja će mu omogućiti da ispuni zadaće u okviru svojega mandata; da pozove sve države članice UN-a da se pridruže Međunarodnom kaznenom sudu ratificiranjem Rimskog statuta i njegovom provedbom te da potaknu ratifikaciju izmjena iz Kampale; da one koji se povlače iz Međunarodnog kaznenog suda pozove da promijene svoju odluku; da podrži Međunarodni kazneni sud kao ključnu instituciju za privođenje počinitelja pravdi i pomaganje žrtvama u postizanju pravde te da potakne snažan dijalog i suradnju Međunarodnog kaznenog suda, UN-a i njegovih agencija te Vijeća sigurnosti UN-a; Parlament žali i osuđuje napade protiv Međunarodnog kaznenog suda i dalje se čvrsto suprotstavlja svim uvredljivim radnjama i neutemeljenim tvrdnjama ili izjavama kojima se podriva Međunarodni kazneni sud i općenito sustav Rimskog statuta; da pozdravlja činjenicu da su poduzete konkretne radnje za uklanjanje sankcija protiv osoblja Međunarodnog kaznenog suda, uključujući glavnog tužitelja Međunarodnog kaznenog suda; da zauzme stajalište da bi se EU trebao uključiti u pojačani dijalog sa sadašnjom američkom administracijom o pitanjima povezanim s Međunarodnim kaznenim sudom i da bi EU trebao pridonijeti globalnoj borbi protiv međunarodnih zločina podržavanjem inicijativa čiji je cilj promicanje načela opće nadležnosti i izgradnja kapaciteta država članica UN-a kako bi ga primijenile na svoje vlastite pravosudne sustave; da naglašava vodeću ulogu EU-a u borbi protiv nekažnjivosti, uključujući potporu Međunarodnom kaznenom sudu, što je temeljni element glasa EU-a pri UN-u, te nadalje naglašava da je Međunarodni kazneni sud jedina međunarodna institucija koja može kazneno progoniti neke od najstravičnijih zločina na svijetu i braniti žrtve koje nemaju drugog izbora;

                              (l)

                              da potvrdi potrebu i ponovno izrazi svoju potporu općem poštovanju i provedbi vladavine prava na nacionalnoj i međunarodnoj razini i svoju predanost međunarodnom poretku na temelju vladavine prava i međunarodnog prava; da pozdravi dijalog koji je započela Skupina za resurse i koordinaciju vladavine prava i Odjel za vladavinu prava Izvršnog ureda glavnog tajnika s državama članicama o „promicanju vladavine prava na međunarodnoj razini” i da pozove na nastavak tog dijaloga u cilju promicanja vladavine prava na međunarodnoj razini; da Parlamet pozove glavnog tajnika i sustav UN-a da, prema potrebi, sustavno rješavaju aspekte vladavine prava u relevantnim aktivnostima, uključujući sudjelovanje žena u aktivnostima povezanima s vladavinom prava;

                              (m)

                              da se aktivno suprotstavi pokušajima pojedinačnih zemalja ili koalicija zemalja da potkopaju međunarodni konsenzus u pogledu reproduktivnog zdravlja i reproduktivnih prava; da posebice osudi nedavnu „Deklaraciju o ženevskom konsenzusu” koju predvodi administracija predsjednika Trumpa i koju su supotpisale 32 uglavnom neliberalne ili autoritarne vlade; da Parlament izrazi duboku nelagodu zbog toga što su dvije države članice EU-a, Mađarska i Poljska, potpisale tu retrogradnu deklaraciju kojom se nastoje potkopati reproduktivne slobode žena i prava LGBT osoba;

                              (n)

                              da podrži rad nedavno uspostavljene međuvladine radne skupine otvorenog tipa za razvoj pravno obvezujućeg ugovora o transnacionalnim korporacijama i drugim trgovačkim društvima u cilju uspostavljanja pravno obvezujućeg instrumenta kojim se osigurava da poduzeća u potpunosti odgovaraju za kršenja ljudskih prava i kaznena djela protiv okoliša;

                              (o)

                              da dodatno pojača predanost EU-a borbi protiv nekažnjavanja zločina nad novinarima, djelatnicima u medijima i povezanim osobljem, uključujući one lokalne, i pokretanju konkretnih inicijativa u tom pogledu; da podrži poziv posebnih izvjestitelja UN-a za slobodu izražavanja i za izvansudska, prijeka ili proizvoljna pogubljenja da uspostave stalni istražni mehanizam UN-a o zločinima protiv novinara i podrži imenovanje posebnog predstavnika UN-a za zaštitu novinara širom svijeta; da usvoji politiku kojom će se sustavno i nedvosmisleno osuditi ubijanje branitelja ljudskih prava, među ostalim borce za zaštitu okoliša i prava na zemljište, i svaki pokušaj da ih se podvrgne bilo kojem obliku nasilja, progona, prijetnji, uznemiravanja, nestanka, zatvaranja ili proizvoljnog uhićenja; da pozove države članice UN-a da donesu politike za zaštitu i potporu ugroženih branitelja ljudskih prava; da nastavi zagovarati, s pomoću svih diplomatskih sredstava i u uskoj suradnji s UN-om, ukidanje smrtne kazne diljem svijeta i da pozove na moratorij na izvršenje smrtne kazne;

                              (p)

                              da nastavi širiti svoje diplomatske instrumente, kao i instrumente za odnose s javnošću, posebno u pogledu mira, međunarodne sigurnosti i dugoročne stabilnosti, klimatske diplomacije, kulturne diplomacije, ljuskih prava, ravnopravnosti spolova, pravedne globalizacije i sposobnosti uspostavljanja političkog dijaloga i političkog konsenzusa, ne samo s članovima UN-a već i s relevantnim sugovornicima kao što su gradovi, regije, akademska zajednica, vjerska tijela i zajednice, civilno društvo, lokalne i autohtone zajednice i privatni sektor; da iskoristi napore za pronalaženje rješenja za globalne probleme, kao što su klimatske promjene, kao ulazne točke za diplomatske odnose s partnerima s kojima postoje nesuglasice o drugim točkama programa, pružajući tako priliku za jačanje stabilnosti i mira; Parlament pozdravlja aktivni doprinos Unije i njezinih država članica radu sustava UN-a na različite načine i u različitim oblicima;

                              (q)

                              da ponovo istakne svoju nedvosmislenu osudu terorizma i svoju punu podršku mjerama kojima je cilj poraz i iskorjenjivanje terorističkih organizacija, posebno Daiša/ISIL-a, koje predstavljaju jasnu prijetnju regionalnoj i međunarodnoj sigurnosti; da surađuje s Općom skupštinom UN-a i Vijećem sigurnosti UN-a u suzbijanju financiranja terorizma i na izgradnji mehanizama za identificiranje terorista i terorističkih organizacija te na jačanju mehanizama za zamrzavanje imovine diljem svijeta; da preuzme obvezu jačanja zajedničkih napora EU-a i UN-a u borbi protiv temeljnih uzroka terorizma, osobito u suzbijanju hibridnih prijetnji i razvijanju istraživanja i izgradnje kapaciteta u području kibernetičke obrane; da podupre postojeće inicijative lokalnih partnera za osmišljavanje, provedbu i razvoj strategija za borbu protiv radikalizacije i novačenja u terorističke organizacije; da nastavi sa svojim naporima na suzbijanju novačenja, borbi protiv stranih boraca, nasilnom ekstremizmu, borbi protiv terorističke propagande; da podupire aktivnosti za jačanje otpornosti zajednica koje su podložne radikalizaciji, među ostalim osiguravanjem socijalne uključenosti i istraživanjem inicijativa koje uključuju angažiranje umjerenih vjerskih vođa i ministara; da radi na jačanju djelotvornosti međunarodne policijske, pravne i pravosudne suradnje u borbi protiv terorizma i prekograničnog kriminala radi podupiranja politika radikalizacije i deradikalizacije u skladu s Planom djelovanja UN-a za sprečavanje nasilnog ekstremizma; da potiče rad Ujedinjenih naroda na borbi protiv terorizma primjenom i ažuriranjem četiriju stupova Globalne protuterorističke strategije Ujedinjenih naroda, koju je Opća skupština usvojila u rujnu 2006.; da preuzme vodstvo nad predstojećom revizijom UN-ove Globalne protuterorističke strategije jačanjem ljudskih prava i preventivnih pristupa;

                              (r)

                              da produbi trilateralnu suradnju između EU-a, Afričke unije i UN-a; da Parlament naglašava važnost zajedničkih nastojanja za izgradnju kapaciteta EU-a, UN-a i Afričke unije radi daljnjeg razvoja sposobnosti Afričke unije za sprečavanje kriza, upravljanje krizama i rješavanje sukoba na afričkom kontinentu i putem daljnjeg usklađenog pružanja dugoročne potpore EU-a i UN-a potpunoj operacionalizaciji Afričke strukture za mir i sigurnost, kao i sposobnosti u drugim područjima javnih politika koja su važna za sigurnost i stabilnost Afrike, na primjer na temelju indeksa ljudske sigurnosti, uključujući u gospodarskom i okolišnom smislu te u pogledu pristupa javnim dobrima; da u tom pogledu naglašava potrebu da se posebna pažnja posveti situaciji u regiji Sahel s obzirom na sve veću nestabilnost; da smatra da EU može biti značajno privlačan partner koji je u stanju ispuniti težnje afričkog kontinenta i njegovih institucija putem partnerstava ravnopravnih u skladu s novom strategijom EU-a i Afrike; da naglašava važnost intenzivnijeg političkog dijaloga i dijaloga o javnim politikama s partnerima EU-a u Africi, uključujući potporu i dijalog s regionalnim organizacijama i u kontekstu parlamentarne dimenzije; da u okviru UN-a ističe važnost intenziviranja dijaloga i suradnje s afričkim zemljama južnog mediteranskog susjedstva EU-a u svrhu suočavanja sa zajedničkim izazovima sigurnosti i stabilnosti;

                              (s)

                              da prepozna ii nastavi razvijati velik napredak koji su EU i UN postigli u pružanju potpore i izgradnji kapaciteta u regijama Sahel, Zapadna Afrika i Rog Afrike; da Parlament pohvali ulogu i suradnju EU-ovih civilnih i vojnih misija zajedničke sigurnosne i obrambene politike i misija UN-a, uključujući integriranu strategiju UN-a za Sahel i njegov plan za potporu, višedimenzionalnu integriranu misiju Ujedinjenih naroda za stabilizaciju u Maliju i Ured UN-a za Zapadnu Afriku; da pozdravi potpisivanje tehničkog sporazuma skupine G5 Sahel, EU-a i UN-a o pružanju operativne i logističke potpore zajedničkim snagama u pet zemalja skupine G5 Sahel koje upućuje na izvrsnu suradnju triju organizacija; Da zauzme stajalište da bi EU trebao poduprijeti apel Vijeću sigurnosti UN-a da se zajedničke snage skupine G5 Sahel uvrste u poglavlje VII. Povelje UN-a i da im se osigura trajno financiranje; da podsjeti da razvoj, sigurnost i stabilnost afričkog kontinenta, posebice regija Magreb i Sahel, izravno utječu na EU i njegove vanjske granice; da poziva EU da podupre i ojača svoju suradnju s UN-om i Afričkom unijom u podupiranju razvoja, borbi protiv siromaštva i izgradnji kapaciteta u suradnji s lokalnim partnerima radi borbe protiv ekstremizma i trgovine ljudima;

                              (t)

                              da teži pojačanoj suradnji sa zemljama Latinske Amerike, regije s kojom dijelimo višestruke veze i vrijednosti i koja je teško pogođena pandemijom bolesti COVID-19, u cilju koordiniranog rješavanja zajedničkih izazova u okviru UN-a;

                              (u)

                              da pokrene daljnji dijalog o mogućnostima sustava UN-a da ostvari i proširi svoj kapacitet u pogledu odgovornosti sprečavanja sukoba i pružanja zaštite, potvrđujući zajedničku predanost pravilima koja se temelje na međunarodnom poretku, međunarodnom pravu, uključujući teritorijalnu cjelovitost, neovisnost i suverenitet, kako je navedeno i u načelima Helsinškog završnog akta i Pariške povelje OESS-a (Organizacije za europsku sigurnost i suradnju), osiguravajući da ljudska prava i temeljne slobode svih pojedinaca budu okosnica politika za sprečavanja sukoba i posredovanja; da Parlament ističe važnost dijaloga i suradnje s UN-om na učinkovitim i vjerodostojnim mirovnim misijama s jasnim ciljevima i jasnim sposobnostima za postizanje opipljivih i vjerodostojnih rezultata; poziva na učinkovite mehanizme, među ostalim: i. provedbu Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1325 i svih naknadnih rezolucija o ženama, miru i sigurnosti u skladu s ciljem punog, jednakog i značajnog sudjelovanja i vodstva žena u mirovnim misijama i u strukturama UN-a koje su im namijenjene, ii. perspektivu djece i mladih ljudi, kako je navedeno u Programu za mlade, mir i sigurnost i u Konvenciji o pravima djeteta, među ostalim u smislu potpore i jačanja međunarodnih napora putem UN-a da se zaustavi uporaba djece u oružanom sukobu, iii. perspektivu osoba s invaliditetom, među ostalim posebno ososbe koje se suočavaju s višedimenzionalnom diskriminacijom i osobe koje se suočavaju s rizicima u skladu s UN-ovom Konvencijom o pravima osoba s invaliditetom, kao i iv. potrebu da se osigura poštivanje ljudskih prava i zaštita civila što je okosnica njegovih mirovnih zadaća; da ponovi presudnu ulogu koju žene igraju u posredovanju u sukobu i mirovnim misijama; da podsjeti na njihovu nedovoljnu zastupljenost na svim razinama u misijama UN-a i EU-a te na presudnu važnost zaštite žena i djevojaka u sukobima i situacijama nakon sukoba; da poziva države članice EU-a da pomognu u pružanju više europskih oružanih snaga mirovnim misijama UN-a; da naglašava važnost potpore EU-a zemljama koje su izašle iz nasilnih sukoba; da stoga, poziva na pojačanu suradnju u rješavanju nestabilnosti tranzicijskih okruženja, među ostalim pomoću povećanja nacionalne odgovornosti i učvršćivanja postignuća u izgradnji mira i povećanja interakcije s lokalnim zajednicama, jamčeći im zaštitu i pomoć; da pozove na reformu relevantnih struktura radi okončanja prakse nekažnjavanja osoblja UN-a i EU-a koje služi u vojnim operacijama i civilnim misijama te da uspostavi funkcionalne i transparentne mehanizme nadzora i odgovornosti u slučajevima kada se dogode zlostavljanja u okviru određenog seksualnog nasilja; da pohvali Agnes Callamard, posebnu izvjestiteljicu UN-a za izvansudska, prijeka ili proizvoljna pogubljenja, za njezin rad i doprinos borbi protiv nekažnjavanja u istragama navodnih slučajeva izvansudskih ubojstava dok je bila izložena zastrašivanjima i prijetnjama;

                              (v)

                              da nastavi daljnji dosljedni dijalog na forumima UN-a, posebice u Općoj skupštini UN-a, o potrebi da se zaštite ljudska prava pripadnika skupine LGBTI, u skladu sa smjernicama EU-a za promicanje i zaštitu ostvarivanja svih ljudskih prava pripadnika skupine LGBTI na multilateralnim forumima (5), smjernicama EU-a o smrtnoj kazni (6) te poštujući međunarodno priznata načela iz Yogyakarte (7); da potiče tijela i članice UN-a da svojim opsegom razmatranja kršenja ljudskih prava obuhvate „rodni identitet i rodno izražavanje” te „spolna obilježja”, time obuhvaćajući transrodne i interseksualne osobe i kršenja ljudskih prava kojih su one žrtve; da iskoristi sve diplomatske alate koji su mu na raspolaganju kako bi na globalnoj razini zagovaralo dekriminalizaciju spolnih odnosa s obostranim pristankom osoba istog spola, ukidanje smrtne kazne za spolne odnose s obostranim pristankom osoba istog spola, usvajanje zakonodavstva kojim se omogućuje pravno priznavanje roda i zabranu genitalnog sakaćenja interseksualnih osoba te takozvane prakse „konverzijske terapije” diljem svijeta;

                              (w)

                              da promiče usklađenost UN-ova rješavanja situacija okupacije ili pripojenja teritorija; da podsjeti na to da bi međunarodno humanitarno pravo trebalo usmjeriti međunarodno djelovanje u takvim situacijama, uključujući slučajeve dugotrajne okupacije i višestruki zamrznuti sukobi u zemljama Istočnog partnerstva; da Parlament podupre sve veću pozornost koju UN posvećuje poslovnim aktivnostima koje se odnose na situacije od međunarodne važnosti i da pozove Vijeće da pažljivo prati poduzeća sa sjedištem u EU-u koja su navedena u takvim izvješćima ili bazama podataka UN-a;

                              (x)

                              da dodatno razvija diplomatske sposobnosti i sposobnosti posredovanja EU-a u sprečavanju i upravljanju krizama te rješavanju sukoba, uključujući zamrznute i nove sukobe, ili barem u njihovom smanjivanju, u sinergiji s naporima UN-a, pri čemu Berlinski proces o Libiji predstavlja dobar primjer potpore EU-a i sinergije s naporima posredovanja pod vodstvom UN-a, osiguravajući puno i značajno sudjelovanje žena u naporima posredovanja, kao i da nastavi s čvrstom potporom EU-a neovisnosti, suverenitetu i teritorijalnoj cjelovitosti u okviru međunarodno priznatih granica njegovih partnera koji su pogođeni sukobima, kao što su Gruzija, Moldavija i Ukrajina; da od UN-a traži da prednost da sprečavanju, posredovanju, pomirenju i političkim rješenjima sukoba, istodobno rješavajući temeljne uzroke i pokretače kriza; da zahtijeva snažnije multilateralne obveze za pronalazak održivih političkih rješenja za aktualne sukobe i da nastavi pružati podršku radu, mjerama i inicijativama posebnog izaslanika UN-a u cilju rješavanja tih sukoba; da Parlament pohvaljuje dobre rezultate suradnje između EU-a i UN-a u postizanju zajedničkih razvojnih ciljeva i sprečavanju daljnje eskalacije aktualnih sukoba; da, u tom pogledu, vjeruje da bi EU trebao nastaviti poticati međunarodnu zajednicu da u potpunosti provede politiku nepriznavanja nezakonitog pripojenja Krima;

                              (y)

                              da snažno potakne države članice UN-a da ratificiraju i djelotvorno provedu sve temeljne konvencije UN-a o ljudskim pravima, uključujući Konvenciju UN-a protiv mučenja i Fakultativnog protokola uz nju, fakultativne protokole uz Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima i Međunarodni pakt o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, kao i da se pridržavaju obveza o izvještavanju u okviru tih instrumenata te obveze o suradnji u dobroj vjeri s mehanizmima UN-a za ljudska prava;

                              (z)

                              da i dalje ostane predan predvodnik u mobilizaciji svih sredstava za učinkovitu provedbu i praćenje ciljeva Programa održivog razvoja do 2030. u svim unutarnjim i vanjskim politikama EU-a te u nacionalnim strategijama i prioritetima država članica; da Parlament ističe hitnu potrebu za odgovarajućom potporom i prepoznavanjem važnog i nužnog rada humanitarnih agencija kao što je Svjetski program za hranu; da pozdravi odluku da se Nobelova nagrada za 2020. dodijeli Svjetskom programu za hranu za njegove napore u borbi protiv gladi, doprinosa poboljšavanju uvjeta za mir u područjima pogođenima sukobima i ulogu pokretačke snage u nastojanjima da se glad upotrebljava kao oružje rata i sukoba;

                              (aa)

                              da ponovno izrazi zabrinutost zbog štetnih učinaka brodova na morski okoliš, uključujući onečišćenje, osobito putem nezakonitog ispuštanja nafte i drugih štetnih tvari i odlaganja opasnog otpada, među ostalim radioaktivnih materijala, nuklearnog otpada i opasnih kemikalija, te fizičkog utjecaja na koralje; da Parlament pozove države članice UN-a da nastave davati prednost djelovanju u području morskog onečišćenja iz izvora na kopnu kao dio njihovih nacionalnih strategija i programa održivog razvoja i da unaprijede provedbu Globalnog programa djelovanja za zaštitu morskog okoliša od djelatnosti s kopna i Deklaracije iz Montreala o zaštiti morskog okoliša od djelatnosti s kopna; da pozove da države članice UN-a unaprijede znanstveno razumijevanje i procjenu morskih i obalnih ekosustava kao osnove za donošenje ispravnih odluka putem mjera utvrđenih u Planu provedbe iz Johannesburga; da pozove države članice UN-a da razviju nacionalne, regionalne i međunarodne programe za zaštitu i očuvanje morskog okoliša i zaustavljanje gubitka morske biološke raznolikosti, posebice osjetljivih ekosustava;

                              (ab)

                              da podupire poziv glavnog tajnika UN-a na cjenovno pristupačno i dostupno cjepivo protiv bolesti COVID-19 koje bi se smatralo globalnim javnim dobrom; da primijeni odredbe obuhvaćene nedavnim zaključcima Vijeća o ulozi EU-a u jačanju Svjetske zdravstvene organizacije, posebice s obzirom na kapacitete za pripravnost i odgovor u zdravstvenim krizama; da pozdravlja rad SZO-a na koordinaciji vladinih napora u borbi protiv pandemije uzrokovane bolešću COVID-19; da Parlament poziva na nepristranu, transparentnu i neovisnu istragu širenja virusa i postupanja s pandemijom uzrokovanom bolešću COVID-19, uključujući i posupanje SZO-a; da podrži reformu Svjetske zdravstvene organizacije radi učinkovitijeg odgovora u buućnosti na izvanredne situacije i uspostavi međunarodni konzorcij za borbu protiv virusa kako bi se svim zemljama zajamčio pristup i pravedna raspodjela cjepiva protiv bolesti COVID-19 te budućih cjepiva; da ponovno izrazi svoju potporu uključivanju Tajvana u Svjetsku zdravstvenu skupštinu; osuđuje zlouporabu mjera uvedenih u borbi protiv bolesti COVID-19 od strane mnogih autoritarnih režima s ciljem učvršćivanja vlasti, daljnjeg narušavanja ljudskih prava, represije oporbe i civilnog društva, poticanja kampanja mržnje protiv manjinskih skupina, uvođenja daljnjih mjera za zatiranje prava i sloboda svojih građana te stjecanja geopolitičke prednosti u inozemstvu; da istakne da bi se svi odgovori na pandemiju trebali i dalje temeljiti na međunarodnom pravu u području ljudskih prava i obećanju o postizanju ciljeva održivog razvoja do 2030.; da poziva da EU pridonese političkoj predanosti na razini UN-a zaustavljanju epidemije AIDS-a do 2030., koja je i dalje prijetnja javnom zdravlju diljem svijeta; da preporuči da bi Vijeće trebalo nastaviti tražiti veće sinergije među državama članicama UN-a za ukidanje zakona, politika i praksi kojima se stvaraju prepreke u pristupu uslugama povezanim s HIV-om i povećava rizik od dobivanja HIV-a, s posebnom pažnjom na marginalizirane ili ranjive skupine; da naglašava važnost da EU poziva na jačanje legislativnih i regulatornih okvira te da promiče usklađenosti politika za postizanje univerzalnog zdravstvenog osiguranja, među ostalim donošenjem zakonodavstva i provedbom politika kojima se pruža veći pristup zdravstvenim uslugama, proizvodima i cjepivima, posebice osobama slabijeg imovinskog statusa;

                              (ac)

                              da prima na znanje izvješće glavnog tajnika pod naslovom „Podijeljena odgovornost, globalna solidarnost: odgovor na socioekonomske učinke bolesti COVID-19” i da stoga ustraje na tome da vladini odgovori na pandemiju uzrokovanu bolešću COVID-19 budu učinkoviti, uključivi i u potpunosti u skladu s njihovim obvezama i dužnostima u vezi s ljudskim pravima; da poziva države članice UN-a da poduzmu posebne mjere za zaštitu djece čiju bi ranjivost pandemija uzrokovana bolešću COVID-19 mogla posebno pogoršati; da pruži potporu Središnjem fondu za odgovor na krizna stanja, Svjetskom programu za hranu, Organizaciji UN-a za izbjeglice i drugim institucijama i programima UN-a, koji imaju ključnu ulogu u humanitarnom odgovoru na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19; da podrži pozive na međunarodni sastanak na vrhu o gospodarskoj obnovi i sustavnim reformama 2021. u razdoblju nakon pandemije bolesti COVID-19 kao važnog foruma za uključiviji prostor za upravljanje utemeljen na pravima;

                              (ad)

                              da jača vidljivost djelovanja i pomoći EU-a na svim multilateralnim forumima i na terenu, posebice programa „Tim Europa” kojim je prikupljeno 36 milijardi eura za rješavanje razornih učinaka krize uzrokovane bolešću COVID-19 u partnerskim zemljama i regijama, osobito u Africi;

                              (ae)

                              da ima aktivnu, snažnu i ambicioznu vodeću ulogu u pripremama za 26. Konferenciju UN-a o klimatskim promjenama (COP26), uključujući perspektivu ljudskih prava, posebice promičući globalno priznavanje prava na sigurno, čisto, zdravo i održivo okruženje i podupirući mandat posebnog izvjestitelja UN-a za ljudska prava i okoliš; da Parlament primjećuje da su klimatske promjene i gubitak biološke raznolikosti neki od glavnih sadašnjih izazova; da podrži inicijativu UN-a za okolišna prava, kojom se priznaje da kršenja okolišnih prava imaju velik utjecaj na širok niz ljudskih prava; da naglašava da su biološka raznolikost i ljudska prava međusobno povezani i međusobno ovisni; da podsjeti na obveze država u pogledu ljudskih prava da zaštite biološku raznolikost, uključujući pružanjem pristupa učinkovitim pravnim lijekovima u slučajevima gubitka i degradacije biološke raznolikosti; da Parlament u tom pogledu potiče EU i države članice na promicanje priznanja ekocida kao međunarodnog zločina u skladu s Rimskim statutom Međunarodnoga kaznenog suda; da zauzme stajalište da bi EU trebao uvesti konkretne mjere kako bi se otpornost stavila u središte napora za oporavak i uključi smanjenje rizika od katastrofa s pomoću politika EU-a u suradnji s UN-om, u skladu s ciljevima utvrđenima u Okviru iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa u razdoblju od 2015. do 2030.; da smatra da bi EU trebao osnažiti partnerstvo sa sadašnjom administracijom SAD-a, podržavanjem uspostavljanja „globalne koalicije za nultu neto stopu” sa zemljama koje su se već obvezale na cilj postizanja nulte stope emisija do 2050., suradnjom s drugim zemljama u razvoju planova i tehnologija za uklanjanje emisija ugljika i promicanjem nove međunarodne strategije za zaštitu biološke raznolikosti;

                              (af)

                              da potvrdi potrebu da se osigura jednaka zaštita prava i jednakost pred sudovima, osnaživanje i potpuno i učinkovito sudjelovanje u procesima donošenja odluka te potpuno, ravnopravno i učinkovito sudjelovanje autohtonih naroda, uključujući žena i djevojčica, u političkom, gospodarskom, društvenom i kulturnom životu; da pozdravi rad posebnog izvjestitelja UN-a za prava autohtonih naroda, mehanizma stručnjaka UN-a za prava autohtonih naroda i Stalnog foruma Ujedinjenih naroda za pitanja autohtonog stanovništva; da potiče zemlje i subjekte sustava UN-a da jačaju međunarodnu suradnju kako bi rješavali nedostatke s kojima se suočavaju autohtoni narodi i da u tom pogledu povećaju tehničku suradnju i financijsku pomoć;

                              (ag)

                              da nastavi i proširi suradnju u okviru kapaciteta UN-a za promicanje učinkovitih i etičkih zajedničkih standarda u novim područjima javnih politika kao što su razvrstavanje i zaštita podataka, dužna pažnja, borba protiv nekažnjavanja, umjetna inteligencija ili kiberprostor, te istodobno promičući odgovarajuću potporu onim zemljama koje možda žele povećati svoje regulatorne kapacitete i provedbu standarda; da pozove na bolje usklađivanje kiberobrane u pogledu pravila, propisa, zajedničkih dogovora i izvršnih mjera u kiberprostoru; da predloži da temelji europske kibernetske sigurnosti, poput Opće uredbe o zaštiti podataka i Direktive o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti mogu predstavljati izvrsnu osnovu koju spremne zemlje mogu koristiti za nadogradnju svojih regulatornih okvira za zaštitu podataka i kibersigurnost kroz pristup „integrirane sigurnosti”; da pokaže da se najbolje prakse i stečena iskustva na razini EU-a mogu dijeliti u okviru UN-a s agencijama UN-a posvećenim tim zadacima, kao i kao odgovor na zahtjeve pojedinih zemalja;

                              (ah)

                              da rješava izazove sprečavanja i borbe protiv nezakonitih financijskih tokova i jačanja međunarodne suradnje i dobrih praksi u pogledu povrata imovine, među ostalim učinkovitijim mjerama za provedbu postojećih obveza u okviru Konvencije UN-a protiv korupcije i Konvencije UN-a protiv transnacionalnoga organiziranog kriminaliteta i njezinih protokola; da provodi učinkovite, uključive i održive mjere za sprečavanje i borbu protiv korupcije u okviru Programa 2030.; da poduzme i podupre inicijative za borbu protiv utaje poreza, pranja novca i korupcije;

                              (ai)

                              da razmotri uvođenje dodatnih mjera otpusta dugova za visoko zadužene zemlje u razvoju kako bi se izbjeglo nepodmirivanje obveza i otvorio prostor za ulaganje u ciljeve održivog razvoja i da u tom pogledu podupre poziv glavnog tajnika UN-a na uspostavljanje mehanizma restrukturiranja državnog duga kao dijela dugoročnijeg odgovora na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19 i njezine gospodarske posljedice;

                              (aj)

                              da riješi pitanje migracija i prisilnog raseljavanja, uključujući njihove temeljne uzroke, te surađuje u provedbi Globalnog kompakta o migracijama i Globalnog kompakta o izbjeglicama; da podsjeti da bi ljudska prava trebala ostati u središtu Globalnog kompakta uz poseban naglasak na migrantima u ranjivim situacijama, kao što su djeca, maloljetnici i žene; da nastavi graditi zajedničku predanost kako bi se očuvao humanitarni prostor i poboljšao sustav za pružanje humanitarne pomoći i naglasi važnost pridržavanja prava na azil u cijelom svijetu; da podupire i jača rad relevantnih tijela UN-a kao što su UNHCR i Agencija UN-a za pomoć palestinskim izbjeglicama na Bliskom istoku (UNRWA); da potvrdi ključnu ulogu UNRWA-e u pružanju humanitarne i razvojne pomoći palestinskim izbjeglicama; da apelira na države članice UN-a za održavanje i povećanje doprinosa UNRWA-i i podrži prijedlog glavnog povjerenika UNRWA-e za konferenciju koja vodi do predvidljivijeg, održivijeg i odgovornijeg sustava financiranja i izdataka za UNRWA-u u budućnosti i predanosti tom cilju zahvaljujući većem broja država članica UN-a i međunarodnih donatora;

                              (ak)

                              da se nastavi zalagati za slobodu vjeroispovijesti ili uvjerenja; da potiče veće napore u zaštiti vjerskih i drugih manjina; da traži veću zaštitu vjerskih manjina od progona i nasilja; da traži ukidanje zakona kojima se kriminalizira blasfemija ili apostazija koje služe kao paravan za progon vjerskih manjina i nevjernika; da podrži rad posebnog izvjestitelja UN-a za slobodu vjeroispovijesti ili uvjerenja;

                              (al)

                              da nastavi ojačavati integriranu potporu rodnoj ravnopravnosti i osnaživanju žena, u skladu s Pekinškom deklaracijom i njezinom Platformom za djelovanje; da pozove sve države članice UN-a da nastave podržavati i provoditi rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a o Programom o ženama, miru i sigurnosti, koje uzimaju u obzir nesrazmjeran učinak sukoba na žene i djevojke te usmjeravaju rad i djelovanja na promicanju ravnopravnosti spolova i jačanju sudjelovanja, zaštite i prava žena tijekom sukoba, od sprečavanja sukoba do obnove nakon sukoba; da u tom pogledu posveti posebnu pozornost iskorjenjivanju nasilja i diskriminacije nad ženama i djevojkama, uključujući seksualno i rodno utemeljeno nasilje, štetne prakse te nasilje u kućanstvu i obiteljsko nasilje, te podršci smislenom i jednakom aktivnom sudjelovanju žena u svim sferama javnog života i donošenju odluka i promicanju ženskih prava; da podupre i ojača međunarodne napore u okviru UN-a kako bi se osigurala rodna analiza, kao i uključivanje rodnih pitanja i ljudskih prava u sve aktivnosti UN-a; da Parlament podsjeća da se seksualno nasilje, kao što je silovanje, upotrebljava kao ratna taktika i predstavlja ratni zločin te da pozove na pojačanu zaštitu žena i djevojčica u sukobima, posebice u pogledu seksualnog nasilja; da smatra da bi EU trebao okupiti širu potporu, među ostalim i odgovarajućim financiranjem, radu organizacije UN Women, koja ima središnju ulogu u sustavu UN-a za promicanje prava žena i okupljanje svih relevantnih dionika kako bi se potaknula promjena politike i koordiniralo djelovanje politike;

                              (am)

                              da preuzme ambicioznu i konstruktivnu ulogu u okviru mehanizma za preispitivanje provedbe Konvencije UN-a protiv transnacionalnoga organiziranog kriminaliteta i njezina Protokola za sprečavanje, suzbijanje i kažnjavanje krijumčarenja ljudi kako bi se dodatno ojačali međunarodni napori za borbu protiv trgovanja ljudima, među ostalim perspektive žena, djece i migranata, koji se suočavaju s većim rizikom od iskorištavanja;

                              (an)

                              da se blisko savjetuje s Parlamentom o postupku provedbe Zaključaka Vijeća i uključi Parlament u sva područja javnih politika u kojima parlamentarna diplomacija može stvoriti vrijedne sinergije i ojačati sposobnost informiranja i pozitivnog učinka te vodstvo cijelog EU-a;

                              (ao)

                              da pozove na hitne mjere za rješavanje rastuće krize u pogledu ljudskih prava u Xinjiangu, da barem istraži prijavljeni progon na temelju etničke pripadnosti i etnički progon diljem te regije; da Parlament u tom pogledu pozove na uspostavljanje nezavisnog mehanizama UN-a za praćenje ljudskih prava u Kini, koji bi obuhvaćao posebnog izvjestitelja UN-a, panel stručnjaka Vijeća za ljudska prava ili posebnog izaslanika; da podrži poziv UNHRC-u da održi posebno zasjedanje o krizi;

                  2.

                  da nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću, potpredsjedniku Komisije/Visokom predstavniku Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Komisiji te, radi obavijesti, Općoj skupštini Ujedinjenih naroda i glavnom tajniku Ujedinjenih naroda.

         (1)  SL C 118, 8.4.2020., str. 165.

         (2)  Usvojeni tekstovi P9_TA(2020)0008.

         (3)  SL C 433, 23.12.2019., str. 86.

         (4)  SL C 86, 6.3.2018., str. 33.

         (5)  https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/EN/foraff/137584.pdf

         (6)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-8416-2013-INIT/en/pdf

         (7)  http://yogyakartaprinciples.org/wp-content/uploads/2016/08/principles_en.pdf; http://yogyakartaprinciples.org/wp-content/uploads/2017/11/A5_yogyakartaWEB-2.pdf


title: Preporuka Vijeća (EU) 2022/290 od 22. veljače 2022. o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  24.2.2022

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 43/79

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2022/290
         od 22. veljače 2022.
         o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1).

                     (2)

                     Vijeće je 2. veljače 2021. izmijenilo Preporuku (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (2) kako bi se ažurirali kriteriji za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (3)

                     Istom izmjenom uvedeni su mehanizmi za ograničavanje širenja varijanti virusa SARS-COV-2 koje izazivaju zabrinutost u EU-u (3).

                     (4)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. izmijenilo Preporuku (EU) 2020/912 (4) kako bi se uzeli u obzir uvođenje i pozitivni učinci kampanja cijepljenja u pogledu ograničavanja širenja virusa te kako bi se dodatno ograničili uvoz i širenje novih varijanti od interesa i varijanti koje izazivaju zabrinutost u EU.

                     (5)

                     Europski parlament i Vijeće donijeli su 14. lipnja 2021. Uredbu (EU) 2021/953 (5) i Uredbu (EU) 2021/954 (6) o EU digitalnoj COVID potvrdi. EU digitalna COVID potvrda pokazala se sredstvom temeljnim za ponovnu uspostavu putovanja unutar EU-a.

                     (6)

                     Od donošenja Uredbe (EU) 2021/953 Komisija je donijela nekoliko provedbenih akata kojima se utvrđuje da se COVID-19 potvrde koje izdaje određena treća zemlja smatraju jednakovrijednima potvrdama koje izdaju države članice u skladu s tom uredbom. Potvrde o cijepljenju, preboljenju i testiranju obuhvaćene takvim provedbenim aktima stoga se mogu sigurno i pouzdano ovjeriti. Stoga su EU digitalna COVID potvrda, a posebno provedbene odluke donesene na toj osnovi, olakšale sigurno ponovno otvaranje mogućnosti putovanja iz trećih zemalja u EU (7).

                     (7)

                     Postojeći pristup utvrđen u Preporuci (EU) 2020/912 trebalo bi ažurirati kako bi se u obzir uzela uspostava EU digitalne COVID potvrde, kao i razvoj pandemije, uključujući pojavu zabrinjavajuće varijante omikron, sve veću procijepljenost i postupno ukidanje ograničenja putovanja u cijelom svijetu.

                     (8)

                     S obzirom na razvoj epidemiološke situacije, Europsko vijeće u svojim je zaključcima od 22. listopada 2021. pozvalo na daljnju koordinaciju kako bi se olakšalo slobodno kretanje unutar EU-a i putovanje u EU te na reviziju dviju preporuka, uključujući Preporuku Vijeća (EU) 2020/912.

                     (9)

                     Trebalo bi odrediti da standardno razdoblje prihvaćanja potvrda o cijepljenju koje su treće zemlje izdale nakon završetka primarne serije cijepljenja traje 270 dana. Kako bi se osigurao koordiniran pristup, države članice ne bi trebale prihvaćati potvrde o cijepljenju izdane na temelju završetka primarne serije cijepljenja ako je prošlo više od 270 dana od primjene doze koja je u njoj navedena. U tom bi slučaju države članice trebale prihvatiti potvrde o cijepljenju u kojima se navodi da je nakon završetka primarne serije cijepljenja primljena dopunska doza.

                     (10)

                     Kako bi se dodatno olakšalo sigurno putovanje u EU, prag za 14-dnevnu kumulativnu stopu prijavljenih slučajeva bolesti COVID-19 trebalo bi povećati sa 75 na 100 slučajeva na 100 000 stanovnika. Istodobno, kako bi se uzeli u obzir poboljšani kapaciteti testiranja gotovo dvije godine nakon prvog pojavljivanja virusa, zahtijevana minimalna tjedna stopa testiranja također bi se trebala povećati s 300 na 600 testova na 100 000 stanovnika. Time bi se trebala dodatno povećati pouzdanost podataka koji se upotrebljavaju za utvrđivanje u kojoj bi mjeri neobvezna putovanja trebala biti moguća iz određene treće zemlje.

                     (11)

                     Kako bi se bolje omogućila neobvezna putovanja u Uniju i povećala predvidljivost za putnike iz trećih zemalja, države članice ne bi trebale prihvaćati samo cjepiva protiv bolesti COVID-19 za koja je izdano odobrenje za stavljanje u promet na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (8), nego i cjepiva koja su prošla postupak Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) za uvrštavanje na popis za upotrebu u izvanrednim okolnostima.

                     (12)

                     Nadalje, kao alternativu cijepljenju države članice trebale bi dopustiti neobvezna putovanja osobama koje su se oporavile od bolesti COVID-19 u razdoblju od 180 dana prije putovanja u EU i koje imaju EU digitalnu COVID potvrdu ili potvrdu koja je priznata kao jednakovrijedna EU digitalnoj COVID potvrdi.

                     (13)

                     Istodobno, kako bi se dodatno smanjio rizik od prijenosa virusa SARS-CoV-2, države članice mogle bi zahtijevati i valjani dokaz o negativnom testu lančane reakcije polimerazom u stvarnom vremenu (RT-PCR) prije polaska ako je putnik i. primio cjepivo protiv bolesti COVID-19 koje je prošlo postupak SZO-a za uvrštavanje na popis za upotrebu u izvanrednim okolnostima, ali se ne nalazi na popisu cjepiva odobrenih u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004; ili ii. prebolio COVID-19 u razdoblju od 180 dana prije putovanja u EU.

                     (13a)

                     S obzirom na to da možda neće biti moguće provjeriti vjerodostojnost, cjelovitost i valjanost potvrda o cijepljenju koje izdaju treće zemlje koje ne upotrebljavaju okvir pouzdanosti EU digitalne COVID potvrde ili potvrde o cijepljenju koja je priznata kao jednakovrijedna, države članice mogle bi zahtijevati i valjani dokaz o negativnom testu RT-PCR prije polaska ako je putnik u potpunosti cijepljen cjepivom protiv bolesti COVID-19 za koje je izdano odobrenje za stavljanje u promet na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004, ali ne posjeduje EU digitalnu COVID potvrdu ili potvrdu koja je priznata kao jednakovrijedna EU digitalnoj COVID potvrdi.

                     (14)

                     Djeca starija od šest godina i mlađa od 18 godina trebala bi moći putovati pod uvjetom da su prije polaska imala negativne rezultate testa RT-PCR. U tim slučajevima države članice mogle bi zahtijevati dodatno testiranje, karantenu ili samoizolaciju nakon dolaska. Ako djeca starija od šest godina i mlađa od 18 godina posjeduju valjan dokaz o cijepljenju protiv bolesti COVID-19 izdan na temelju cjepiva protiv bolesti COVID-19 odobrenog u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004, test ne bi trebalo zahtijevati. Djeca mlađa od šest godina koja putuju s odraslom osobom ne bi trebala podlijegati dodatnim zahtjevima.

                     (14a)

                     Države članice mogle bi dopustiti neobvezna putovanja osobama za koje je prihvaćeno cijepljenje protiv bolesti COVID-19 medicinski kontraindicirano, pod uvjetom da su te osobe dostavile potrebnu dokumentaciju i imale negativan rezultat testa RT-PCR prije polaska.

                     (15)

                     S obzirom na sve veću procijepljenost u cijelom svijetu, primjereno je započeti razmišljati o postupnom prijelazu s trenutačnog hibridnog pristupa temeljenog na pojedinačnoj zemlji/osobi na pristup koji se temelji isključivo na osobi i temeljiti ukidanje ograničenja putovanja isključivo na statusu cijepljenja ili funkciji/potrebi putnika. Međutim, u ovom trenutku i dalje postoje treće zemlje s ograničenim pristupom cjepivima ili niskom stopom cijepljenja. Stoga, kako bi se trećim zemljama dalo vremena da povećaju svoje stope cijepljenja, uključujući primjenu dodatnih doza s ciljem osiguravanja valjanosti potvrda o cijepljenju i na osnovi prethodne opće procjene njihove situacije u pogledu cijepljenja na temelju podataka koje su, među ostalim, dostavile delegacije EU-a, Komisija bi do 30. travnja 2022.trebala preispitati Preporuku s ciljem brisanja Priloga I. uzimajući u obzir sve veću procijepljenost diljem svijeta. Komisija bi trebala izvješćivati Vijeće te bi mu, prema potrebi, mogla podnijeti prijedlog za brisanje Priloga I.

                     (16)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (17)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (9); Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Odluke i ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (18)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (10), koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ. (11)

                     (19)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (12) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (13).

                     (20)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (14) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (15).

                     (21)

                     Pravnim statusom ove Preporuke, kako je naveden u uvodnim izjavama od 15. do 19., ne dovodi se u pitanje potreba da sve države članice, u interesu pravilnog funkcioniranja schengenskog područja, koordinirano donesu odluku o ukidanju ograničenja neobveznih putovanja u Uniju,

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka (EU) 2020/912 mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     od 1. ožujka 2022. u točki 2. drugom stavku broj „75” zamjenjuje se brojem „100”, a broj „300” zamjenjuje se brojem „600”;

                     2.

                     od 1. ožujka 2022. u točki 6.a prvi, drugi i treći stavak zamjenjuju se sljedećim:
                     „Ne dovodeći u pitanje točku 6. podtočke (a) i (b), ako prihvaćaju dokaz o cijepljenju kako bi odstupile od ograničenja putovanja radi ograničavanja širenja bolesti COVID-19, države članice trebale bi u načelu ukinuti privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU za one putnike koji su primili posljednju preporučenu dozu jednog od cjepiva protiv bolesti COVID-19 odobrenih u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004 (*1) najkasnije 14 dana prije ulaska u područje EU+, pod uvjetom da je prošlo manje od 270 dana od primjene doze navedene u potvrdi o cijepljenju za završenu primarnu seriju cijepljenja, ili da je primljena dopunska doza nakon završetka primarne serije cijepljenja.
                     Države članice trebale bi ukinuti privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU i za putnike koji su primili posljednju preporučenu dozu jednog od cjepiva protiv bolesti COVID-19 koja su prošla kroz postupak SZO-a za uvrštavanje na popis za upotrebu u izvanrednim okolnostima najkasnije 14 dana prije ulaska u područje EU+, pod uvjetom da je prošlo manje od 270 dana od primjene doze navedene u potvrdi o cijepljenju za završenu primarnu seriju cijepljenja, ili da je primljena dopunska doza nakon završetka primarne serije cijepljenja.
                     Države članice trebale bi ukinuti privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU i za putnike koji su preboljeli bolest COVID-19 u razdoblju od 180 dana prije putovanja u EU.
                     U tu svrhu putnici koji žele otići na neobvezna putovanja u jednu od država članica trebali bi posjedovati jedno od sljedećeg:

                                 (a)

                                 valjan dokaz o cijepljenju protiv bolesti COVID-19 izdan na temelju cjepiva protiv bolesti COVID-19 odobrenog u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004; ili

                                 (b)

                                 valjan dokaz o cijepljenju protiv bolesti COVID-19 izdan na temelju cjepiva protiv bolesti COVID-19 koje je prošlo kroz postupak SZO-a za uvrštavanje na popis za upotrebu u izvanrednim okolnostima, ali se ne nalazi na popisu cjepiva odobrenih u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004; ili

                                 (c)

                                 valjan dokaz o preboljenju.

                           Za putnike obuhvaćene prethodnim točkama b) i c) država članica trebala bi zahtijevati i valjan dokaz o negativnom testu lančane reakcije polimerazom u stvarnom vremenu (RT-PCR) provedenom najranije 72 sata prije polaska. Za putnike obuhvaćene točkom b) države članice mogle bi primijeniti dodatne zdravstvene mjere kao što su izolacija, karantena ili cijepljenje odobreno u EU-u na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004.
                     Osim EU digitalnih COVID potvrda, države članice trebale bi prihvatiti dokaze o cijepljenju protiv bolesti COVID-19 ili njezinu preboljenju ako odgovaraju potvrdama koje su priznate kao jednakovrijedne potvrdama izdanima u skladu s Uredbom (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća (*2) u provedbenom aktu koji je Komisija donijela na temelju članka 8. te uredbe.
                     Ako nije donesen takav akt koji se odnosi na potvrde koje je izdala treća zemlja, države članice mogle bi u skladu s nacionalnim pravom prihvatiti dokaz o testiranju i cijepljenju koji je izdala treća zemlja, uzimajući u obzir potrebu za provjerom vjerodostojnosti, valjanosti i cjelovitosti potvrde te provjerom sadržava li ona sve relevantne podatke kako je predviđeno u Uredbi (EU) 2021/953.
                     U tom bi slučaju mogle zahtijevati valjan dokaz o negativnom testu RT-PCR prije polaska za putnike koji su u potpunosti cijepljeni cjepivom protiv bolesti COVID-19 za koje je izdano odobrenje za stavljanje u promet na temelju Uredbe (EZ) br. 726/2004, ali ne posjeduju EU digitalnu COVID potvrdu ili potvrdu koja je priznata kao jednakovrijedna EU digitalnoj COVID potvrdi.
                     Ako nisu obuhvaćena navedenim odredbama, djeci starijoj od šest godina i mlađoj od 18 godina također bi trebalo dopustiti neobvezna putovanja u državu članicu ako posjeduju valjan dokaz o negativnom testu lančane reakcije polimerazom u stvarnom vremenu (RT-PCR) provedenom najranije 72 sata prije polaska. U tim slučajevima države članice mogle bi zahtijevati dodatno testiranje, karantenu ili samoizolaciju nakon dolaska. Djeca mlađa od šest godina koja putuju s odraslom osobom ne bi trebala podlijegati dodatnim zahtjevima.

                        (*1)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL L 136, 30.4.2004., str. 1.)."

                        (*2)  Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL L 211, 15.6.2021., str. 1.).”"

                     3.

                     Umeće se nova točka 12.:

                                 „12.

                                 Komisija bi do 30. travnja 2022. trebala preispitati Preporuku s ciljem brisanja Priloga I. uzimajući u obzir sve veću procijepljenost diljem svijeta.
                                 Komisija bi trebala izvješćivati Vijeće te bi mu, prema potrebi, mogla podnijeti prijedlog za brisanje Priloga I.”

            Sastavljeno u Bruxellesu 22. veljače 2022.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               C. BEAUNE

            (1)  Preporuka Vijeća (EU) 2020/912 od 30. lipnja 2020. o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (SL L 208 I, 1.7.2020., str. 1.).

            (2)  Preporuka Vijeća (EU) 2021/132 od 2. veljače 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (SL L 41, 4.2.2021., str. 1.).

            (3)  „Područje EU+” obuhvaća sve države članice schengenskog područja (uključujući Bugarsku, Hrvatsku, Cipar i Rumunjsku), kao i četiri države pridružene schengenskom području. Uključuje i Irsku ako se odluči uskladiti.

            (4)  Preporuka Vijeća (EU) 2021/816 od 20. svibnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (SL L 182, 21.5.2021., str. 1.).

            (5)  Uredba (EU) 2021/953 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) radi olakšavanja slobodnog kretanja tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL L 211, 15.6.2021., str. 1.).

            (6)  Uredba (EU) 2021/954 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2021. o okviru za izdavanje, provjeru i prihvaćanje interoperabilnih potvrda o cijepljenju, testiranju i preboljenju bolesti COVID-19 (EU digitalna COVID potvrda) u pogledu državljana trećih zemalja koji se zakonito nalaze ili borave na državnom području država članica tijekom pandemije bolesti COVID-19 (SL L 211, 15.6.2021., str. 24.).

            (7)  Ažurirani popis odluka o jednakovrijednosti objavljen je na sljedećoj internetskoj stranici:
         https://ec.europa.eu/info/publications/commission-implementing-decisions-eu-equivalence-covid-19-certificates-issued-non-eu-countries_en

            (8)  Uredba (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka odobravanja primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini, te uspostavi Europske agencije za lijekove (SL L 136, 30.4.2004., str. 1.).

            (9)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (10)  SL L 176, 10.7.1999., str. 36.

            (11)  Odluka Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 176, 10.7.1999., str. 31.).

            (12)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (13)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (14)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (15)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).


title: Preporuka Europske središnje banke od 17. veljače 2022. Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Bank of Greece (ESB/2022/3) 2022/C 102/01

text:
               2.3.2022

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 102/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 17. veljače 2022.
      Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Bank of Greece
      (ESB/2022/3)
      (2022/C 102/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Mandat sadašnjeg vanjskog revizora središnje banke Bank of Greece, Deloitte Certified Public Accountants S.A., prestat će nakon revizije za financijsku godinu 2021. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2022.

                  (3)

                  Središnja banka Bank of Greece izabrala je Ernst & Young (Hellas) Certified Auditors Accountants S.A. kao svog vanjskog revizora za financijske godine od 2022. do 2026., s mogućnošću produljenja mandata na financijske godine 2027. i 2028.

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se Ernst & Young (Hellas) Certified Auditors Accountants S.A. imenuje kao vanjski revizor središnje banke Bank of Greece za financijske godine od 2022. do 2026., s mogućnošću produljenja mandata na financijske godine 2027. i 2028.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 17. veljače 2022.

               Predsjednica ESB-a

            Christine LAGARDE