title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike оd 26. rujna 2019. o razmjeni i prikupljanju informacija za makrobonitetne potrebe o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji (ESRB/2019/18)2019/C 412/01

text:
               9.12.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 412/1

      PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
      оd 26. rujna 2019.
      o razmjeni i prikupljanju informacija za makrobonitetne potrebe o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji
      (ESRB/2019/18)
      (2019/C 412/01)
      OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike  (1), a posebno njezin članak 3. stavak 2. točke (b), (d) i (f) te njezine članke od 16. do 18.,
      uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike  (2), a posebno njezin članak 15. stavak 3. točku (e) i njezine članke od 18. do 20.,
      budući da:

                  (1)

                  Krajnji cilj makrobonitetne politike je doprinijeti zaštiti stabilnosti financijskog sustava kao cjeline, uključujući jačanjem njegove otpornosti i smanjenjem stvaranja sistemskih rizika.

                  (2)

                  Uredba (EU) br. 1092/2010 potvrđuje da bi se praćenje i procjena mogućih sistemskih rizika trebali zasnivati na širokom skupu relevantnih makroekonomskih i mikrofinancijskih podataka i pokazatelja te dodjeljuje Europskom odboru za sistemske rizike (ESRB) pristup svim informacijama potrebnim za obavljanja njegovih dužnosti u vezi s makrobonitetnim nadzorom, dok čuva povjerljivost tih informacija, kako je propisano.

                  (3)

                  Druga tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili kojima su povjerene druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti - uključujući tijela koja pružaju popratnu analizu za odluke makrobonitetne politike - trebala bi također imati pristup odgovarajućem skupu podataka i indikatora potrebnih za obavljanje svojih zadaća. Informacije koje su dostupne odgovarajućim tijelima o podružnicama na njihovim područjima razlikuju se u državama članicama u smislu opsega i učestalosti.

                  (4)

                  Preporuka ESRB/2011/3 Europskog odbora za sistemske rizike (3) preporučuje, između ostalog, da države članice osiguraju da makrobonitetna tijela imaju ovlast zahtijevati i pravovremeno dobiti sve nacionalne podatke i informacije relevantne za izvršavanje njihovih zadaća, uključujući informacije od mikrobonitetnih nadzornih tijela i nadzornih tijela za tržišta vrijednosnih papira te informacije koje su izvan opsega reguliranja, kao i informacije o pojedinoj instituciji na osnovi obrazloženog zahtjeva i s odgovarajućim mehanizmima radi osiguravanja povjerljivosti. Međutim, ta Preporuka nije mogla predvidjeti različite institucionalne mehanizme koji se odnose na uspostavljanje i provođenje makrobonitetne politike koji su se razvili u državama članicama od 2011. Stoga ta Preporuka nije posebno obuhvatila određene institucionalne mehanizme koji su potrebni radi osiguravanja da makrobonitetna tijela imaju pristup informacijama koje se smatraju potrebnim za obavljanje njihovih zadaća, ali koje im nisu na raspolaganju.

                  (5)

                  Trenutno, pružanje prekograničnih financijskih usluga putem podružnica kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji predstavlja važan dio financijskog sustava u brojnim državama članicama. U tim državama članicama, određene podružnice (a) nadležna tijela odredila su kao značajne u skladu s člankom 51. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4), (b) udovoljavaju kriterijima za ostale sistemski važne institucije u skladu s člankom 131. Direktive 2013/36/EU, (c) pružaju ključne funkcije na temelju Europskog okvira za oporavak i sanaciju ili (d) imaju značajan udio na tržištu u djelatnostima koje su značajne sa stajališta financijske stabilnosti (zajedno dalje u tekstu „podružnice značajne za financijsku stabilnost”). Pravo Unije ne propisuje usklađenu definiciju podružnica značajnih za financijsku stabilnost. Očekuje se da će pružanje prekograničnih financijskih usluga putem takvih podružnica rasti u budućnosti jer se nastavlja financijska integracija u Europskoj uniji. Svako tijelo kojem je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili drugih zadaća u vezi s financijskom stabilnosti treba biti u mogućnosti dobiti određene osnovne informacije o svim podružnicama koje djeluju na njegovu području nadležnosti čije matične kreditne institucije imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji. Na taj način tijelo može barem procijeniti jesu li ove podružnice značajne za financijsku stabilnost u državi u kojoj djeluju. Ako tijelo smatra da je tako, ono također treba biti u mogućnosti dobiti detaljnije informacije o djelatnostima tih podružnica.

                  (6)

                  Podružnice kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji razlikuju se po veličini i značaju. Kada se te podružnice smatraju značajnim za financijsku stabilnost u državi u kojoj djeluju postoji potreba za poboljšanjem suradnje između odgovarajućih tijela države članice domaćina i matične države članice. U takvim slučajevima, razmjena odabranih informacija o matičnoj instituciji i grupama kojih su ove podružnice dio potrebna je radi procjene mogućeg povećanja utjecaja koje takve podružnice mogu imati tijekom razdoblja prekomjernog kreditnog rasta ili u krizi. Razmjena takvih odabranih informacija o tim matičnim institucijama i grupama u odnosu na regulatorni kapital i financijsku polugu (uključujući odgovarajuće zahtjeve za zaštitni sloj), rizik financiranja i likvidnosni rizik, poslovnu strategiju i određene aspekte planova oporavka također je potrebna radi osiguravanja djelotvornosti makrobonitetne politike u državi članici domaćinu takvih podružnica.

                  (7)

                  Iz tih razloga, osiguravanje skupa informacija navedenih u Preporuci C smatra se potrebnim tako da tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti mogu ispuniti svoje ovlasti. Takve informacije trebalo bi tim tijelima osigurati na obrazloženi zahtjev, na temelju načela nužnog poznavanja i unutar ograničenja mjerodavnog prava Unije i nacionalnog prava. Kada ta tijela trebaju dobiti dodatne informacije radi provođenja svojih zadaća i praćenja ili procjene sistemskih rizika ili za potrebe razvoja novih instrumenata politike, potrebno im je dostaviti te dodatne informacije na obrazloženi zahtjev.

                  (8)

                  Niti Direktiva 2013/36/EU, a posebno njezin članak 56., niti Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5) omogućuju ili stvaraju prepreke razmjeni informacija između nadležnih tijela i tijela kojima je dodijeljena odgovornost održavanja stabilnosti financijskog sustava u državama članicama, pri obavljanju njihovih nadzornihfunkcija. Iako pravo Unije osigurava okvir za razmjenu informacija između odgovarajućih tijela za mikrobonitetne potrebe, ne postoji okvir za razmjenu informacija za makrobonitetne potrebe.

                  (9)

                  Središnje banke prikupljaju informacije o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji. Nacionalne središnje banke unutar Europskog sustava središnjih banaka potiču se da dijele takve informacije s odgovarajućim tijelima na temelju obrazloženog zahtjeva i na načelu nužnog poznavanja jer se to smatra djelotvornim načinom olakšavanja izvršavanja njihovih zadaća.

                  (10)

                  Dobro osmišljeni mehanizmi koji uređuju razmjenu informacija o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji mogu pomagati tijelima kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti u provođenju njihovih zadaća. Korištenje sporazuma o razumijevanju uvelo bi standardizaciju i predvidljivost te stvorilo zajedničke temelje o tome što čini relevantne informacije za provođenje njihovih zadaća; sporazumi o razumijevanju također se smatraju djelotvornim i učinkovitim sredstvom za postizanje cilja uspostavljanja kulture dijeljenja informacija između odgovarajućih tijela za makrobonitetne potrebe. U tom smislu, Nordijsko-baltički makrobonitetni forum (6) i posljednji Sporazum o razumijevanju o suradnji i usklađivanju o prekograničnoj financijskoj stabilnosti u nordijsko-baltičkom području (7) mogu služiti kao referentne točke za okvir za blisku suradnju između odgovarajućih tijela.

                  (11)

                  Prema načelu supsidijarnosti, izbor odgovarajućeg tijela za prikupljanje informacija za potrebe financijske stabilnosti i makrobonitetne potrebe trebale bi izvršiti odgovarajuće države članice.

                  (12)

                  Na temelju članka 40. Direktive 2013/36/EU nadležna tijela država članica domaćina mogu zahtijevati da ih sve kreditne institucije koje imaju podružnice na njihovu području moraju periodično izvješćivati o svojim djelatnostima u tim državama članicama domaćinima. Ovo izvješćivanje može se tražiti i. za informativne i statističke potrebe, ii. za određivanje podružnica značajnim ili iii. za nadzorne potrebe povjerene nadležnom tijelu domaćinu na temelju Direktive 2013/36/EU. Nejasno je mogu li se informacije prikupljene na temelju tog članka također koristiti za makrobonitetne potrebe jer odgovarajuće odredbe ne razlikuju između mikrobonitetnog i makrobonitetnog nadzora. Stoga bi Europska komisija trebala razmotriti, u okviru preispitivanja propisanog u članku 513. Uredbe (EU) br. 575/2013, treba li pravo Unije biti revidirano, odnosno razjasniti da informacije od podružnica mogu također biti prikupljene za makrobonitetne potrebe.

                  (13)

                  Podružnice kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u trećoj zemlji podvrgnute su samo nacionalnom pravu, a nacionalni zakoni po tom pitanju nisu usklađeni pravom Unije. Nakon nedavnih izmjena Direktivom (EU) 2019/878 Europskog parlamenta i Vijeća (8), članak 47. Direktive 2013/36/EU. propisuje da minimalni skup informacija dopunjen s bilo kojom drugom informacijom koja se smatra potrebnom za omogućavanje sveobuhvatnog praćenja djelatnosti podružnice trebaju prikupljati nacionalna nadležna tijela od podružnica kreditnih institucija koje imaju svoje mjesto uprave u trećoj zemlji. Takve informacije trebalo bi dijeliti s tijelima kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti, kada je moguće i prikladno. Unutar njegova preispitivanja kako je propisano u članku 513. Uredbe (EU) br. 575/2013 - i kako je gore navedeno - o tome treba li revidirati pravo Unije, odnosno pojasniti da informacije od podružnica mogu biti prikupljane za makrobonitetne potrebe, Komisija bi također trebala razmotriti izvedivost prikupljanja podataka za takve potrebe od podružnica kreditnih institucija koje imaju svoje mjesto uprave u trećoj zemlji.

                  (14)

                  U skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013 (9) (dalje u tekstu: „Uredba o SSM-u”) ESB je nadležno tijelo u odnosu na značajne kreditne institucije u kontekstu jedinstvenog nadzornog mehanizma (SSM). Kao takav, ESB je odgovoran za nadzor značajnih kreditnih institucija i blisko surađuje s nacionalnim nadležnim tijelima radi provođenja svojih zadaća putem zajedničkih nadzornih timova koji se sastoje od osoblja ESB-a i odgovarajućih nacionalnih nadležnih tijela. To omogućuje nesmetanu i promptnu razmjenu informacija koje se odnose na nadzirane kreditne institucije. Tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti mogu tražiti i dobiti informacije od ESB-a u njegovoj nadzornoj ulozi o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici.

                  (15)

                  Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe o SSM-u, ESB je odgovoran za procjenu makrobonitetnih mjera koje su donijela nacionalna tijela i, kada se smatra potrebnim, za primjenu viših zahtjeva za zaštitne slojeve kapitala i strože mjere. U tom smislu, informacije o podružnicama kreditnih institucija koje imaju mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji ulazi u kategorije informacija koje mogu biti potrebne ESB-u za obavljanje ovih zadaća.

                  (16)

                  Nadležna tijela država članica koja ne sudjeluju u SSM-u mogu surađivati i razmjenjivati informacije o nadziranim kreditnim institucijama u kolegijima nadzornih tijela osnovanim na temelju članka 51. i 116. Direktive 2013/36/EU i koji služe kao mehanizmi za usklađivanje nadzornih zadaća povezanih s prekograničnim djelatnostima koje provode kreditne institucije.

                  (17)

                  Ovaj prekogranični mehanizam za dijeljenje informacija usmjeren je na ciljeve mikrobonitetnog nadzora. Slijedom toga, članak 51. i članak 116. Direktive 2013/36/EU i Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/98 (10) koja utvrđuje opće uvjete za funkcioniranje kolegija nadzornih tijela, posebno ne predviđa sudjelovanje tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti u odgovarajućim kolegijima nadzornih tijela. Međutim, odgovarajuće nadležno tijelo matične države je, u načelu, u mogućnosti pozvati druge subjekte da sudjeluju na sastancima kolegija nadzornih tijela, pod uvjetom da su s tim suglasni svi članovi kolegija. Određene informacije koje se odnose na kreditne institucije kojima pripada podružnica i koje se dijele u kolegijima nadzornih tijela mogu biti relevantne za makrobonitetne potrebe. U tom smislu, nadležna tijela se potiču da pozovu odgovarajuća tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti da se uključe u razmatranje određenih pitanja od makrobonitetnog interesa koja se raspravljaju u kolegijima nadzornih tijela. Izričito uključivanje takvih odgovarajućih tijela u kolegije nadzornih tijela kao mogućih promatrača na temelju Delegirane uredbe Komisije (EU) 2016/98 može osigurati veću sigurnost u odnosu na ovu ulogu. Pozivi predstavnicima makrobonitetnih tijela da prisustvuju sastancima kolegija nadzornih tijela radi informiranja drugih sudionika o makrobonitetnim rizicima ili regulatornim kretanjima u makrobonitetnim područjima mogu također koristiti raspravi unutar kolegija nadzornih tijela.

                  (18)

                  Radi osiguravanja dosljednog, učinkovitog i djelotvornog pristupa razmjeni informacija za potrebe ove Preporuke, Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) u suradnji s ESRB-om trebalo bi izraditi smjernice za razmjenu informacija i pratiti tu razmjenu. Radi postizanja određenog stupnja konvergencije informacija primljenih od relevantnih dionika, EBA bi trebala uspostaviti zajednički okvir za sporazum o razumijevanju u suradnji s relevantnim dionicima.

                  (19)

                  Ova Preporuka je bez utjecaja na ovlasti u području monetarne politike središnjih banaka u Uniji.

                  (20)

                  Preporuke ESRB-a objavljuju se nakon što su adresati informirani i nakon što Opći odbor obavijesti Vijeće Europske unije o svojoj namjeri objavljivanja preporuka te omogući Vijeću da reagira,

            DONIO JE OVU PREPORUKU:
      ODJELJAK 1.

         PREPORUKE

         Preporuka A – Suradnja i razmjena informacija na načelu nužnog poznavanja

      Preporučuje se da odgovarajuća tijela:

                  1.

                  razmjenjuju informacije koje se smatraju potrebnim za obavljanje njihovih zadaća povezanih s donošenjem i/ili primjenom mjera makrobonitetne politike ili za druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti na djelotvoran i učinkovit način u pogledu podružnica u državi članici domaćinu kreditnih institucija koje imaju svoje mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji. Razmjenu informacija trebalo bi obaviti po primitku obrazloženog zahtjeva za informacijama u odnosu na takve podružnice - uzimajući u obzir smjernice koje je izdala EBA u skladu s potpreporukom C(1) - koju je podnijelo odgovarajuće tijelo države članice domaćina kojem je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti. Informacije koje se razmjenjuju trebale bi biti razmjerne značaju podružnice za financijsku stabilnost u državi članici domaćinu.

                  2.

                  uspostave sporazum o razumijevanju ili druge oblike dobrovoljnih aranžmana za suradnju i razmjenu informacija među sobom - ili s odgovarajućim tijelima trećih zemalja - u odnosu na podružnice u državi članici domaćinu kreditne institucije koja ima svoje mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji, kada sve strane uključene u olakšavanje razmjene informacija to smatraju potrebnim i prikladnim.

         Preporuka B – Promjene u pravnom okviru Unije

      Preporučuje se da Europska komisija:

                  1.

                  procjeni postoje li prepreke u zakonodavstvu Unije koje sprječavaju tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti da imaju ili dobivaju potrebne informacije o podružnicama radi provođenja ovih funkcija ili ispunjavanja ovih zadaća;

                  2.

                  predlaže izmjenu zakonodavstva Unije radi otklanjanja takvih prepreka, kada Europska komisija zaključi, kao rezultat svoje procjene, da takve prepreke postoje.

         Preporuka C – Smjernice za razmjenu informacija i praćenje razmjene informacija

      Preporučuje se da Europska nadzorno tijelo za bankarstvo:

                  1.

                  izda smjernice u skladu s Preporukom A za razmjenu informacija između odgovarajućih tijela u odnosu na podružnice kreditnih institucija koje imaju svoje mjesto uprave u drugoj državi članici, što bi trebalo uključivati popis informacija koja se razmjenjuju, najmanje na načelu nužnog poznavanja, i u granicama primjenjivog prava Unije i nacionalnog prava. Popis bi trebao uključivati, najmanje, stavke informacija svake od sljedećih kategorija;

                              na razini podružnice:

                                          a)

                                          imovinu i izloženosti, s raščlambama;

                                          b)

                                          raščlambe imovine u odnosu na mjere zasnovane na korisniku kredita;

                                          c)

                                          obveze, s raščlambama;

                                          d)

                                          izloženosti unutar financijskog sektora;

                                          e)

                                          informacije potrebne za utvrđivanje drugih sistemski važnih institucija;

                              na razini matične grupe/matične institucije:

                                          f)

                                          regulatorni kapital i financijsku polugu;

                                          g)

                                          financiranje i likvidnost;

                                          h)

                                          relevantne informacije o podružnicama, kao što su poslovna strategija i određeni elementi planova oporavka kreditnih institucija i nadzornih ocjena koje su relevantne;

                  2.

                  redovito pratiti, u suradnji s ESRB-om, djelotvornost i učinkovitost razmjene informacija između odgovarajućih tijela u odnosu na podružnice kreditnih institucija koje imaju svoje mjesto uprave u drugoj državi članici ili trećoj zemlji.

            ODJELJAK 2.

         PROVEDBA

      1.   Definicije

      1. Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

                  (a)

                  „podružnica” znači mjesto poslovanja koje predstavlja pravno ovisni dio kreditne institucije, a koje izravno obavlja sve ili neke poslove koji su dio djelatnosti kreditnih institucija;

                  (b)

                  „kreditna institucija” znači kreditna institucija kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013;

                  (c)

                  „podružnica značajna za financijsku stabilnost” znači podružnica u državi članici domaćinu kreditne institucije koja ima svoje mjesto uprave u drugoj državi članici ili u trećoj zemlji koja zadovoljava bilo koji od sljedećih uvjeta:

                              i.

                              nadležno tijelo države članice domaćina utvrdilo je da je podružnica određena kao značajna u skladu s člankom 51. Direktive 2013/36/EU;

                              ii.

                              nadležno ili imenovano tijelo države članice domaćina utvrdilo je da podružnica zadovoljava kriterije iz članka 131. stavka 3. Direktive 2013/36/EU za utvrđivanje drugih sistemski važnih institucija, u skladu sa Smjernicama EBA/GL/2014/10 Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (11);

                              iii.

                              nacionalno sanacijsko tijelo države članice domaćina utvrdilo je da u državi članici domaćina podružnica obavlja ključne funkcije u smislu članka 2. stavka 1. točke 35. Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća (12)

                              iv.

                              podružnica ima udio na tržištu koji premašuje 2 % jedne ili više kategorija izloženosti iz točaka a) i b) članka 133. stavka 5. Direktive 2013/36/EU (13)

                  (d)

                  „država članica domaćin” znači država članica domaćin kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom 44. Uredbe (EU) br. 575/2013;

                  (e)

                  „matična država članica” znači matična država članica kako je definirana člankom 4. stavkom 1. točkom 43. Uredbe (EU) br. 575/2013;

                  (f)

                  „nadležno tijelo” znači tijelo javne vlasti ili tijelo koje je u skladu s nacionalnim pravom službeno priznato i ovlašteno za nadzor kreditnih institucija u sklopu sustava nadzora na snazi u dotičnoj državi članici i ESB na temelju članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013;

                  (g)

                  „sporazum o razumijevanju” znači dobrovoljni aranžman koji uređuje kako odgovarajuća tijela namjeravaju međusobno surađivati i određuje pojedinosti podataka i informacija koje se razmjenjuju, u skladu s primjenjivim zakonima i propisima;

                  (h)

                  „odgovarajuće tijelo” znači:

                              1.

                              tijelo kojemu je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti, kao što su povezane popratne analize, uključujući, ali ne ograničavajući se na:

                                          i.

                                          imenovano tijelo u skladu s poglavljem 4. glave VII. Direktive 2013/36/EU ili člankom 458. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013;

                                          ii.

                                          ESB-a na temelju članka 9. stavka 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013;

                                          iii.

                                          makrobonitetno tijelo s ciljevima, mehanizmima, zadaćama, ovlastima, instrumentima, zahtjevima za odgovornost i drugim značajkama iz Preporuke ESRB/2011/3;

                              2.

                              nadležno tijelo.

            2.   Kriteriji za provedbu

                  1.

                  Sljedeći kriteriji primjenjuju se na provedbu ove Preporuke:

                              (a)

                              potrebno je obratiti dužnu pažnju na načelo nužnog poznavanja i načelo razmjernosti, uzimajući u obzir ciljeve i sadržaj svake preporuke;

                              (b)

                              potrebno je udovoljiti posebnim kriterijima usklađenosti iz priloga u odnosu na svaku Preporuku.

                  2.

                  Od adresata se traži da izvješćuju ESRB i Vijeće o poduzetim radnjama u vezi s ovom Preporukom ili da na odgovarajući način opravdaju svako nepostupanje. Izvješća trebaju sadržavati najmanje:

                              (a)

                              informacije o sadržaju i vremenskom okviru poduzetih radnji;

                              (b)

                              ocjenu funkcioniranja poduzetih radnji u odnosu na ciljeve ove Preporuke;

                              (c)

                              podrobno obrazloženje svakog nedjelovanja ili odstupanja od ove Preporuke, uključujući sva kašnjenja.

            3.   Vremenski raspored za praćenje

      Od adresata se traži da izvješćuju ESRB i Vijeće o poduzetim radnjama u vezi s ovom Preporukom ili da na odgovarajući način opravdaju svako nepostupanje u skladu sa sljedećim vremenskim rasporedom:
      1.   Preporuka A

                  (a)

                  Do 31. prosinca 2020. odgovarajuća tijela obvezna su dostaviti ESRB-u i Vijeću privremeno izvješće o provedbi Preporuke A.

                  (b)

                  Do 31. prosinca 2024. odgovarajuća tijela obvezna su dostaviti ESRB-u i Vijeću konačno izvješće o provedbi Preporuke A, uzimajući u obzir moguće promjene nacionalnog prava i prava EU te smjernica EBA-e.

            2.   Preporuka B

      Do 31. prosinca 2022. Komisija je obvezna dostaviti ESRB-u i Vijeću izvješće o provedbi Preporuke B.
      3.   Preporuka C

      Do 31. prosinca 2023. EBA je obvezna dostaviti ESRB-u i Vijeću izvješće o provedbi Preporuke C.
      4.   Nadzor i procjena

                  1.

                  Tajništvo ESRB-a će:

                              (a)

                              pružiti pomoć adresatima, osiguravanjem usklađivanja izvješćivanja i dostavljanjem odgovarajućih obrazaca te pojašnjavanjem, prema potrebi, postupka i vremenskog rasporeda daljnjeg postupanja;

                              (b)

                              provjeravati daljnje postupanje od strane adresata, pružati pomoći na njihov zahtjev te podnositi izvješća o daljnjem postupanju Općem odboru putem Upravljačkog odbora.

                  2.

                  Opći odbor će procijeniti radnje i opravdanja o kojima adresati podnose izvješća i, prema potrebi, može utvrditi da se nije postupilo u skladu s ovom Preporukom i da adresat nije dao odgovarajuće obrazloženje za svoje nepostupanje.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 26. rujna 2019.

               Voditelj Tajništva ESRB-a, u ime Općeg odbora ESRB-a

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

         (2)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

         (3)  Preporuka ESRB/2011/3 Europskog odbora za sistemske rizike od 22. prosinca 2011. o makrobonitetnim ovlaštenjima nacionalnih tijela (SL C 41, 14.2.2012., str. 1.).

         (4)  Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

         (5)  Uredba (EU). br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

         (6)  Nordijsko-baltički makrobonitetni forum (NBMF) je regionalno tijelo za suradnju koje okuplja guvernere središnjih banaka i šefove nadzornih tijela. NBMF redovno raspravlja o rizicima za financijsku stabilnost u nordijskom i baltičkom području te u određenim državama kao i o makrobonitetnim mjerama i njihovoj uzajamnoj primjeni kao sredstva rješavanja ovih rizika i unapređenja regionalnog usklađivanja.

         (7)  Sporazum o razumijevanju o suradnji i usklađivanju o prekograničnoj financijskoj stabilnosti između odgovarajućih ministarstava, središnjih banaka, tijela za financijski nadzor i sanacijskih tijela Danske, Estonije, Finske, Irske, Latvije, Litve, Norveške i Švedske, od 31. siječnja 2018.

         (8)  Direktiva (EU) 2019/878 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2019. o izmjeni Direktive 2013/36/EU u pogledu izuzetih subjekata, financijskih holdinga, mješovitih financijskih holdinga, primitaka, nadzornih mjera i ovlasti te mjera za očuvanje kapitala (SL L 150, 7.6.2019., str. 253.).

         (9)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

         (10)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2016/98 od 16. listopada 2015. o dopuni Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s regulatornim tehničkim standardima kojima se utvrđuju opći uvjeti djelovanja kolegija supervizora (SL L 21, 28.1.2016., str. 2.).

         (11)  Smjernice Europskog nadzornog tijela za bankarstvo od 16. prosinca 2014. o kriterijima za utvrđivanje uvjeta primjene članka 131. stavka 3. Direktive 2013/36/EU (CRD) u odnosu na procjenu drugih sistemski važnih institucija (EBA/GL/2014/10).

         (12)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 173, 12.6.2014., str. 190.).

         (13)  Kako je izmijenjena Direktivom (EU) 2019/878.

         PRILOG
         Kriteriji usklađenosti za preporuke

            Preporuka A – Suradnja i razmjena informacija na načelu nužnog poznavanja

         Za Preporuku A određuju se sljedeći kriteriji usklađenosti.

            Potpreporuka A(1) – djelotvornost, učinkovitost i razmjernost u razmjeni informacija

                     1.

                     Odgovarajuća tijela trebala bi, temeljem obrazloženog zahtjeva tijela kojem je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti, prikupljati i razmjenjivati najmanje sljedeće kategorije informacija, ovisno o slučaju: informacije iz točaka od a) do e) potpreporuke C(1) u odnosu na sve podružnice i, osim toga, informacije iz točaka od f) do h) potpreporuke C(1) u odnosu na podružnice značajne za financijsku stabilnost.

                     2.

                     Odgovarajuća tijela trebala bi izvješćivati ESRB i EBA-u o svim pitanjima na koja su naišla tijekom razmjene informacija.

                     3.

                     Kada EBA objavi smjernice u skladu s potpreporukom C(1) odgovarajuća tijela trebala bi razmjenjivati najmanje skup informacija iz tih smjernica, temeljem obrazloženog zahtjeva tijela kojem je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti.

                     4.

                     Prilikom razmjene informacija trebalo bi razmotriti sljedeća vodeća načela:

                                 a.

                                 razmjena informacija trebala bi se temeljiti na obrazloženom zahtjevu tijela kojem je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti u državi članici domaćinu i tražene informacije trebale bi biti potrebne za izvršenje tih zadaća, uzimajući u obzir načelo nužnog poznavanja;

                                 b.

                                 informacije koje se razmjenjuju trebale bi biti razmjerne značajnosti podružnice za financijsku stabilnost u državi članici koja traži informaciju;

                                 c.

                                 tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti trebala bi voditi računa o raspoloživim informacijama prije nego traže informacije od drugih odgovarajućih tijela;

                                 d.

                                 odgovarajuća tijela trebala bi dostaviti tražene informacije bez nepotrebnog odlaganja;

                                 e.

                                 odgovarajuća tijela trebala bi, unutar ograničenja mjerodavnog pravnog okvira, koristiti svoje ovlasti za prikupljanje traženih informacija ako one već nisu lako dostupne odgovarajućim tijelima;

                                 f.

                                 odgovarajuća tijela trebala bi upotrebljavati postojeće izvještajne obrasce kad god je moguće;

                                 g.

                                 odgovarajuća tijela trebala bi prenijeti podatke u formatima prihvatljivim za korisnika koji omogućuju daljnju automatsku obradu podataka;

                                 h.

                                 odgovarajuća tijela trebala bi organizirati omogućavanja povjerljivog prijenosa informacija, ako se to zahtijeva;

                                 i.

                                 tijelo koje prima informacije trebalo bi osigurati najmanje istu razinu povjerljivosti za informaciju koju primjenjuje tijelo koje dostavlja informaciju.

                     5.

                     Nepostupanje tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti u državi članici domaćinu smatrat će se dovoljno obrazloženim ako postoji dokaz da nema podružnica značajnih za financijsku stabilnost u njihovoj državi članici ili ako tijela objave da imaju sve informacije potrebne za provođenje svojih zadaća. Nepostupanje odgovarajućih tijela smatrat će se dovoljno obrazloženim ako ona nisu primila obrazloženi zahtjev za informacije od odgovarajućeg tijela države članice domaćina kojemu je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti.

            Potpreporuka A(2) – Mehanizmi za suradnju i razmjenu informacija

                     1.

                     Odgovarajuća tijela trebala bi osigurati da svi dobrovoljni aranžmani, kao što su sporazum o razumijevanju, utvrde, između ostaloga, općenito načelo uzajamne razmjene informacija u skladu s načelima suradnje između odgovarajućih tijela i standarde za razmjenu informacija na zahtjev koji su navedeni u potpreporuci A(1).

                     2.

                     Smatrat će se da odgovarajuća tijela udovoljavaju potpreporuci A(2) ako osiguraju dokaz o takvom dobrovoljnom aranžmanu ili izjave da imaju ovlast za slobodnu razmjenu informacija u skladu s potpreporukom A(2) bez uspostavljanja takvog dobrovoljnog aranžmana.

                     3.

                     Nepostupanje odgovarajućih tijela smatrat će se dovoljno obrazloženo ako postoji dokaz da nema podružnica značajnih za financijsku stabilnost u njihovoj državi članici ili ako tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti izjave da imaju sve informacije potrebne za provođenje svojih zadaća ili da nije upućen ili primljen obrazloženi zahtjev za informacijama.

            Preporuka B – Promjene u pravnom okviru Unije

         Za Preporuku B određuju se sljedeći kriteriji usklađenosti.
         Europska komisija trebala bi procijeniti jesu li potrebne promjene zakonodavstva Unije radi osiguravanja da tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti imaju potrebne informacije za izvršavanje svojih zadaća, na način da najmanje:

                     1.

                     informacije povezane s kategorijama navedenim u potpreporuci C(1), a koje treba razviti EBA, mogu biti prikupljene na redovnoj osnovi na temelju obrazloženog zahtjeva tijela kojemu je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti;

                     2.

                     mogu se prikupiti dodatne informacije na temelju ad hoc obrazloženih zahtjeva tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti;

                     3.

                     prikupljanje i/ili razmjena informacija u skladu s Preporukom A, kao i prikupljanje informacija koje nisu na raspolaganju odgovarajućim tijelima je moguće posebno u odnosu na članak 40., 47. i 56. Direktive 2013/36/EU te članak 84. Direktive 2014/59/EU, a posebno u odnosu na razmjenu informacija o određenim elementima planova oporavka (1);

                     4.

                     definicija značajne podružnice za potrebe članka 51. Direktive 2013/36/EU primjereno odražava pitanja financijske stabilnosti u državi članici domaćinu;

                     5.

                     jasno je da tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti mogu sudjelovati u kolegiju nadzornih tijela kao promatrači u skladu s člankom 51. i 116. Direktive 2013/36/EU.

               Europska komisija trebala bi također razmotriti uključivanje informacija iz popisa koji će sačiniti EBA na temelju potpreprouke C(1) u Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2016/98, Provedbenu uredbu Komisije (EU) 2016/99 (2) i Provedbenu uredbu Komisije (EU) br. 680/2014 (3) radi osiguravanja da nadležna tijela imaju pristup istom skupu informacija kao i tijela kojima je povjereno donošenje i/ili primjena mjera makrobonitetne politike ili druge zadaće u vezi s financijskom stabilnosti.

            Preporuka C – Smjernice za praćenje razmjene informacija

         Za Preporuku C određuju se sljedeći kriteriji usklađenosti.

            Potpreporuka C(1) – Smjernice o razmjeni informacija

         Preporuke za razmjenu informacija koje će izdati EBA trebale bi uključivati, ali ne isključivo:

                     (a)

                     obrazac sporazuma o razumijevanju koji mogu koristiti stranke uključene u razmjenu informacija i mogu udovoljavati daljnjim prilagodbama koje te stranke smatraju potrebnim;

                     (b)

                     dodatna načela za djelotvornu i učinkovitu razmjenu informacija;

                     (c)

                     formate za izvješćivanje i obrasce za razmjenu informacija;

                     (d)

                     specifikaciju minimalnog skupa informacija iz potpreporuke C(1) uključujući popis stavaka koje je potrebno razmijeniti na temelju obrazloženog zahtjeva za sve podružnice i popis stavaka koje je potrebno razmijeniti na temelju obrazloženog zahtjeva za podružnice značajne za financijsku stabilnost;

            Potpreporuka C(2) – Praćenje djelotvornosti i učinkovitosti razmjene informacija

                     1.

                     EBA bi trebala, u suradnji s ESRB-om, pratiti učinkovitost i djelotvornost razmjene informacija između odgovarajućih tijela na temelju informacije koje te strane pružaju.

                     2.

                     Na temelju informacija primljenih od odgovarajućih tijela na temelju kriterija usklađenosti 2 u odnosu na potpreporuku A(2) i informacija primljenih od ESRB-a, EBA bi trebala periodično izvješćivati, najmanje jednom godišnje, ESRB o djelotvornosti i učinkovitosti razmjene informacija između odgovarajućih tijela, uključujući o broju zahtjeva za informacijama i vremenom potrebnim za odgovor te o sklopljenim sporazumima o razumijevanju.

            (1)  Direktiva 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uspostavi okvira za oporavak i sanaciju kreditnih institucija i investicijskih društava te o izmjeni Direktive Vijeća 82/891/EEZ i direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ, 2011/35/EU, 2012/30/EU i 2013/36/EU, te uredbi (EU) br. 1093/2010 i (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 173, 12.6.2014., str. 190).

            (2)  Provedbena uredba Komisije (EU) 2016/99 od 16. listopada 2015. o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda u pogledu određivanja operativnog funkcioniranja kolegija nadzornih tijela u skladu s Direktivom 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 21, 28.1.2016., str. 21.).

            (3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 680/2014 od 16. travnja 2014. o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda o nadzornom izvješćivanju institucija u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 191, 28.6.2014., str. 1.).


title: Preporuka Komisije (EU) 2020/403 оd 13. ožujka 2020. o postupcima ocjenjivanja sukladnosti i nadzora tržišta u kontekstu opasnosti koju predstavlja COVID-19

text:
               16.3.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               LI 79/1

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2020/403
      оd 13. ožujka 2020.
      o postupcima ocjenjivanja sukladnosti i nadzora tržišta u kontekstu opasnosti koju predstavlja COVID-19
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  Zbog izbijanja globalne epidemije COVID-19 i brzog širenja virusa različitim regijama EU-a, potražnja za osobnom zaštitnom opremom (dalje u tekstu „OZO”) kao što su maske za lice, rukavice, zaštitni kombinezoni ili zaštitne naočale te za medicinskim proizvodima kao što su kirurške maske, zaštitne rukavice i neke vrste zaštitnih kuta eksponencijalno raste. Pod velikim je opterećenjem posebno lanac opskrbe određenim vrstama OZO-a kao što su maske za jednokratnu uporabu, i to zbog eksponencijalnog rasta potražnje i putem postojećih i putem novih kanala. Osim toga, globalni lanac opskrbe takvim proizvodima pretrpio je i znatne poremećaje, koji su se odrazili i na tržište EU-a.

                  (2)

                  Imajući na umu da su zdravlje i sigurnost građana EU-a apsolutni prioritet, iznimno je važno osigurati brzu dostupnost najprimjerenijeg OZO-a i medicinskih proizvoda koji omogućuju odgovarajuću zaštitu onima kojima je najpotrebnija.

                  (3)

                  Gospodarski subjekti koji djeluju u EU-u neumorno rade na povećanju svojih kapaciteta za proizvodnju i distribuciju. Kako bi ublažili učinke različitih čimbenika koji dovode do poremećaja, gospodarski subjekti preobličuju svoje opskrbne lance pokretanjem novih proizvodnih linija i/ili diversifikacijom svoje baze dobavljača. Ta nastojanja dionika iz industrije ne mogu imati potpun učinak ako se povećana ponuda ne može bez odgode naći na tržištu.

                  (4)

                  Zahtjevi za projektiranje, proizvodnju i stavljanje na tržište osobne zaštitne opreme utvrđeni su u Uredbi (EU) 2016/425 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o osobnoj zaštitnoj opremi i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 89/686/EEZ (1).

                  (5)

                  Zahtjevi za projektiranje, proizvodnju i stavljanje na tržište medicinskih proizvoda utvrđeni su Direktivom Vijeća 93/42/EEZ od 14. lipnja 1993. o medicinskim proizvodima (2). Ta se direktiva stavlja izvan snage Uredbom (EU) 2017/745 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2017. o medicinskim proizvodima, o izmjeni Direktive 2001/83/EZ, Uredbe (EZ) br. 178/2002 i Uredbe (EZ) br. 1223/2009 te o stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 90/385/EEZ i 93/42/EEZ (3), s učinkom od 26. svibnja 2020.

                  (6)

                  Maske za jednokratnu i ponovnu uporabu koje štite od opasnih čestica, kombinezoni, rukavice i zaštitne naočale za jednokratnu i ponovnu uporabu koji se koriste za prevenciju i zaštitu od štetnih bioloških uzročnika kao što su virusi proizvodi su iz područja primjene Uredbe (EU) 2016/425.

                  (7)

                  Kirurške maske, zaštitne rukavice i neke vrste zaštitnih kuta proizvodi su obuhvaćeni područjem primjene Direktive 93/42/EEZ i Uredbe (EU) 2017/745.

                  (8)

                  Zbog opasnosti koju predstavlja COVID-19 takvi su OZO-i i medicinski proizvodi neophodni zdravstvenim djelatnicima, osobama koje prve reagiraju i drugom osoblju koje radi na suzbijanju virusa i sprečavanju njegova daljnjeg širenja.

                  (9)

                  Uredbom (EU) 2016/425 u potpunosti se usklađuju pravila o projektiranju, proizvodnji i stavljanju OZO-a na tržište Unije te se utvrđuje niz bitnih zdravstvenih i sigurnosnih zahtjeva za OZO na temelju razvrstavanja OZO-a ovisno o riziku od kojeg treba zaštititi korisnike. Stoga se svaki OZO proizveden u skladu s Uredbom (EU) 2016/425 može slobodno kretati na unutarnjem tržištu, a države članice ne smiju uvoditi dodatne i različite zahtjeve u pogledu proizvodnje i stavljanja takvih proizvoda na tržište.

                  (10)

                  Direktivom 93/42/EEZ i Uredbom (EU) 2017/745 potpuno se usklađuju pravila za projektiranje, proizvodnju i stavljanje na tržište medicinskih proizvoda Unije te se utvrđuje niz bitnih zahtjeva i općih zahtjeva sigurnosti i učinkovitosti, na temelju klasifikacije medicinskih proizvoda ovisno o posebnim pravilima prema namjeni proizvoda. Stoga se proizvodi proizvedeni u skladu s Direktivom Vijeća 93/42/EEZ i Uredbom (EU) 2017/745 mogu slobodno kretati na unutarnjem tržištu, a države članice ne smiju uvoditi dodatne i različite zahtjeve u pogledu proizvodnje i stavljanja takvih proizvoda na tržište.

                  (11)

                  OZO namijenjen zaštiti od štetnih bioloških uzročnika kao što su virusi naveden je u Prilogu I. Uredbi (EU) 2016/425 kao kategorija III., koja obuhvaća samo rizike koji mogu uzrokovati „vrlo ozbiljne posljedice poput smrti ili trajnih zdravstvenih posljedica”.

                  (12)

                  Relevantni medicinski proizvodi kao neinvazivni proizvodi pripadaju razredu I., osim ako se primjenjuju posebna pravila.

                  (13)

                  U skladu s člankom 8. Uredbe (EU) 2016/425 za stavljanje OZO-a na tržište proizvođači provode odgovarajuće postupke ocjenjivanja sukladnosti i, ako je odgovarajućim postupkom dokazana usklađenost s primjenjivim bitnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima, stavljaju oznaku CE.

                  (14)

                  U skladu s člankom 11. Direktive 93/42/EEZ i člankom 52. Uredbe (EU) 2017/745, nakon što se ona počne primjenjivati, za stavljanje medicinskih proizvoda na tržište proizvođači provode primjenjive postupke ocjenjivanja sukladnosti i, ako je odgovarajućim postupkom dokazana sukladnost s primjenjivim bitnim zahtjevima ili općim zahtjevima u pogledu sigurnosti i učinkovitosti, stavljaju oznaku CE. Države članice na propisno utemeljen zahtjev mogu odobriti odstupanja od postupaka ocjenjivanja sukladnosti za stavljanje na tržište i uporabu na svojem državnom području pojedinačnih proizvoda čija je uporaba u interesu zaštite zdravlja.

                  (15)

                  Uredba (EU) 2016/425 tehnološki je neutralna i ne propisuje posebna obvezna tehnička rješenja za projektiranje proizvoda OZO-a. Umjesto toga, Prilog II. Uredbi (EU) 2016/425 sadržava bitne zdravstvene i sigurnosne zahtjeve koje bi OZO trebao ispunjavati kako bi se mogao staviti na tržište i slobodno kretati na cijelom tržištu EU-a.

                  (16)

                  Direktiva 93/42/EEZ i Uredba (EU) 2017/745 tehnološki su neutralne i ne propisuju posebna obvezna tehnička rješenja za projektiranje medicinskih proizvoda. Umjesto toga, u Prilogu I. Direktivi 93/42/EEZ navode se bitni zahtjevi, a u Prilogu I. Uredbi (EU) 2017/745 opći zahtjevi sigurnosti i učinkovitosti koje bi medicinski proizvodi trebali ispunjavati kako bi se mogli stavljati na tržište i slobodno kretati na cijelom tržištu EU-a.

                  (17)

                  Članak 14. Uredbe (EU) 2016/425 proizvođačima nudi mogućnost da se oslanjaju na posebna tehnička rješenja, koja su opisana u usklađenim normama ili njihovim dijelovima, na koje su upućivanja objavljena u Službenom listu Europske unije. U skladu s tim člankom, odluči li proizvođač primijeniti takvo tehničko rješenje, pretpostavlja se da je OZO u skladu s bitnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima obuhvaćenima predmetnom usklađenom normom ili njezinim dijelovima. Međutim, usklađenost s usklađenom normom nije obvezna. Proizvođači mogu sami odabrati druga tehnička rješenja pod uvjetom da se konkretnim rješenjem koje se nastavi primjenjivati osigurava usklađenost OZO-a s primjenjivim bitnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima.

                  (18)

                  Članak 5. Direktive 93/42/EEZ i članak 8. Uredbe (EU) 2017/745 proizvođačima nude mogućnost da se oslanjaju na posebna tehnička rješenja, koja su opisana u usklađenim normama ili njihovim dijelovima, na koje su upućivanja objavljena u Službenom listu Europske unije. U skladu s tim člankom, odluči li proizvođač primijeniti takvo tehničko rješenje, pretpostavlja se da je medicinski proizvod u skladu sa zahtjevima obuhvaćenima predmetnom usklađenom normom ili njezinim dijelovima. Međutim, usklađenost s usklađenom normom nije obvezna. Proizvođači mogu sami odabrati druga tehnička rješenja pod uvjetom da se konkretnim rješenjem koje se nastavi primjenjivati osigurava usklađenost medicinskog proizvoda primjenjivim bitnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima.

                  (19)

                  Člankom 19. Uredbe (EU) 2016/425 utvrđuju se posebni postupci ocjenjivanja sukladnosti koji se primjenjuju na različite kategorije OZO-a. U skladu s tim člankom proizvode OZO-a kategorije III., poput onih koji su osmišljeni za zaštitu od štetnih bioloških uzročnika, trebalo bi podvrgnuti posebnoj kombinaciji postupaka ocjenjivanja sukladnosti koji su opisani u prilozima V., VII. i VIII. te uredbe. U svaki od različitih postupaka ocjenjivanja sukladnosti koji se primjenjuje obvezno se mora uključiti tijelo za ocjenjivanje sukladnosti koje je treća strana.

                  (20)

                  Člankom 11. Direktive 93/42/EEZ i člankom 52. Uredbe (EU) 2017/745, nakon što se ona počne primjenjivati, utvrđuju se posebni postupci ocjenjivanja sukladnosti koji se primjenjuju na različite kategorije medicinskih proizvoda. U skladu s tim člancima medicinske proizvode iz I. klase, osim proizvoda izrađenih po narudžbi ili proizvoda koji se ispituju, trebalo bi podvrgnuti postupku ocjenjivanja sukladnosti za EZ izjavu o sukladnosti bez uključivanja tijela za ocjenjivanje sukladnosti koje je treća strana.

                  (21)

                  Prijavljena tijela su tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja su imenovale države članice i koja su ovlaštena za obavljanje zadaća ocjenjivanja sukladnosti koje provode treće strane u skladu s Uredbom (EU) 2016/425. U skladu s člankom 26. stavkom 4. i točkom 7. podtočkom (f) Priloga V. Uredbi (EU) 2016/425 prijavljena tijela moraju procijeniti ispunjava li OZO primjenjive bitne zdravstvene i sigurnosne zahtjeve. Prijavljena tijela trebaju provesti tu procjenu ne samo ako je proizvođač primijenio usklađene norme, već i u situaciji u kojoj je proizvođač primijenio druga tehnička rješenja. Pri dostavljanju potvrda o ocjeni sukladnosti prijavljena tijela moraju obavijestiti tijela koja provode prijavljivanje te možda i druga prijavljena tijela o potvrdama koje su izdala, kako je utvrđeno člankom 34. Uredbe (EU) 2016/425.

                  (22)

                  Prijavljena tijela stoga bi trebala procijeniti ispunjavaju li proizvodi proizvedeni u skladu s drugim tehničkim rješenjima, poput onih sadržanih u preporukama Svjetske zdravstvene organizacije o odgovarajućem odabiru OZO-a, i bitne zdravstvene i sigurnosne zahtjeve. S obzirom na važnost osiguravanja učinkovite razmjene informacija među svim dionicima u lancu opskrbe OZO-om, ako prijavljena tijela zaključe da OZO koji je usklađen s drugom posebnom normom ili tehničkim rješenjem ispunjava bitne zdravstvene i sigurnosne zahtjeve koji se na njega primjenjuju, razmjena tih informacija bit će ključna za olakšavanje brze procjene drugih proizvoda koji su proizvedeni u skladu s istom posebnom normom ili tehničkim rješenjem. U tu se svrhu prijavljena tijela mogu koristiti postojećim kanalima za razmjenu informacija u okviru koordinacijskih skupina osnovanih u skladu s člankom 36. Uredbe (EU) 2016/425.

                  (23)

                  Nadalje, u skladu s relevantnim postupcima nadzora tržišta iz Uredbe (EU) 2016/425, a posebno iz njezina članka 38. stavaka 1. i 2., ako tijelo za nadzor tržišta naiđe na OZO koji nije označen oznakom CE, mora ga ocijeniti. Ako tijekom ocjenjivanja tijela za nadzor tržišta ustanove da OZO ne ispunjava zahtjeve utvrđene u Uredbi, od gospodarskog subjekta moraju tražiti da poduzme korektivne mjere za usklađivanje OZO-a ili da opozove ili povuče OZO, razmjerno prirodi rizika. Ona također obavješćuju Komisiju i drugu državu članicu o rezultatima ocjenjivanja i mjerama koje zatraže da poduzme gospodarski subjekt.

                  (24)

                  U skladu s tim i kako bi se riješio problem nedostatka OZO-a potrebnog u kontekstu izbijanja epidemije COVID-19, ako OZO koji ne nosi oznaku CE treba ući na tržište EU-a, relevantna tijela za nadzor tržišta trebala bi ocijeniti te proizvode i, ako se utvrdi da ispunjavaju bitne zdravstvene i sigurnosne zahtjeve utvrđene u relevantnoj uredbi, poduzeti mjere kojima se dopušta da se takav OZO stavlja na tržište Unije u ograničenom razdoblju ili dok prijavljeno tijelo provodi postupak ocjenjivanja sukladnosti. Kako bi se osiguralo da takvi proizvodi mogu biti dostupni u drugim državama članicama te s obzirom na važnost osiguravanja učinkovite razmjene informacija i koordiniranog odgovora na sve prijetnje zdravlju i sigurnosti građana, primjereno je da tijelo za nadzor tržišta koje provodi takvo ocjenjivanje o svojoj odluci obavijesti tijela drugih država članica i Komisiju putem kanala za redovitu razmjenu informacija o nadzoru tržišta.

                  (25)

                  Budući da se određeni tipovi OZO-a ili medicinski proizvodi koji se upotrebljavaju u kontekstu izbijanja epidemije COVID-19 mogu koristiti i u druge svrhe, potrebno je da države članice poduzmu sve odgovarajuće mjere kako bi osigurale da OZO ili medicinski proizvodi koji nemaju oznaku CE, a koji se mogu staviti na tržište Unije u skladu sa stavkom 8. ove Preporuke, budu dostupni samo zdravstvenim djelatnicima,

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
      1.   Kako bi se osigurala dostupnost osobne zaštitne opreme i medicinskih proizvoda za primjerenu zaštitu tijekom epidemije COVID-19, Komisija poziva sve gospodarske subjekte u cijelom opskrbnom lancu, kao i prijavljena tijela i tijela za nadzor tržišta, da poduzmu sve mjere koje su im na raspolaganju kako bi poduprli napore čiji je cilj osigurati da opskrba OZO-om i medicinskim proizvodima na cijelom tržištu EU-a odgovara stalnom rastu potražnje. Međutim, takve mjere ne bi trebale imati štetan učinak na ukupnu razinu zdravlja i sigurnosti te bi svi relevantni dionici trebali osigurati da svaki OZO ili medicinski proizvod koji se stavlja na tržište EU-a i dalje pruža odgovarajuću razinu zaštite zdravlja i sigurnosti korisnika.

         POSTUPCI OCJENJIVANJA SUKLADNOSTI

                  2.

                  Tijela prijavljena na temelju Uredbe (EU) 2016/425 trebala bi dati prednost i brzo provesti aktivnosti ocjenjivanja sukladnosti u okviru svih novih zahtjeva gospodarskih subjekata za OZO koje su potrebne za zaštitu u kontekstu izbijanja epidemije COVID-19.

                  3.

                  U slučaju OZO-a proizvedenog u skladu s tehničkim rješenjima koja nisu usklađene norme, preporuke Svjetske zdravstvene organizacije o odgovarajućem odabiru OZO-a mogu se upotrijebiti kao referentni izvor za takva tehnička rješenja, pod uvjetom da se navedenim tehničkim rješenjima osigurava odgovarajuća razina zaštite koja odgovara primjenjivim bitnim zdravstvenim i sigurnosnim zahtjevima utvrđenima u Uredbi (EU) 2016/425.

                  4.

                  Prijavljena tijela koja izdaju certifikate za OZO proizveden u skladu s drugim tehničkim rješenjima koja nisu usklađene norme trebala bi odmah obavijestiti relevantno tijelo koje provodi prijavljivanje kao i druga prijavljena tijela na temelju Uredbe (EU) 2016/425 o izdanim certifikatima i konkretnom primijenjenom tehničkom rješenju. Prijavljena tijela trebala bi razmjenjivati takve informacije koordinirajući se u okviru skupine prijavljenih tijela osnovane u skladu s člankom 36. Uredbe (EU) 2016/425.

                  5.

                  Kad je riječ o medicinskim proizvodima, trebalo bi razmotriti i mogućnost da države članice odobre odstupanja od postupaka ocjenjivanja sukladnosti, u skladu s člankom 11. stavkom 13. Direktive 93/42/EEZ i člankom 59. Uredbe (EU) 2017/745 nakon što se ona počne primjenjivati, i kada intervencija prijavljenog tijela nije potrebna.

         POSTUPCI NADZORA TRŽIŠTA

                  6.

                  Za relevantna tijela za nadzor tržišta u državama članicama prioritet bi trebali biti nesukladni OZO ili medicinski proizvodi koji predstavljaju ozbiljan rizik povezan sa zdravljem i sigurnošću predviđenih korisnika.

                  7.

                  Ako tijela za nadzor tržišta utvrde da OZO ili medicinski proizvodi osiguravaju odgovarajuću razinu zaštite zdravlja i sigurnosti u skladu s bitnim zahtjevima utvrđenima Uredbom (EU) 2016/425 ili zahtjevima Direktive 93/42/EEZ ili Uredbe (EU) 2017/745, čak i ako postupci ocjenjivanja sukladnosti, uključujući stavljanje oznake CE, nisu u potpunosti završeni u skladu s usklađenim pravilima, mogu odobriti stavljanje na raspolaganje tih proizvoda na tržištu Unije na ograničeno razdoblje i dok se provode potrebni postupci.

                  8.

                  OZO ili medicinski proizvodi koji ne nose oznaku CE mogli bi biti predmet ocjene i kupnje koju organiziraju relevantna nadležna tijela države članice pod uvjetom da se osigura da su takvi proizvodi dostupni samo zdravstvenim djelatnicima dok traje aktualna zdravstvena kriza te da ne ulaze u redovne distribucijske kanale i da se ne stavljaju na raspolaganje drugim korisnicima.

                  9.

                  Tijela za nadzor tržišta trebala bi odmah obavijestiti Komisiju i druge države članice o svakom privremenom aranžmanu koji su odobrili za određeni OZO ili medicinske proizvode. Za OZO bi to trebalo učiniti putem Informacijskog i komunikacijskog sustava za tržišni nadzor (ICSMS).

         Sastavljeno u Bruxellesu 13. ožujka 2020.

               Za Komisiju

            Thierry BRETON

               Član Komisije

         (1)  Uredba (EU) 2016/425 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o osobnoj zaštitnoj opremi i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 89/686/EEZ (SL L 81, 31.3.2016., str. 51).

         (2)  SL L 169, 12.7.1993., str. 1.

         (3)  SL L 117, 5.5.2017., str. 1.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2019. o Nacionalnom programu reformi Belgije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Belgije za 2019.

text:
               5.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 9. srpnja 2019.
      o Nacionalnom programu reformi Belgije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Belgije za 2019.
      (2019/C 301/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) također donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu Belgija nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 21. ožujka 2019. Vijeće je 9. travnja 2019. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja (3) („Preporuka za europodručje za 2019.”) u kojoj je utvrđeno pet preporuka za europodručje („preporuke za europodručje”).

                  (2)

                  Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Belgija bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje za 2019., koja je navedena u preporukama od 1. do 4. u nastavku. Konkretno, mjerama za poboljšanje usluga doprinijet će se odgovoru na prvu preporuku za europodručje o otpornim tržištima usluga, mjerama za poboljšanje održivosti, učinkovitosti i sastava javnih financija te korištenjem neočekivanim prihodima za smanjenje javnog duga doprinijet će se odgovoru na drugu preporuku za europodručje o poticanju ulaganja, a poboljšanjem javnih financija, obnovom fiskalnih pričuva i mjerama za jačanje učinkovitosti politika tržišta rada doprinijet će se odgovoru na treću preporuku za europodručje o podupiranju uspješnih prijelaza na tržištu rada.

                  (3)

                  Izvješće za Belgiju za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019. U izvješću je ocijenjen napredak Belgije u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018. (4), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Belgije u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva strategije Europa 2020.

                  (4)

                  Belgija je 26. travnja 2019. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2019. i svoj Program stabilnosti za 2019. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (5)

                  Pri programiranju u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je pružila dodatne pojedinosti o tome kako bi primijenila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Belgija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu. Vlada u Programu stabilnosti za 2019. planira postupno poboljšanje ukupnog salda s deficita od 0,7 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2018. na 0,0 % BDP-a u 2022. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda (6) ne planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, odnosno uravnoteženo stanje proračuna u strukturnom smislu, ostvariti tijekom razdoblja obuhvaćenog Programom stabilnosti za 2019. Prema Programu stabilnosti za 2019. očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u smanjiti na 94 % do 2022., nakon što je 2014. dosegnuo vrhunac od gotovo 107 % BDP-a te se 2018. smanjio na 102 % BDP-a. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije vjerojatan je. Istodobno nisu precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita od 2020. nadalje, čime će se, prema proljetnoj prognozi Komisije za 2019., doprinijeti predviđenom pogoršanju strukturnog salda 2020. ne bude li promjene u politikama.

                  (7)

                  Komisija je 5. lipnja 2019. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora zbog neusklađenosti Belgije s pravilom o dugu u 2018. U izvješću je nakon ocjene svih relevantnih čimbenika zaključeno da se na temelju sadašnje analize ne može donijeti konačan zaključak o tome je li kriterij duga kako je definiran u Ugovoru i u Uredbi (EZ) br. 1467/1997 ispunjen.

                  (8)

                  Belgija u Programu stabilnosti za 2019. potvrđuje zahtjev iz svojeg nacrta proračunskog plana za 2019. za primjenu fleksibilnosti u okviru preventivnog dijela u skladu sa „Zajednički dogovorenim stajalištem o fleksibilnosti u okviru Pakta o stabilnosti i rastu”, koji je Vijeće potvrdilo 12. veljače 2016. Belgija je zatražila privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja od 0,5 % BDP-a radi provedbe velikih strukturnih reformi s pozitivnim učinkom na dugoročnu održivost javnih financija. Strukturne reforme odnose se na mirovinsku reformu, „preusmjeravanje oporezivanja”, reformu oporezivanja dobiti trgovačkih društava, reformu tržišta rada i reformu javne uprave. U proljetnoj prognozi Komisije za 2019. potvrđeno je da Belgija u 2019. poštuje minimalno referentno mjerilo, čime se pruža sigurnosna granica prema graničnoj vrijednosti deficita od 3 % BDP-a. Sve su mjere sada u potpunosti zakonski donesene, osim reforme javne uprave. Zbog njihove prirode, a posebno preusmjeravanja oporezivanja i reforme poreza na dobit, i dalje se ne može sa sigurnošću utvrditi njihov kratkoročni učinak, osobito s obzirom na to da nisu proračunski neutralne, zbog čega se pogoršalo proračunsko stanje. Međutim, zahvaljujući mjerama povećao se potencijal rasta gospodarstva, snizila stopa nezaposlenosti i smanjili rizici od makroekonomskih neravnoteža, što će srednjoročno i dugoročno pozitivno utjecati na održivost duga. Na temelju toga trenutačno se može ocijeniti da Belgija zadovoljava uvjete za traženo privremeno odstupanje od 0,5 % BDP-a u 2019., pod uvjetom da primjereno provede dogovorene reforme, što će se pratiti u okviru europskog semestra.

                  (9)

                  Vijeće je 13. srpnja 2018. preporučilo Belgiji da osigura da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (7) u 2019. ne premaši 1,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Budući da Belgija ispunjava uvjete za zatraženo privremeno odstupanje od 0,5 % BDP-a na temelju klauzule o strukturnim reformama, potrebna strukturna prilagodba za 2019. može se smanjiti na 0,1 % BDP-a, što odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih rashoda koja u 2019. ne premašuje 2,8 %. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2019. postoji rizik značajnog odstupanja od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2018. i 2019. kad se zajedno uzmu u obzir.

                  (10)

                  Budući da u Belgiji udio duga opće države u BDP-u premašuje 60 % i da predviđeni proizvodni jaz iznosi 0,1 %, stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda 2020. ne bi smjela biti viša od 1,6 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a u skladu sa zajednički dogovorenom matricom zahtjeva u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2019. ne bude li promjene u politikama, postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2020. Na prvi se pogled predviđa da Belgija 2019. i 2020. neće poštovati pravilo o dugu. Općenito, Vijeće smatra da bi se od 2019. trebale poduzeti potrebne mjere usmjerene na usklađivanje s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu. Bilo bi važno sve neočekivane prihode iskoristiti za daljnje smanjenje udjela duga opće države. Srednjoročna i dugoročna održivost javnih financija Belgije i dalje je izložena riziku zbog kombinacije visokog udjela duga u BDP-u i predviđenog povećanja troškova starenja stanovništva, posebno onih povezanih s mirovinama i dugotrajnom skrbi. Nizom mirovinskih reformi donesenih 2015. utvrđeno je povećanje zakonske dobi za umirovljenje sa 65 na 66 godina od 2025. i na 67 od 2030. Osim toga, postroženi su i uvjeti u pogledu dobi i radnog staža koji su potrebni za stjecanje prava na prijevremeno umirovljenje. Međutim, javni rashodi za mirovine ipak bi se između 2016. i 2070. trebali povećati za 2,9 postotnih bodova BDP-a, i to uglavnom tijekom sljedeća dva desetljeća. Nadalje, uvjeti za prijevremeno umirovljenje za nekoliko velikih skupina javnih službenika i dalje su povoljniji od standardnih uvjeta. Predviđa se da će se javna potrošnja za dugotrajnu skrb između 2016. i 2070. povećati za 1,7 postotnih bodova BDP-a, što je iznadprosječno povećanje ako se uzme u obzir da je sadašnja razina potrošnje u tom području već među najvišima u Uniji. Činjenica da je organizacijska struktura sustava dugotrajne skrbi fragmentirana i da su nadležnosti trenutačno raspoređene na različite administrativne razine predstavlja izazov za određene dimenzije učinkovitosti potrošnje, stoga još nije jasno kakav će biti neto učinak nedavnog prijenosa odgovornosti. Jačanjem upravljanja doprinijelo bi se ostvarivanju predviđenog povećanja učinkovitosti. Moguće je da postoji prostor za optimizaciju usluga skrbi u cilju povećanja troškovne učinkovitosti sustava dugotrajne skrbi.

                  (11)

                  Sastav i učinkovitost javne potrošnje mogu se poboljšati kako bi se stvorio prostor za više javnih ulaganja. Udio ukupnih rashoda u BDP-u Belgije i dalje je među najvišima u europodručju unatoč nedavnom smanjenju. Zbog visoke razine javnih rashoda može se zaključiti da ima prostora za fiskalnu prilagodbu koja će se u većoj mjeri temeljiti na rashodima. S obzirom na visoku razinu javnih rashoda, ishodima određenih politika i kvaliteta određenih javnih usluga otvara se pitanje troškovne učinkovitosti. Na temelju revizije rashoda i evaluacija politika Belgija može bolje odrediti prioritete i povećati učinkovitost javnih rashoda. Nadalje, revizije rashoda mogle bi se iskoristiti za ocjenu učinkovitosti neizravne javne potpore istraživanjima i razvoju u poslovnom sektoru, koja je kao postotak BDP-a jedna od najviših u Uniji i prošle se godine nastavila povećavati. Federalna i regionalna tijela nedavno su iskazala interes za uključivanje revizije rashoda u svoje proračunske mehanizme.

                  (12)

                  Usklađivanje proračuna među tijelima trenutačno nije dovoljno fleksibilno da bi se stvorio prostor za javna ulaganja u velike projekte. U državi članici s federalnim uređenjem kao što je Belgija, u kojoj je velik dio ovlasti u pogledu potrošnje prenesen na podnacionalne vlasti, neophodno je djelotvorno usklađivanje proračuna. Unatoč sporazumu o suradnji potpisanom 2013. i dalje nema formalnog dogovora o godišnjim ciljevima na svim razinama vlasti, što otežava usklađivanje proračuna. Za razliku od prakse u okviru prethodnih programa stabilnosti kada je Odbor za usklađivanje primao na znanje fiskalnu putanju, sve razine vlasti odobrile su opću fiskalnu putanju predstavljenu u Programu stabilnosti za 2018. i poduprle ostvarivanje fiskalnih ciljeva do 2020. za sve razine vlasti. Iako je to odobrenje doprinijelo vjerodostojnosti opće putanje, formalni dogovor o godišnjim fiskalnim ciljevima na pojedinoj razini vlasti ne postoji. Zbog nepostojanja dogovora o ciljevima na pojedinim razinama vlasti održivost kretanja prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja mogla bi biti ugrožena. Nadalje, takve okolnosti odjelu za zaduživanje javnog sektora Visokog financijskog vijeća onemogućuju učinkovito praćenje usklađenosti s tim ciljevima. Program stabilnosti za 2019. sadrži samo indikativne opće proračunske ciljeve i međuciljeve jer su 26. svibnja 2019. održani izbori na federalnoj razini te na razini regija i zajednica.

                  (13)

                  Zbog nedavnog gospodarskog rasta došlo je do povećanja broja radnih mjesta, a zaposlenost je na najvišoj razini u posljednjih deset godina. Međutim, stopa prijelaza iz neaktivnosti ili nezaposlenosti u zaposlenost i dalje je niska te Belgija nije na putu da ostvari svoj cilj iz strategije Europa 2020., odnosno stopu zaposlenosti od 73,2 %. I dalje su prisutne velike regionalne razlike na tržištu rada. Unatoč stalnom smanjenju tijekom posljednjih pet godina, nezaposlenost mladih u Bruxellesu znatno je iznad prosjeka Unije. Stopa sudjelovanja na tržištu rada niska je za niskokvalificirane radnike, osobe migrantskog podrijetla, starije radnike i osobe s invaliditetom, što upućuje na to da strukturni čimbenici i čimbenici specifični za pojedine skupine otežavaju njihovo uključivanje na tržište rada, dok postojeće mjere aktivacije nisu jednako učinkovite za sve skupine stanovništva. Stopa zaposlenosti starijih radnika (od 55 do 64 godine) i dalje je ispod prosjeka Unije, a razlika u odnosu na prosjek Unije i dalje je visoka za osobe starije od 60 godina. Osobe migrantskog podrijetla, a posebno žene, i dalje se suočavaju s većom nezaposlenošću, nižim stopama aktivnosti, većem siromaštvu unatoč zaposlenju i prekvalificiranošću. Iako su poduzete određene mjere za potporu integraciji novopristiglih osoba i borbu protiv diskriminacije, još ne postoji usklađen pristup pri rješavanju izazova s kojima se susreću osobe migrantskog podrijetla. U okviru reforme tržišta rada, takozvanog „dogovora o radnim mjestima”, provedene su mjere kako bi se odgovorilo na slabo sudjelovanje na tržištu rada, ali njihov učinak tek treba ocijeniti.

                  (14)

                  I dalje su prisutni mnogi financijski čimbenici koji odvraćaju od zapošljavanja. Iako je zbog preusmjeravanja oporezivanja smanjeno, porezno opterećenje za rad i dalje je u prosjeku visoko za sve osobe koje ostvaruju dohodak, osim za osobe s vrlo niskim primanjima (50 % prosječne plaće). Belgija je i dalje jedina država članica u kojoj naknade za nezaposlenost nisu vremenski ograničene, iako se postupno smanjuju. Za korisnike sustava naknada za bolovanje i invaliditet te primatelje drugog dohotka postoje financijske mjere koje odvraćaju od zapošljavanja u punom radnom vremenu. Konkretno, samohrani roditelji (i u manjoj mjeri parovi s djecom) suočavaju se s ograničenim financijskim poticajima za zapošljavanje (u punom radnom vremenu) zbog kombinacije troškova i gubitka naknada. Osim toga, zbog podjele odgovornosti za socijalnu zaštitu između federalne, regionalne i lokalne razine može doći do poteškoća u koordinaciji. Sustavom socijalne sigurnosti nisu formalno obuhvaćene samozaposlene osobe u pogledu naknada za nezaposlenost, nezgoda na radu i profesionalnih bolesti.

                  (15)

                  Pogoršanje rezultata u obrazovanju u okviru obveznog obrazovanja i postojanje znatnih razlika u obrazovnom sustavu i dalje su zabrinjavajući. Postotak mladih koji ne vladaju osnovnim vještinama može se smanjiti, posebno u Francuskoj zajednici, u kojoj je taj postotak iznad prosjeka OECD-a. Razlike u obrazovnim ishodima zbog socioekonomskog i migrantskog podrijetla znatne su. Nastavnicima je potrebna veća potpora kako bi se nosili s raznolikošću te i dalje postoji potreba za prilagodbom programa trajnog stručnog usavršavanja nastavnika. Potrebno je pojačati reforme za poboljšanje obrazovnih ishoda i uklanjanje razlika kako bi se potaknuo održiv i uključiv rast utemeljen na znanju te socijalna uključenost. Napreduje provedba „pakta za izvrsnost”, glavne reforme školstva Francuske zajednice kojom se nastoje poboljšati osnovne vještine, učinkovitost i upravljanje te smanjiti nejednakosti. Donesene su odluke o organizaciji rada nastavnika, zajedničkom temeljnom školskom kurikulumu, statusu ravnatelja škola i jačanju znanja francuskog među novopridošlim učenicima koje će se primjenjivati od rujna 2020. Flamanska zajednica od školske godine 2019./2020. provodi određene reforme sekundarnog obrazovanja, no rano razvrstavanje učenika i dalje izaziva zabrinutost. Učinak tih reformi i mjera ovisit će i o njihovoj učinkovitoj provedbi i praćenju. Federalni parlament smanjio je dob za početak obveznog obrazovanja sa šest na pet godina. S obzirom na to da su rashodi za obrazovanje već sada visoki, trebat će se provesti reforme s većim naglaskom na povećanju učinkovitosti i djelotvornosti sustava te njegovoj sposobnosti pružanja kompetencija koje su usmjerene na budućnost i relevantne za tržište rada.

                  (16)

                  Neusklađenost vještina i niska razina mobilnosti pri zapošljavanju otežavaju rast zaposlenosti i produktivnosti. Unatoč nizu mjera koje su na regionalnoj i federalnoj razini poduzete radi rješavanja pitanja nedostatka vještina i povećanja aktivacije, među ostalim u okviru reforme „dogovora o radnim mjestima”, nedostatak radne snage uočen je u nekoliko sektora, a posebno u području informacijskih i komunikacijskih tehnologija, građevinarstva i zdravstva. Rast građevinskog sektora koči nedostatak vještina i manjak radne snage. U nekim sektorima postoji velika potreba za prekvalifikacijom i stjecanjem dodatnih vještina radne snage. Niska je i razina sudjelovanja odraslih u obrazovanju i osposobljavanju te mobilnosti pri zapošljavanju. Loše poznavanje jezika važno je pitanje, posebno u Bruxellesu, gdje je za oko 50 % raspoloživih radnih mjesta potrebno poznavati francuski i nizozemski, u skladu s Nacionalnim programom reformi za 2019. Udio stanovništva sa završenim tercijarnim obrazovanjem velik je, ali nedovoljan broj osoba posjeduje diplomu iz područja znanosti, tehnologije, inženjerstva i matematike (STEM). Belgija je 2016. zauzela tek 26. mjesto u Uniji kad je riječ o broju osoba s tercijarnim obrazovanjem iz područja STEM-a, a stopa novoupisanih u povezanim područjima tercijarnog obrazovanja niska je, što se posebno odnosi na žene. Vidljiv je napredak u ukupnoj provedbi Akcijskog plana za znanost, tehnologiju, inženjerstvo i matematiku za razdoblje 2012.–2020. u Flandriji, ali broj osoba sa završenim sekundarnim tehničkim i strukovnim obrazovanjem iz tih područja stagnira od 2010. Francuska zajednica nema stratešku politiku za područje STEM-a i tek treba provesti svoj nedavno donesen plan „Strategije za digitalno obrazovanje” za škole. Manjak stručnjaka sa znanjem o poduzetništvu i u području znanosti, tehnologije, inženjerstva i matematike koči razvoj novoosnovanih poduzeća. Opća je razina digitalnih vještina dobra, ali se ne poboljšava. U Nacionalnom programu reformi za 2019. ističe se dogovor između Flandrije i Valonije te planirani dogovor između Flandrije i Regije glavnog grada Bruxellesa i poboljšanju međuregionalne mobilnosti radne snage.

                  (17)

                  Istraživanja i razvoj koncentrirani su u nekoliko sektora, a inovacije se nedostatno šire na ostatak gospodarstva, što u konačnici negativno utječe na rast produktivnosti. Čini se da je javno financirano istraživanje ispod prosjeka Unije. Kad je riječ o istraživanjima, razvoju i inovacijama, također postoje regionalne i podregionalne razlike. U Nacionalnom paktu za strateška ulaganja utvrđeno je da je jačanje digitalizacije perspektivno sredstvo za povećanje produktivnosti i inovacijskog kapaciteta u Belgiji. Za to su potrebna ulaganja u digitalnu infrastrukturu, uključujući poduzimanje djelotvornih mjera za uspješno uvođenje 5G mreža, zatim ljudski kapital i poduzetnički duh te ubrzano uvođenje digitalne tehnologije, posebno u onim poduzećima koja su dosad zaostajala.

                  (18)

                  Zbog godina niskih javnih ulaganja pogoršava se kvaliteta cestovne infrastrukture. Istodobno, održavanje velike i guste mreže ne čini se troškovno učinkovitim za regije i lokalne vlasti. Ceste u Belgiji među najzagušenijima su u Uniji. Željeznička infrastruktura gusta je i dobre kvalitete, ali njezino su dovršavanje i nadogradnja i dalje izazov te na nekim mjestima dolazi do zagušenja, što se posebno odnosi na područje oko Bruxellesa i kod pristupa lukama gradova Antwerpen i Zeebrugge. Planirana su znatna ulaganja u prigradsku željezničku infrastrukturu i signalizaciju, ali ona još nisu provedena posebice zbog pravila o raspodjeli proračunskih sredstava među regijama. Nadalje, poticaji koji imaju negativan učinak te prepreke tržišnom natjecanju i ulaganjima u usluge domaćeg željezničkog prijevoza putnika i međugradske autobusne usluge ograničavaju ponudu i potražnju alternativnih kolektivnih usluga prijevoza i usluga prijevoza s niskom razinom emisija. Sve veće zagušenje djelomično se može objasniti stalnim povećanjem broja osobnih automobila zbog nenaplaćivanja cestarine, olakšica za službena vozila i niskih ekoloških poreza. Visoki porezi na transakcije povezane s nekretninama i program olakšica za službena vozila negativno utječu na mobilnost. Smanjila se kvaliteta željezničkih usluga, a postoji prostor i za poboljšanje gradskog prijevoza te prijevoza između gradskih i ruralnih područja, posebice u Valoniji, gdje pristup mjestima zaposlenja predstavlja znatnu prepreku za osobe koje traže posao. U skladu s Nacionalnim programom reformi za 2019. u svim se regijama provode važna ulaganja i reforme, dok na federalnoj razini, u suradnji s regijama, napreduje dovršetak mreže prigradskih željeznica oko Bruxellesa. Belgija je donijela zakon o otvaranju domaćih željezničkih usluga, ali je udio putničkog prijevoza koji se obavlja u okviru obveza pružanja javnih usluga na temelju izravnog sklapanja ugovora u Belgiji i dalje vrlo visok. Privatni autobusni prijevoznici ne smiju pružati usluge međugradskog autobusnog prijevoza. Propisi o taksijima razlikuju se među lokalnim vlastima. Premda su regije izradile vlastite planove mobilnosti, složena koordinacija i dalje onemogućuje stvaranje dosljedne vizije mobilnosti unutar Belgije, a možda i u odnosu na pogranične gradove i regije. Postoji prostor za povećanje opsega regulacijskog djelovanja regulatornog tijela za željeznice.

                  (19)

                  Znatna ulaganja potrebna su za potporu energetskoj tranziciji. Obnova starih zgrada iz razdoblja prije uvođenja energetskih standarda doprinijet će ostvarenju ciljeva smanjenja emisija do 2020. i 2030. Razina uvođenja alternativnih goriva prilično je niska. Potrebna su velika ulaganja u proizvodnju električne energije te interkonekcijski kapacitet, skladištenje pametne mreže i energetsku učinkovitost.

                  (20)

                  Unatoč naporima vlasti regulatorno i administrativno opterećenje za poduzeća i dalje je veliko te negativno utječe na poduzetništvo. Smanjeno je oporezivanje novoosnovanih i malih poduzeća, ali je i dalje složeno za financijska ulaganja. Belgija je provela reformu prava trgovačkih društava smanjivanjem broja pravnih oblika društava, omogućavanjem legalne elektroničke komunikacije, smanjivanjem minimalnih kapitalnih zahtjeva te, u skladu s Nacionalnim programom reformi za 2019., izmjenom zakona o nesolventnosti, posebice kako bi se uključila slobodna zanimanja. Međutim, unatoč tim naporima postoje velika kašnjenja za građevinske dozvole, registracija imovine je skupa, a sudski postupci dugotrajni. Do poteškoća u upravnom pravosuđu dolazi zbog nedostatka resursa i dugotrajnih postupaka, koji uzrokuju znatna kašnjenja, posebno za građevinske dozvole, ali i postupke javne nabave. Nadalje, usklađivanje klimatske, energetske, digitalne i prometne politike složeno je i može se poboljšati. Suradnja carinskih tijela i tijela za nadzor tržišta nije dovoljna, što povećava rizik od ulaska nesukladne robe u Uniju preko belgijskih granica. Procjena učinka mogla bi se bolje integrirati u postupak oblikovanja politika. Kvaliteta digitalnih javnih usluga za poduzeća niska je. Nedovoljna digitalizacija pravosudnog sustava i dalje je velik izazov, posebice kad je riječ o prikupljanju podataka. Dovršetak digitalizacije pravosuđa važan je uvjet za daljnja poboljšanja kvalitete pravosudnog sustava, kao što su ažuriranje poslovnih procesa i bolje upravljanje ljudskim i financijskim resursima na sudovima.

                  (21)

                  Prepreke tržišnom natjecanju i ulaganjima u područja poslovnih usluga koče rast i produktivnost. Stope ulaska novih pružatelja usluga na tržište znatno su niže od prosjeka Unije, a stope dobiti veće su od prosjeka Unije. Pokazatelj restriktivnosti Komisije upućuje na to da je belgijski regulatorni okvir za računovođe, porezne savjetnike, arhitekte i posrednike za nekretnine znatno restriktivniji od prosjeka Unije. Nedavno donesenim zakonom uvedeni su stroži zahtjevi za patentne zastupnike. Državni ured za planiranje procjenjuje da bi se ambicioznim smanjenjem regulatornog opterećenja za pravne, računovodstvene i arhitektonske usluge povećala produktivnost rada. Regulirane naknade javnih bilježnika za transakcije povezane s nekretninama velike su, a visoki su i porezi za registraciju. Regije su neravnomjerno reformirale obrte i zanimanja u području trgovine. U sektoru maloprodaje i dalje postoje operativna ograničenja kojima se smanjuje njegova produktivnost i odvraća od ulaganja. U sektoru veleprodaje postoji nedovoljna razina tržišnog natjecanja, uglavnom zbog visoke koncentracije i slabe dinamike ulaska na tržište i izlaska s njega. Prema pokazatelju maloprodajnih ograničenja Belgija je šesta najrestriktivnija država članica kad je riječ o operativnom okružju za trgovce na malo. U Nacionalnom programu reformi za 2019. navode se nedavno provedene reforme u Regiji glavnog grada Bruxellesa kako bi se olakšalo osnivanje maloprodajnih poduzeća. Za tržište telekomunikacijskih usluga karakteristična je visoka razina koncentracije (dodatno naglašena nedavno provedenim preuzimanjima) i slabo tržišno natjecanje. To je vidljivo i iz relativno visokih cijena fiksnih usluga u odnosu na usporedive zemlje. U području fiksnih mreža maloprodajno tržište obilježeno je geografski određenim duopolom postojećih operatera i operatera kabelskih mreža. Zbog toga bi neki operateri mogli naići na prepreke pri pružanju paketa kombiniranih usluga fiksne i mobilne telefonije. U Nacionalnom programu reformi za 2019. navodi se da je donesena reforma gospodarskog prava za poboljšanje usklađenosti prava tržišnog natjecanja i funkcioniranja belgijskog tijela nadležnog za tržišno natjecanje kojom se povećava učinkovitost postupaka i smanjuje rizik od dodatnog parničenja pred trgovačkim sudom (Cour des Marchés/Marktenhof). Belgijsko tijelo nadležno za tržišno natjecanje raspolaže ograničenim sredstvima u odnosu na tijela nadležna za tržišno natjecanje drugih država članica.

                  (22)

                  Programiranje fondova Unije u razdoblju 2021. –2027. moglo bi doprinijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, a osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Belgiju za 2019. To bi Belgiji omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva u utvrđenim sektorima, vodeći računa o regionalnim razlikama.

                  (23)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Belgije i objavila je u izvješću za Belgiju za 2019. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2019., Nacionalni program reformi za 2019. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Belgiji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Belgiji, nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno ojačati opće gospodarsko upravljanje u Uniji tako da se na razini Unije pridonosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (24)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2019. i njegovo je mišljenje (8) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku,

            PREPORUČUJE da Belgija u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

         1.

            Osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2020. ne premaši 1,6 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Iskoristiti neočekivane prihode za brže smanjenje udjela duga opće države. Nastaviti s reformama za osiguravanje fiskalne održivosti sustava dugotrajne skrbi i mirovinskog sustava, među ostalim ograničavanjem mogućnosti ranog napuštanja tržišta rada. Poboljšati sastav i učinkovitost javne potrošnje, posebice s pomoću analiza rashoda, te koordinaciju fiskalnih politika svih razina vlasti kako bi se stvorio prostor za javna ulaganja.

         2.

            Ukinuti mjere odvraćanja od rada te povećati učinkovitost aktivnih politika tržišta rada, posebice za niskokvalificirane radnike, starije osobe i osobe migrantskog podrijetla. Poboljšati rezultate i uključivost sustava obrazovanja i osposobljavanja te riješiti problem neusklađenosti vještina s potrebama tržišta rada.

         3.

            Usmjeriti investicijsku politiku na održivi promet, uključujući nadogradnju željezničke infrastrukture, zatim prelazak na niskougljično gospodarstvo i energetsku tranziciju te istraživanja i inovacije, posebno u području digitalizacije, i to vodeći računa o regionalnim razlikama. Suočiti se sa sve većim izazovima u području mobilnosti, i to jačanjem poticaja te uklanjanjem prepreka povećanju ponude i potražnje kolektivnog prijevoza i prijevoza s niskom razinom emisija.

         4.

            Smanjiti regulatorno i administrativno opterećenje radi poticanja poduzetništva i uklanjanja prepreka tržišnom natjecanju u sektoru usluga, osobito u području telekomunikacijskih, maloprodajnih i profesionalnih usluga.

         Sastavljeno u Bruxellesu 9. srpnja 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. LINTILÄ

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

         (3)  SL C 136, 12.4.2019., str. 1.

         (4)  SL C 320, 10.9.2018., str. 1.

         (5)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

         (6)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala primjenom zajednički dogovorene metodologije.

         (7)  Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

         (8)  Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.