title: Preporuka Komisije (EU) 2020/2243 оd 22. prosinca 2020. o koordiniranom pristupu prijevozu i putovanju kao reakciji na varijantu virusa SARS-COV-2 opaženu u Ujedinjenoj Kraljevini

text:
               28.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 436/72

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2020/2243
      оd 22. prosinca 2020.
      o koordiniranom pristupu prijevozu i putovanju kao reakciji na varijantu virusa SARS-COV-2 opaženu u Ujedinjenoj Kraljevini
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  Vijeće je 13. listopada 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1475 (1) o koordiniranom pristupu ograničavanju slobodnog kretanja kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19.

                  (2)

                  Cilj Preporuke (EU) 2020/1475 je postići bolju koordinaciju među državama članica u donošenju mjera na nacionalnoj razini namijenjenih za ograničavanje slobodnog kretanja iz razloga javnog zdravlja. Ta preporuka uspostavlja nužan okvir za usklađivanje specifičnih mjera za ograničavanje širenja bolesti COVID-19, koje moraju biti proporcionalne i nediskriminirajuće. Na primjer, u njoj su navedene mjere koje se mogu primijeniti na putnike koji dolaze iz područja visokog rizika i potrebne iznimke od primjene takvih mjera. Uz to, u njoj se traži da se javnost pravodobno informira o novim mjerama te da im se pružaju trenutačno točne informacije.

                  (3)

                  Preporuka (EU) 2020/1475 upućena je svim državama članicama. Tijekom prijelaznog razdoblja iz članka 126. Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (2) na temelju članka 127. tog sporazuma pravo Unije, uključujući Preporuku (EU) 2020/1475, i dalje se primjenjuje na Ujedinjenu Kraljevinu. Tijekom prijelaznog razdoblja državljani Ujedinjene Kraljevine smatraju se građanima EU-a i rezidenti Ujedinjene Kraljevine rezidentima EU-a, osobito za potrebe prava kretanja na temelju prava Unije i za potrebe te preporuke.

                  (4)

                  Komisija je 2020. donijela niz dokumenata o zelenim trakama, među ostalim komunikaciju od 28. listopada 2020. kojom je unaprijedila koncept zelenih traka za cestovni i željeznički promet te vodni i zračni prijevoz tereta radi osiguravanja nastavka funkcioniranja ključnih lanaca opskrbe i sprečavanja poremećaja u prijevozu tereta i logistici u EU-u tijekom drugog vala pandemije.

                  (5)

                  Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/912 (3) o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju tog ograničenja. U toj preporuci Vijeće je donijelo zajednički pristup s obzirom na privremeno ograničenje neobveznih putovanja, kako su čelnici država ili vlada država članica EU-a dogovorili 17. ožujka 2020, i na postupno ukidanje tih ograničenja.

                  (6)

                  Preporuka (EU) 2020/912 ima dva priloga: u Prilogu I. je popis trećih zemalja na čije se rezidente ne bi trebala primjenjivati privremena ograničenja na vanjskim granicama za neobvezna putovanja u EU, a u Prilogu II. je popis specifičnih kategorija putnika koji putuju zbog nužne funkcije ili potrebe.

                  (7)

                  Nakon isteka prijelaznog razdoblja iz članka 126. Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju (4) Ujedinjena Kraljevina smatrat će se trećom zemljom za potrebe Preporuke (EU) 2020/912. Ako se ne donese odluka o uvrštavanju Ujedinjene Kraljevine na popis trećih zemalja iz Priloga I. toj preporuci ili ako Europska unija i Ujedinjena Kraljevina ne postignu drukčiji dogovor, neobvezna putovanja iz Ujedinjene Kraljevine u Europsku uniju neće biti moguća od 1. siječnja 2021. Građani EU-a s boravištem u Ujedinjenoj Kraljevini istovremeno bi nakon 1. siječnja 2021. i dalje ostvarivali koristi od pravila i zaštitnih mjera iz točke 5. podtočke (a) Preporuke (EU) 2020/912.

                  (8)

                  Tijekom posljednjih tjedana u Ujedinjenoj Kraljevini zabilježen je znatan porast slučajeva bolesti COVID-19 u jugoistočnoj Engleskoj, zbog čega se provode detaljnija epidemiološka i virološka istraživanja. Analiza podataka o genomu virusa utvrdila je da velik udio novih slučajeva pripada novoj varijanti virusa SARS-CoV-2 koju definiraju višestruke mutacije šiljastih proteina i mutacije u drugim područjima genoma. Iako je poznato i očekivano da će virus neprestano mutirati, što znači da će nastajati nove varijante, preliminarna analiza u Ujedinjenoj Kraljevini ukazuje na to da je stopa prijenosa znatno veća nego one dosadašnjih varijanti, pri čemu se procjenjuje da je stopa prenošenja povećana do 70 %. Zasad nema indikacija da nova varijanta utječe na težinu bolesti.

                  (9)

                  Nova varijanta pojavila se u doba godine s tradicionalno povećanim obiteljskim i društvenim kontaktima. Odgovor Vlade Ujedinjene Kraljevine bio je da 19. prosinca 2020. objavi stroža ograničenja za velike dijelove jugoistočne Engleske, među ostalim savjete da ljudi ne bi trebali putovati u ta područja ili iz njih te da ljudi iz tih područja ne bi trebali putovati u inozemstvo, s ograničenim iznimkama.

                  (10)

                  Belgija, Danska, Italija i Nizozemska dosad su prijavile nekoliko slučajeva s novom varijantom. Takve slučajeve prijavili su i Island i Australija. Iako je izgledno da je ta varijanta već prisutna u drugim državama članicama EU-a, potrebna su daljnja epidemiološka i virološka istraživanja kako bi se utvrdila raširenost tog soja virusa unutar EU-a.

                  (11)

                  Zbog rizika od dodatnih unosa te varijante virusa, što bi dovelo do većeg broja slučajeva i time i hospitalizacija, države članice donijele su privremene mjere predostrožnosti s obzirom na putovanja iz Ujedinjene Kraljevine, u iščekivanju zajedničkog pristupa. Ako država članica u specifičnom kontekstu situacije između EU-a i Ujedinjene Kraljevine i u predstojećim danima zahtijeva brze antigenske testove za zaposlenike u prometnom sektoru, to ne bi smjelo dovesti do poremećaja u tom sektoru. U EU-u će zelene trake ostati od presudnog značaja.

                  (12)

                  Na sastanku integriranog političkog odgovora na krizu (IPCR) od 21. prosinca 2020. mnoge države članice zatražile su koordinirani pristup,

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Do kraja prijelaznog razdoblja iz članka 126. Sporazuma o povlačenju Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske iz Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju, odnosno 31. prosinca 2020., države članice trebale bi nastaviti primjenjivati načela i mehanizme utvrđene u Preporuci (EU) 2020/1475 pri donošenju mjera o ograničavanju slobodnog kretanja iz Ujedinjene Kraljevine u Europsku uniju.
                  U skladu s točkom 17. Preporuke (EU) 2020/1475 države članice u načelu ne bi trebale odbiti ulazak osobama koje putuju iz drugih država članica ili, tijekom prijelaznog razdoblja, iz Ujedinjene Kraljevine.

                  2.

                  Konkretno, sve države članice trebale bi provesti točke od 19. do 21. Preporuke (EU) 2020/1475 o zajedničkom okviru za moguće mjere za putnike koji dolaze iz rizičnijih područja. Države članice također bi, skladu s načelom opreznosti, do daljnjeg trebale odvraćati građane od neobveznih putovanja u Ujedinjenu Kraljevinu i iz nje. Međutim, u skladu s Preporukom (EU) 2020/1475, sljedeće skupine trebale bi biti izuzete od daljnjih privremenih ograničenja, pod uvjetom da se podvrgnu testu RT-PCR ili, kao druga mogućnost, brzom testu na antigen u roku od 72 sata prije odlaska, ili budu 10 dana u karanteni i podvrgnu se testu RT-PCR 10. dana te dobiju negativni rezultat:

                              (a)

                              građani Unije u smislu članka 20. stavka 1. UFEU-a i državljani trećih zemalja koji, na temelju sporazumâ između Unije i njezinih država članica, s jedne strane, i tih trećih zemalja, s druge strane, imaju jednaka prava na slobodno kretanje kao i građani Unije, koji putuju u svoju državu članicu ili zemlju državljanstva;

                              (b)

                              građani Unije u smislu članka 20. stavka 1. UFEU-a i državljani trećih zemalja koji, na temelju sporazumâ između Unije i njezinih država članica, s jedne strane, i tih trećih zemalja, s druge strane, imaju jednaka prava na slobodno kretanje kao i građani Unije, i građani Ujedinjene Kraljevine koji putuju u svoju državu članicu ili zemlju državljanstva;

                              (c)

                              državljani trećih zemalja koji imaju dugotrajno boravište u skladu s Direktivom o dugotrajnom boravištu, osobe koje imaju pravo boravka na temelju drugih direktiva EU-a ili nacionalnog prava ili koje imaju nacionalne vize za dugotrajni boravak, koji putuju u državu članicu u kojoj imaju boravište;

                              (d)

                              članovi obitelji osoba iz točaka od (a) do (c).

                  3.

                  Od putnika koji putuju zbog nužne funkcije ili potrebe, kako je definirano u točki 19. Preporuke (EU) 2020/1475, iz izuzeće zaposlenika u prometnom sektoru, trebalo bi zahtijevati da se podvrgnu RT-PCR testu ili, kao druga mogućnost, brzom testu na antigen u roku od 72 sata prije odlaska, ali se od njih ne bi trebalo zahtijevati da se podvrgnu karanteni tijekom obavljanja te nužne funkcije.

                  4.

                  Tranzit putnika, posebno onih koji putuju iz nužnih razloga, trebalo bi olakšati bez karantene. Ako je za tranzit potreban negativan rezultat testa RT-PCR, putnike bi trebalo obavijestiti o tom zahtjevu prije nego što krenu na put ili im ponuditi testiranje tijekom presjedanja bez nepotrebnog odgađanja.

                  5.

                  S obzirom na potrebu da se osigura prijevoz osoba koje spadaju u prethodno navedene kategorije, zabranu usluga prijevoza, kao što su zabrane letenja ili vlakova, trebalo bi ukinuti (5).

                  6.

                  Osoblje u prometu, uključujući vozače kamiona i strojovođe, posadu na unutarnjim plovnim putovima i posadu zrakoplova, trebalo bi izuzeti od svake zabrane putovanja preko bilo koje granice. Isto tako, trebalo bi olakšati putovanje i tranzit pomoraca. Zaposlenici u prometnom sektoru i pomorci trebali bi biti izuzeti od zahtjeva u pogledu testiranja i karantene kada prelaze granicu prema plovilu, vozilu ili zrakoplovu i od njega, iako bi trebali poštovati opće mjere zaštite i održavanja razmaka koje se primjenjuju na lokalnoj razini. Ako država članica u specifičnom kontekstu situacije između EU-a i Ujedinjene Kraljevine i u predstojećim danima zahtijeva brze antigenske testove za zaposlenike u prometnom sektoru, to ne bi smjelo dovesti do poremećaja u tom sektoru. Naposljetku, trebalo bi održati prometnu povezanost za nužna putovanja, uključujući povratak državljana i rezidenata u matičnu zemlju, uz poštovanje relevantnih mjera predostrožnosti.

                  7.

                  Protok tereta mora se nastaviti bez prekida, u skladu s Komunikacijom o zelenim trakama i zračnom prijevozu tereta (6), među ostalim radi pravodobne distribucije cjepiva protiv bolesti COVID-19 i pomoćnih potrepština.

                  8.

                  U svakoj novoj mjeri koju države članice donesu s obzirom na Ujedinjenu Kraljevinu trebalo bi izričito navesti da ta mjera istječe s istekom prijelaznog razdoblja, tj. 31. prosinca 2020.

                  9.

                  Države članice trebale bi se pobrinuti za pravodobno, ažurno i sveobuhvatno informiranje javnosti putem svih dostupnih komunikacijskih kanala.

                  10.

                  Javnozdravstvena tijela i laboratoriji država članica trebali bi, uz puno poštovanje temeljnih prava:

                              (a)

                              ubrzati sekvenciranje i pravodobno analizirati izolate virusa kako bi se brzo utvrdili slučajevi zaraze novim sojem, posebno izolate virusa iz slučajeva zaraze osoba koje su nedavno posjetile zemlje ili su povezane sa zemljama u kojima je prisutan taj soj;

                              (b)

                              odmah utvrditi slučajeve zaraze osoba koje su u proteklih 14 dana putovale u Ujedinjenu Kraljevinu ili iz nje kako bi ih se podvrgnulo testu RT-PCR, izoliralo i podvrgnulo pojačanom praćenju kontakata. Izolate virusa iz takvih slučajeva potrebno je pravodobno sekvencirati kako bi se identificirali slučajevi zaraze novim sojem;

                              (c)

                              odmah identificirati slučajeve zaraze osoba koje su bliski kontakti potvrđenog slučaja zaraze novim sojem ili su u zadnje vrijeme putovali u Ujedinjenu Kraljevinu kako bi se testirali, izolirali i pratili njihovi kontakti te zaustavilo širenje novog soja. Izolate virusa iz takvih slučajeva potrebno je pravodobno sekvencirati kako bi se identificirali slučajevi zaraze novim sojem.

                  11.

                  Od 1. siječnja 2021. države članice primjenjuju Preporuku (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju tog ograničenja (7) u pogledu državljana Ujedinjene Kraljevine i ostalih državljana trećih zemalja koji borave u Ujedinjenoj Kraljevini i koji ostvaruju pravo na slobodno kretanje u skladu s pravom Unije do kraja prijelaznog razdoblja. To znači da se iz Ujedinjene Kraljevine u schengenski prostor može odvijati samo obvezno putovanje sve dok se Ujedinjena Kraljevina ne uvrsti na popis iz Priloga I. toj preporuci.

                  12.

                  U skladu s točkom 5. Preporuke (EU) 2020/912 sljedeće kategorije osoba trebale bi biti izuzete od ograničenja putovanja, neovisno o svrsi putovanja, pod uvjetom da se podvrgnu testu RT-PCR ili, alternativno, brzom testu na antigene u roku od 72 sata prije odlaska, te da poštuju deset dana karantene i da se 10. dana podvrgnu testu RT-PCR, čiji rezultat mora biti negativan:

                              (a)

                              građani Unije u smislu članka 20. stavka 1. UFEU-a i državljani trećih zemalja koji, na temelju sporazumâ između Unije i njezinih država članica, s jedne strane, i tih trećih zemalja, s druge strane, imaju jednaka prava na slobodno kretanje kao i građani Unije, te članovi njihovih obitelji;

                              (b)

                              državljani trećih zemalja s dugotrajnim boravištem na temelju Direktive o dugotrajnom boravištu (8) i osobe koje imaju pravo boravka na temelju drugih direktiva EU-a ili nacionalnog prava ili koje imaju nacionalne vize za dugotrajni boravak te članovi njihovih obitelji. Time bi trebale biti obuhvaćene i osobe koje na temelju Sporazuma o povlačenju imaju pravo boravka u EU-u.

                  13.

                  Državljani Ujedinjene Kraljevine koji nemaju zakonito boravište u EU-u od 1. siječnja 2021. nisu obuhvaćeni izuzećem iz točke 5. podtočke (b) Preporuke (EU) 2020/912. To znači da se državljani Ujedinjene Kraljevine koji nisu zaštićeni Sporazumom o povlačenju, nemaju zakonito boravište u Uniji niti su članovi obitelji građana Unije ne mogu pozivati na točku 5. podtočku (b) Preporuke (EU) 2020/912. Međutim, takvi državljani Ujedinjene Kraljevine ipak mogu biti obuhvaćeni izuzećem o obveznim putovanjima (nužna funkcija ili potreba) kao što je utvrđeno u Prilogu II. Preporuci (EU) 2020/912.

                  14.

                  Države članice i zemlje pridružene Schengenu trebale bi poduzeti sve mjere na usklađen i dosljedan način te što prije obavijestiti Komisiju i druge države članice o svim mjerama koje su poduzele. O svim budućim mjerama trebale bi obavijestiti prije njihova stupanja na snagu. Ograničenja usluga zračnog prijevoza moraju se prijaviti u skladu s člancima 21. i 21.a Uredbe (EZ) br. 1008/2008.

         Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 2020.

               Za Komisiju

            Ylva JOHANSSON

               Član Komisije

         (1)  SL L 337, 14.10.2020., str. 3.

         (2)  SL L 29, 31.1.2020., str. 7.

         (3)  Preporuka Vijeća (EU) 2020/912 od 30. lipnja 2020. o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (SL L 208 I, 1.7.2020., str. 1.).

         (4)  Vidjeti bilješku 2.

         (5)  Podsjeća se da se u svakom slučaju Uredbom (EZ) br. 1008/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 293, 31.10.2008., str. 3.) vrlo strogo ograničava mogućnost država članica da zabrane letove, usp. članak 21. i članak 21.a (primjenjivo do 31. prosinca 2020.).

         (6)  Komunikacija Europske komisije – Smjernice: Olakšavanje izvođenja operacija zračnog prijevoza tereta tijekom pandemije bolesti COVID-19, C/2020/2010. (SL C 100 I, 27.3.2020., str. 1.).

         (7)  Vidjeti bilješku 3.

         (8)  Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem (SL L 16, 23.1.2004., str. 44.).


title: Preporuka Komisije (EU) 2020/2245 оd 18. prosinca 2020. o mjerodavnim tržištima proizvoda i usluga u sektoru elektroničkih komunikacija podložnima prethodnoj (ex ante) regulaciji u skladu s Direktivom (EU) 2018/1972 Europskog parlamenta i Vijeća od o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija (priopćeno pod brojem dokumenta C(2020) 8750) (Tekst značajan za EGP)

text:
               29.12.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 439/23

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2020/2245
      оd 18. prosinca 2020.
      o mjerodavnim tržištima proizvoda i usluga u sektoru elektroničkih komunikacija podložnima prethodnoj (ex ante) regulaciji u skladu s Direktivom (EU) 2018/1972 Europskog parlamenta i Vijeća od o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija

            (priopćeno pod brojem dokumenta C(2020) 8750)

      (Tekst značajan za EGP)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      uzimajući u obzir Direktivu (EU) 2018/1972 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija (1) (Zakonik), a posebno njezin članak 64. stavak 1.,
      budući da:

                  (1)

                  Direktivom (EU) 2018/1972 nastoji se, uz tri glavna cilja promicanja tržišnog natjecanja, unutarnjeg tržišta i interesa krajnjih korisnika, promicati povezivost i pristup mrežama vrlo velikog kapaciteta, uključujući nepokretne, pokretne i bežične mreže, te njihova upotreba u korist svih građana i poslovnih subjekata u Uniji.

                  (2)

                  Odgovarajućim poticajima za ulaganja u nove mreže vrlo velikog kapaciteta, kojima se podržava inovativnost u internetskim uslugama bogatog sadržaja, osnažit će se međunarodna konkurentnost Unije, a ujedno ostvariti prednosti za njezine potrošače i poslovne subjekte. Stoga je ključno promicati održiva ulaganja u razvoj mreža vrlo velikog kapaciteta s pomoću odgovarajuće prilagođenog i predvidljivog regulatornog okvira.

                  (3)

                  Jedan je od ciljeva novog regulatornog okvira postupno smanjivati ex ante pravila specifična za taj sektor u skladu s razvojem natjecanja na tržištu i, naposljetku, osigurati da se tržišta elektroničkih komunikacija reguliraju samo pravom tržišnog natjecanja. U skladu s tim ciljem svrha je ove Preporuke utvrditi tržišta proizvoda i usluga na kojima ex ante regulacija može biti opravdana.

                  (4)

                  Definicija mjerodavnog tržišta može se s vremenom promijeniti zbog razvoja značajki proizvoda i usluga dostupnih na takvim tržištima te zbog promjene mogućnosti zamjenjivosti na strani ponude i potražnje uvjetovane tehnološkim, tržišnim i regulatornim kretanjima. Stoga bi ova Preporuka trebala zamijeniti Preporuku iz 2014. (2)

                  (5)

                  Člankom 64. stavkom 1. Zakonika od Komisije se zahtijeva da odredi ona tržišta proizvoda i usluga u okviru sektora elektroničkih komunikacija čije značajke mogu biti takve prirode da opravdaju uvođenje regulatornih obveza u skladu s načelima prava tržišnog natjecanja. Načela prava tržišnog natjecanja stoga se u ovoj Preporuci primjenjuju za definiciju mjerodavnih tržišta proizvoda u sektoru elektroničkih komunikacija.

                  (6)

                  Krajnji je cilj regulatorne intervencije krajnjim korisnicima omogućiti koristi u smislu cijene, kvalitete i izbora postizanjem održivog tržišnog natjecanja na maloprodajnoj razini. U ovoj bi Preporuci početna točka za određivanje mjerodavnih tržišta trebala biti definicija maloprodajnih tržišta iz perspektive dogledne budućnosti, vođena pravom tržišnog natjecanja. Naime, ako na maloprodajnim tržištima postoji efikasno tržišno natjecanje uz izostanak regulacije na veleprodajnoj razini, nacionalna regulatorna tijela trebala bi zaključiti da regulacija na veleprodajnim tržištima više nije potrebna.

                  (7)

                  U skladu s člankom 67. stavkom 1. Zakonika uvođenje ex ante regulatornih obveza može biti opravdano samo na tržištima na kojima su kumulativno ispunjena tri kriterija iz članka 67. stavka 1. točaka (a), (b) i (c). Ova se Preporuka odnosi na tržišta proizvoda i usluga za koje je Komisija utvrdila, na temelju općih trendova u Uniji, da ispunjavaju ta tri kriterija. Komisija stoga smatra da ta tržišta imaju značajke na temelju kojih bi se moglo opravdati uvođenje regulatornih obveza barem u nekim geografskim područjima i u doglednom razdoblju. Nacionalna regulatorna tijela trebala bi u analizama tih tržišta razmotriti jesu li ispunjeni daljnji zahtjevi utvrđeni u članku 67. stavku 2.

                  (8)

                  Prvi se kriterij odnosi na prisutnost velikih i trajnih prepreka ulasku na tržište. Njime se nastoji odrediti je li ulazak na tržište vjerojatan, kada bi se i u kojoj mjeri on mogao dogoditi te koji su bitni čimbenici za uspješan ulazak na tržište elektroničkih komunikacija. Iz perspektive stanja, za potrebe ove Preporuke osobito su važne dvije vrste prepreka: strukturne prepreke i pravne ili regulatorne prepreke.

                  (9)

                  Strukturne prepreke ulasku proizlaze iz različitih troškova ili uvjeta potražnje kojima se stvaraju asimetrični uvjeti među postojećim pružateljima usluga i novim operatorima, što može ugroziti ili spriječiti ulazak novih operatora na tržište. Primjerice, velike strukturne prepreke mogu postojati ako je tržište obilježeno apsolutnim troškovnim pogodnostima, znatnom ekonomijom razmjera i/ili mrežnim učincima, ograničenjima kapaciteta i/ili visokim nepovratnim troškovima. Mogu postojati i ako je za pružanje usluga potrebna mrežna sastavnica koju tehnički nije moguće udvostručiti ili ako takvo udvostručenje nije ekonomski izvedivo.

                  (10)

                  Pravne ili regulatorne prepreke mogu izravno utjecati na uvjete ulaska i/ili položaj operatora na mjerodavnom tržištu. U reguliranim sektorima postupci dobivanja odobrenja, teritorijalna ograničenja, standardi sigurnosti i zaštite te drugi pravni zahtjevi mogu odvratiti od ulaska ili ga odgoditi. Međutim, pravne i regulatorne prepreke na tržištima elektroničkih komunikacija sve su manje važne. Pravne ili regulatorne prepreke koje će vjerojatno biti uklonjene u relevantnom petogodišnjem razdoblju obično ne bi trebale biti prepreka ulasku koja ispunjava prvi kriterij.

                  (11)

                  Na tržištima koja pokreću inovacije i karakterizira ih stalan tehnološki napredak, kao što su tržišta elektroničkih komunikacija, prepreke ulasku mogu postupno gubiti na važnosti. Na takvim su tržištima ograničenja tržišnog natjecanja često posljedica opasnosti od mogućih inovativnih konkurenata koji trenutačno nisu na tržištu. Stoga je pri utvrđivanju mjerodavnih tržišta za moguću ex ante regulaciju potrebno uzeti u obzir i mogućnosti za prevladavanje prepreka ulasku u relevantnom vremenskom okviru. U ovoj se Preporuci utvrđuju tržišta na kojima se očekuje da će prepreke ulasku i dalje postojati u sljedećih pet do deset godina.

                  (12)

                  Različite prepreke ulasku ne bi se trebale razmatrati pojedinačno nego kumulativno. Iako određena prepreka ulasku sama po sebi možda ne bi bila velika, zajedno s drugim preprekama mogla bi imati učinke kojima bi se kumulativno spriječio ili otežao ulazak na tržište.

                  (13)

                  Drugi se kriterij odnosi na to teži li struktura tržišta učinkovitom tržišnom natjecanju unutar relevantnog vremenskog okvira, uzimajući u obzir stanje i buduće izglede tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi te ostalih izvora tržišnog natjecanja koji su u pozadini prepreka ulasku. Analiza učinkovitog tržišnog natjecanja upućuje na to da će se u razmatranom razdoblju na tržištu razviti stvarno tržišno natjecanje bez ex ante regulacije ili da će se ono ostvariti nakon tog razdoblja, pod uvjetom da se u razmatranom razdoblju već vide jasne potvrde pozitivne dinamike tržišta. Primjerice, konvergencija proizvoda, koji se pružaju različitim mrežnim tehnologijama, može uzrokovati ograničenja tržišnog natjecanja koja primjenjuju operatori aktivni na zasebnim tržištima proizvoda i dovesti do konvergencije tržišta.

                  (14)

                  Čak i kad određeno tržište karakteriziraju velike prepreke ulasku, drugi strukturni čimbenici na njemu mogu ukazivati na to da se na tržištu i dalje teži razvoju učinkovitog tržišnog natjecanja u relevantnom razdoblju. Na tržištima na kojima se u perspektivi može očekivati veći broj mreža primjena tog kriterija prvenstveno podrazumijeva razmatranje stanja i vjerojatnog budućeg razvoja tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi.

                  (15)

                  Pri procjeni primjerenosti tržišnog natjecanja i potrebe za regulatornom intervencijom nacionalna regulatorna tijela trebala bi uzeti u obzir i to je li veleprodajni pristup dostupan svakom zainteresiranom poduzetniku pod razumnim komercijalnim uvjetima kojima se omogućuju održivi konkurentni ishodi za krajnje korisnike na maloprodajnom tržištu. Komercijalnim sporazumima, među ostalim sporazumima o veleprodajnom pristupu, sporazumima o zajedničkom ulaganju i sporazumima o uzajamnom pristupu među operatorima, koji su održivi i sklopljeni na trajnoj osnovi mogla bi se poboljšati dinamika tržišnog natjecanja, a naposljetku i riješiti problemi tržišnog natjecanja na povezanom maloprodajnom tržištu, što bi dovelo do deregulacije veleprodajnih tržišta. Trebalo bi ih stoga, pod uvjetom da su u skladu s načelima prava tržišnog natjecanja, uzeti u obzir pri procjeni očekuje li se od tržišta da će u perspektivi postati konkurentno.

                  (16)

                  Tehnološki razvoj ili pak konvergencija proizvoda i tržišta mogu uzrokovati ograničenja tržišnog natjecanja koja primjenjuju operatori na zasebnim tržištima proizvoda. S obzirom na to, dodatne (over-the-top, OTT) usluge, koje se danas općenito ne smatraju izravnom zamjenom za standardne usluge pružatelja elektroničkih komunikacijskih usluga i koje u svakom slučaju ne pružaju ni fizičku ni podatkovnu povezivost, mogle bi u nadolazećim godinama ipak imati važniju ulogu na određenim maloprodajnim tržištima zbog tehnoloških promjena i njihova neprekidnog širenja te tako neizravno ograničiti veleprodajna tržišta.

                  (17)

                  Odluka o definiranju određenog tržišta kao podložnog ex ante regulaciji trebala bi ovisiti i o procjeni je li pravo tržišnog natjecanja dovoljno da bi se na odgovarajući način uklonili utvrđeni nedostaci na tržištu. Cilj je trećeg kriterija procijeniti primjerenost prava tržišnog natjecanja za uklanjanje uočenih dugotrajnih nedostataka na tržištu, posebno s obzirom na to da se ex ante regulatornim obvezama mogu djelotvorno spriječiti kršenja prava tržišnog natjecanja. Intervencije koje se temelje na pravu tržišnog natjecanja vjerojatno neće biti dovoljne ako su česte i/ili pravovremene intervencije nužne za uklanjanje dugotrajnih nedostataka na tržištu. U takvim bi se okolnostima ex ante regulacija trebala smatrati odgovarajućom dopunom pravu tržišnog natjecanja. Općenito govoreći, primjena općih pravila tržišnog natjecanja trebala bi biti dovoljna na tržištima s održivim i djelotvornim tržišnim natjecanjem koje se temelji na infrastrukturi.

                  (18)

                  Primjena tih triju kumulativnih kriterija trebala bi ograničiti broj reguliranih tržišta u sektoru elektroničkih komunikacija i tako pridonijeti postupnom smanjivanju sektorske ex ante regulacije s razvojem natjecanja na tim tržištima. Ako bilo koji od triju kriterija nije zadovoljen, to znači da tržište nije podložno ex ante regulaciji. Iznimno je važno da se ex ante regulatorne obveze uvode za veleprodajno tržište radi osiguranja održivog tržišnog natjecanja samo ako postoji jedno ili više poduzeća sa značajnom tržišnom snagom te ako mjere u okviru prava tržišnog natjecanja nisu dovoljna za rješenje problema.

                  (19)

                  Smatra se da novonastala tržišta obuhvaćaju proizvode ili usluge za koje je, zato što su novi, teško predvidjeti uvjete potražnje ili uvjete ulaska na tržište i opskrbe pa je teško primijeniti test trostrukog kriterija. Za takva tržišta ne bi trebalo nametati neprimjerene ex ante regulatorne obveze u svrhu promicanja inovacija, a istodobno treba spriječiti vodeća poduzeća u zatvaranju takvih tržišta (3). Postupna nadogradnja postojeće mrežne infrastrukture rijetko omogućuje stvaranje novih ili perspektivnih tržišta. Prije nego što se može zaključiti da tržište nije dio postojećeg tržišta, potrebno je utvrditi nepostojanje zamjenjivosti proizvoda na strani ponude i na strani potražnje. Zbog novih maloprodajnih usluga može nastati novo veleprodajno tržište u takvom opsegu da se takve maloprodajne usluge ne mogu pružati s pomoću postojećih veleprodajnih proizvoda.

                  (20)

                  S obzirom na razvoj tržišnog natjecanja, uključujući tržišno natjecanje koje se temelji na infrastrukturi, u ovoj se Preporuci utvrđuju samo mjerodavna tržišta na veleprodajnoj razini, kao što je to bio slučaj u Preporuci iz 2014. Ex ante regulaciju uvedenu na veleprodajnoj razini trebalo bi smatrati dovoljnom za uklanjanje mogućih problema tržišnog natjecanja na povezanim maloprodajnim tržištima.

                  (21)

                  U skladu s uvodnom izjavom 165. Zakonika nacionalna regulatorna tijela trebala bi barem analizirati tržišta obuhvaćena Preporukom, uključujući ona tržišta koja unatoč tome što su navedena nisu više uređena u konkretnom nacionalnom ili lokalnom kontekstu. Nacionalna regulatorna tijela mogu svejedno smatrati da bi za tržišta navedena u Prilogu ovoj Preporuci trebalo, na temelju specifičnih nacionalnih okolnosti, provesti test trostrukog kriterija. Nacionalna regulatorna tijela mogu zaključiti da tri kriterija nisu zadovoljena u konkretnim nacionalnim okolnostima. Ako za određeno tržište iz Preporuke nisu zadovoljena tri kriterija, nacionalna regulatorna tijela ne bi mu trebala uvoditi regulatorne obveze.

                  (22)

                  Nacionalna regulatorna tijela trebala bi analizirati i tržišta koja nisu obuhvaćena ovom Preporukom, ali su regulirana unutar područja njihove nadležnosti na temelju prethodnih analiza tržišta, ili druga tržišta ako imaju dovoljno razloga smatrati da su tri kriterija zadovoljena. Stoga nacionalna regulatorna tijela mogu definirati i druga mjerodavna tržišta proizvoda i usluga koja nisu navedena u ovoj Preporuci ako mogu dokazati da u njihovu nacionalnom kontekstu ta tržišta zadovoljavaju tri kriterija.

                  (23)

                  Pri provedbi analize tržišta na temelju članka 67. Zakonika, i nacionalna regulatorna tijela i Komisija analizu bi trebali početi od maloprodajnih tržišta. Tržišta treba ocijeniti iz perspektive budućnosti bez regulacije na temelju utvrđivanja značajne tržišne snage i počevši od postojećih tržišnih uvjeta. Uzimajući u obzir očekivane ili predvidljive promjene na tržištu, analizom bi trebalo ocijeniti razvija li se tržište u smjeru tržišnog natjecanja, odnosno je li izostanak učinkovitog natjecanja trajan. U analizi bi trebalo uzeti u obzir i učinke drugih vrsta regulacije koje se primjenjuju na mjerodavna maloprodajna i povezana veleprodajna tržišta u relevantnom regulatornom razdoblju.

                  (24)

                  Ako se iz perspektive budućnosti maloprodajno tržište bez ex ante regulacije ne razvija u smjeru stvarnog tržišnog natjecanja, trebalo bi definirati i analizirati odgovarajuća veleprodajna tržišta podložna ex ante regulaciji u skladu s člankom 67. Zakonika. Uz to, pri analizi granica i tržišne snage na odgovarajućim mjerodavnim veleprodajnim tržištima kako bi se utvrdilo postoji li na tim tržištima stvarno tržišno natjecanje, trebalo bi uzeti u obzir postojanje izravnih i neizravnih prepreka tržišnom natjecanju, bez obzira na to jesu li im uzrok elektroničke komunikacijske mreže, elektroničke komunikacijske usluge ili druge vrste usluga ili aplikacija koje su jednakovrijedne iz perspektive krajnjih korisnika.

                  (25)

                  Pri definiranju mjerodavnih veleprodajnih tržišta koja bi mogla biti podložna ex ante regulaciji nacionalna regulatorna tijela trebala bi početi od analize tržišta koje je u proizvodnom lancu najudaljenije od maloprodajnog tržišta za koje su utvrđeni problemi povezani s tržišnim natjecanjem. Nacionalna regulatorna tijela trebala bi provesti analizu tržišta niže u lancu od reguliranog veleprodajnog ulaznog tržišta kako bi utvrdila hoće li na njima postojati stvarno tržišno natjecanje u slučaju regulacije veleprodajnog tržišta dok ne dosegne maloprodajno tržište.

                  (26)

                  Tržište koje je najviše u proizvodnom lancu može se, ovisno o nacionalnim okolnostima, sastojati od generičkih veleprodajnih proizvoda za više tržišta ili može uključivati takve proizvode, kao što su pristup fizičkoj infrastrukturi (npr. pristup vodovima) ili proizvodi pasivnog pristupa. Konkretno, ako postoji građevinska infrastruktura koja se može ponovno upotrijebiti, učinkovit pristup takvoj infrastrukturi mogao bi znatno olakšati postavljanje mreža vrlo velikog kapaciteta i potaknuti razvoj tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi u korist krajnjih korisnika.

                  (27)

                  Zbog toga je Komisija razmatrala prikladnost uključivanja posebnog tržišta za pristup fizičkoj infrastrukturi u ovu Preporuku. Međutim, budući da u Uniji postoje znatne razlike u mrežnim topologijama, dostupnosti sveprisutnih cijevi i razini potražnje za pristupom cijevima i stupovima, Komisija je zaključila da se u ovom trenutku posebno tržište za pristup fizičkoj infrastrukturi ne može utvrditi na razini Unije i da ga stoga ne bi trebalo uvrstiti na popis tržišta podložnih ex ante regulaciji.

                  (28)

                  Nadalje, člankom 72. Zakonika nacionalnim regulatornim tijelima omogućuje se propisivanje pristupa građevinskoj infrastrukturi kao samostalne regulatorne mjere na bilo kojem mjerodavnom veleprodajnom tržištu. Takva obveza pružanja pristupa građevinskoj infrastrukturi može biti opravdana bez obzira na to je li fizička infrastruktura kojoj se omogućuje pristup dio reguliranog mjerodavnog tržišta te bi je nacionalna regulatorna tijela trebala razmotriti prije uvođenja drugih obveza povezanih s pristupom na maloprodajnoj razini ako je to razmjerno i dovoljno za promicanje tržišnog natjecanja u korist krajnjih korisnika.

                  (29)

                  Kad su u pitanju veleprodajna tržišta za širokopojasni pristup, proizvodi za virtualni pristup mogli bi se osmisliti tako da imaju slične ili jednake značajke, neovisno o lokaciji primopredajne pristupne točke. Stoga bi moglo biti tehnički moguće pružati veleprodajni širokopojasni pristup na središnjoj ili lokalnoj razini uz sličnu razinu kvalitete usluge i iz perspektive tražitelja pristupa i iz perspektive krajnjih korisnika. U tom kontekstu i značajke proizvoda i spremnost tražitelja pristupa da migriraju između pristupnih točaka ili da koriste razne točke primopredaje unutar mrežne arhitekture treba analizirati u okviru analize zamjenjivosti.

                  (30)

                  Mnogi alternativni operatori uspeli su se na „ljestvici ulaganja” i razvili vlastite mreže do lokalne pristupne točke. Oni proizvode za središnji pristup vjerojatno ne bi smatrali zamjenom za lokalni pristup jer bi im tako propala ulaganja u vlastitu mrežnu infrastrukturu. Istodobno bi trebalo uzeti u obzir da je pristupna mreža dio mreže koji je najteže replicirati zbog visokih nenadoknadivih troškova postavljanja u odnosu na broj korisnika koji mogu imati koristi od postavljanja.

                  (31)

                  Unatoč opaženom povećanju tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi, lokalni pristup i dalje karakteriziraju velike prepreke ulasku i reguliran je u većini država članica. Budući da je pristupna mreža dio mreže koji je najteže replicirati, tržište veleprodajnog lokalnog pristupa i dalje zadovoljava na testu trostrukog kriterija. Međutim, iz perspektive budućnosti prepreke ulasku na tržište središnjeg pristupa više se ne mogu smatrati velikima i trajnima na razini Unije jer tržište teži učinkovitom tržišnom natjecanju zbog prisutnosti alternativnih platformi, široke komercijalne dostupnosti prijenosnog kapaciteta i mogućnosti da lokalno povezani operatori pružaju središnji pristup. Ako se utvrdi da su pristupni proizvodi, koji se pružaju u raznim točkama primopredaje, zamjene u konkretnim nacionalnim okolnostima, trebalo bi ustanoviti da tržište obuhvaća sve takve proizvode. Za svaki pojedinačni slučaj trebalo bi utvrditi zadovoljava li takvo široko tržište tri testna kriterija.

                  (32)

                  Povećani kapaciteti elektroničkih komunikacijskih mreža za proizvode za masovno tržište mogli bi čak zadovoljiti potrebe za povezivost određenih poslovnih korisnika. Međutim, za važan segment poslovnog tržišta, kao i za novu potražnju prouzročenu digitalizacijom industrije i socioekonomskim pokretačima kao što su javne usluge, primjerice bolnice i škole, bit će potrebne zajamčene veze. Dakle, određenim su poduzećima i dalje potrebni proizvodi koji se razlikuju od proizvoda za masovno tržište.

                  (33)

                  Kako bi se definirale granice tržišta za zajamčeni kapacitet i druge pristupne proizvode za poduzeća, nacionalna regulatorna tijela trebala bi uzeti u obzir nekoliko čimbenika, kao što su različite funkcije i namjene proizvoda, promjene cijene tijekom vremena i unakrsna cjenovna elastičnost, te pritom voditi računa da mjerodavni veleprodajni proizvodi odgovaraju utvrđenom problemu maloprodajnog tržišta. Proizvodi zajamčenog kapaciteta specifični su po sposobnosti pružanja namjenskih i isključivih veza i simetričnih brzina pa bi ih trebalo procjenjivati na temelju analize zamjenjivosti, kao i proizvode na drugim tržištima.

                  (34)

                  Postavljanje alternativne infrastrukture kojom se poduzećima pruža zajamčena povezivost putem optičkih vlakana znatno je poraslo u gušće naseljenijim područjima, komercijalnim središtima i poslovnim četvrtima. Međutim, mogu postojati područja u kojima bi, unatoč mogućoj ekonomskoj održivosti alternativne infrastrukture za povezivost za masovno tržište, umnožavanje mreža za zajamčene veze moglo biti manje ekonomski održivo zbog veličine potencijalnog tržišta. U tim slabije naseljenim područjima zbog nedostatka tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi postoji opasnost da potražnja za zajamčenim kapacitetom u nedostatku regulacije neće biti zadovoljena konkurentnom ponudom.

                  (35)

                  Na oba navedena tržišta veleprodajnog pristupa problemi povezani s tržišnim natjecanjem vjerojatno neće biti jednako prisutni u cijeloj državi članici pa bi takva tržišta trebalo temeljito geografski analizirati. Dakle, pri definiranju mjerodavnih tržišta u skladu s člankom 64. stavkom 3. Zakonika nacionalna regulatorna tijela trebala bi utvrditi geografska područja koja imaju dovoljno homogene uvjete tržišnog natjecanja i koja se mogu razlikovati od susjednih područja s očito drukčijim prevladavajućim uvjetima tržišnog natjecanja, posebno uzimajući u obzir pitanje djeluje li potencijalni operator sa značajnom tržišnom snagom ujednačeno u cijelom svojem mrežnom području ili se suočava s toliko drukčijim uvjetima tržišnog natjecanja da su mu aktivnosti u određenim područjima ograničene, a u drugima nisu.

                  (36)

                  Dosad su nacionalna regulatorna tijela ustanovila da je većina tržišta nacionalna zato što je bakrena mreža postojećeg pružatelja usluga imala nacionalnu pokrivenost. Međutim, kako postavljanje alternativnih mreža napreduje, uvjeti tržišnog natjecanja mogu se znatno i dugotrajno razlikovati među različitim područjima iste države članice (primjerice između urbanih i ruralnih područja), zbog čega je potrebno definirati zasebna geografska tržišta.

                  (37)

                  Za potrebe definiranja geografskih tržišta nacionalna regulatorna tijela trebala bi definirati osnovnu geografsku jedinicu kao polaznu točku za procjenu uvjeta tržišnog natjecanja. Takve bi jedinice mogle, ovisno o nacionalnim okolnostima, pratiti mrežnu topologiju ili administrativne granice. U svakom slučaju, u skladu s praksom Komisije (4) geografska jedinica trebala bi biti (a) odgovarajuće veličine, tj. dovoljno malena da se u svakoj jedinici izbjegnu znatne varijacije uvjeta tržišnog natjecanja, no dovoljno velika da se izbjegne zahtjevna mikroanaliza koja bi iziskivala mnogo resursa i koja bi mogla dovesti do rascjepkanosti tržišta, (b) takva da odražava mrežnu strukturu svih relevantnih operatora i (c) određena vremenski jasnim i stabilnim granicama. Kad je u pitanju uvjet (b), nacionalna regulatorna tijela trebala bi se, prema potrebi, oslanjati na geografski pregled mreža proveden u skladu s člankom 22. Zakonika.

                  (38)

                  U skladu s načelima prava tržišnog natjecanja i na temelju analize prethodno opisanih geografskih jedinica, nacionalna regulatorna tijela trebala bi zatim utvrditi prvu definiciju opsega geografskih tržišta tako da objedine jedinice sa sličnim uvjetima tržišnog natjecanja. Nacionalna regulatorna tijela trebala bi ocijeniti uvjete tržišnog natjecanja iz perspektive budućnosti, razmatranjem strukturnih pokazatelja i pokazatelja koji se odnose na ponašanje, uzimajući osobito u obzir važnost tržišnog natjecanja koje se temelji na infrastrukturi u skladu s člankom 64. stavkom 3. Zakonika. Takvi pokazatelji mogu biti, među ostalim, mrežna pokrivenost, broj konkurentnih mreža, njihovi pojedinačni tržišni udjeli, kretanja tržišnih udjela, ponašanje u smislu lokaliziranog ili ujednačenog određivanja cijena, obilježja potražnje, prelazak korisnika drugom pružatelju usluga ili gubitak korisnika. Dobivenu definiciju geografskih tržišta trebalo bi provjeriti s obzirom na analizu zamjenjivosti na strani ponude i potražnje. Geografska tržišta koja nisu susjedna, no imaju slične uvjete tržišnog natjecanja mogu se u toj fazi skupno analizirati.

                  (39)

                  Znatne razlike u uvjetima tržišnog natjecanja trebale bi se iz perspektive budućnosti uzeti u obzir u fazi definiranja tržišta. Za otklanjanje manje važnih ili manje stabilnih razlika u uvjetima tržišnog natjecanja može se upotrijebiti segmentacija mjera, među ostalim i periodičnom ili pravodobnom prilagodbom tih mjera, a da se time ne narušava regulatorna predvidljivost.

                  (40)

                  Člankom 75. Zakonika Komisiju se ovlašćuje za donošenje delegiranog akta kojim bi se utvrdila jedinstvena maksimalna cijena završavanja glasovnih poziva u pokretnim mrežama u cijeloj Uniji i jedinstvena maksimalna cijena završavanja glasovnih poziva u nepokretnim mrežama u cijeloj Uniji (zajedno „cijene završavanja glasovnih poziva u cijeloj Uniji”). Cijene završavanja glasovnih poziva u cijeloj Uniji izravno će se primjenjivati na sve pružatelje usluga završavanja poziva u nepokretnim i pokretnim mrežama u Uniji. Jedinstvene cijene završavanja glasovnih poziva u cijeloj Uniji temelje se na učinkovitim troškovima pružanja usluga završavanja poziva. Primjenom cijena završavanja glasovnih poziva u cijeloj Uniji ograničit će se mogućnost da operateri pokretnih i nepokretnih mreža odrede prekomjerne cijene završavanja poziva. Time bi nestala opasnost od prekomjernih cijena završavanja poziva, što je bila najozbiljnija prijetnja tržišnom natjecanju na tim tržištima. Zbog stroge usmjerenosti na troškove pri određivanju cijena završavanja glasovnih poziva u cijeloj Uniji, kako je utvrđeno u Zakoniku, cijene završavanja poziva trebale bi biti slične očekivanima u slučaju konkurentnih tržišta. Stoga tržišta usluga završavanja poziva više ne bi zadovoljavala na testu trostrukog kriterija na razini Unije.

                  (41)

                  Ipak, u pojedinim državama članicama posebne okolnosti mogu opravdati regulaciju određenih aspekata tržišta usluga završavanja poziva. Posebne nacionalne okolnosti mogu ukazivati na to da ta tržišta ne teže dugoročnom tržišnom natjecanju ili da su i dalje prisutni problemi povezani s tržišnim natjecanjem. To može biti slučaj ako se operatorima uskrati međupovezivanje ili ako imaju probleme sa završavanjem poziva iz svoje mreže u mrežama drugih operatora. Nacionalna regulatorna tijela trebala bi reagirati na takve probleme, bilo uvođenjem obveza na temelju značajne tržišne snage, osim nadzora cijena, ako su ispunjena tri testna kriterija, ili tako da primijene druge prikladne regulatorne alate, tj. članak 61. stavak 2. Zakonika ako su ispunjeni uvjeti koji su u njemu navedeni.

                  (42)

                  U Prilogu ovoj Preporuci više nisu navedena tri tržišta iz Preporuke iz 2014. jer više ne zadovoljavaju na testu trostrukog kriterija: tržišta za veleprodajno završavanje poziva u vlastitoj javnoj telefonskoj mreži koja se pruža na fiksnoj lokaciji (tržište 1), veleprodajno završavanje glasovnih poziva u vlastitoj mobilnoj mreži (tržište 2) i veleprodajni središnji pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji za proizvode za masovno tržište (tržište 3b).

                  (43)

                  Za preostala tržišta u Preporuci iz 2014., točnije tržišta 3a (veleprodajni lokalni pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji) i tržišta 4 (veleprodajni visokokvalitetni pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji), kojem je definicija djelomično promijenjena, i dalje postoji potreba za ex ante regulacijom jer i dalje zadovoljavaju na testu trostrukog kriterija na razini Unije. Pri određivanju tih tržišta nacionalna regulatorna tijela trebala bi uzeti u obzir svoje nacionalne okolnosti, osobito u pogledu njihove geografske dimenzije.

                  (44)

                  Kako bi se učinak regulacije povezanih tržišta uzeo u obzir na odgovarajući način pri utvrđivanju potrebe za ex ante regulacijom na određenom tržištu, nacionalna regulatorna tijela trebala bi osigurati da se povezana tržišta analiziraju dosljedno te, ako je moguće, istodobno ili uz najmanji mogući razmak.

                  (45)

                  Pri razmatranju treba li izmijeniti ili zadržati postojeće regulatorne obveze nacionalna regulatorna tijela trebala bi primijeniti test trostrukog kriterija i na tržišta koja su navedena u prilozima preporukama Komisije 2003/311/EZ (5), 2007/879/EZ (6) i 2014/710/EU, ali ne i u Prilogu ovoj Preporuci.

                  (46)

                  Provedeno je savjetovanje s Tijelom europskih regulatora za elektroničke komunikacije u skladu s člankom 64. stavkom 1. Direktive (EU) 2018/1972 te je ono dalo mišljenje 16. listopada 2020.,

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

                  1.

                  Pri definiranju mjerodavnih tržišta s obzirom na nacionalne okolnosti u skladu s člankom 64. stavkom 3. Direktive (EU) 2018/1972, nacionalna regulatorna tijela trebala bi analizirati tržišta proizvoda i usluga utvrđena u Prilogu.

                  2.

                  Pri utvrđivanju mogućnosti da neko od tržišta navedenih u Prilogu nije podložno ex ante regulaciji u posebnim nacionalnim okolnostima, nacionalna regulatorna tijela trebala bi provesti test trostrukog kriterija i dokazati, a Komisija će provjeriti, da nije zadovoljen barem jedan od tri kriterija iz članka 67. stavka 1. Direktive (EU) 2018/1972.

                  3.

                  Pri utvrđivanju relevantnih geografskih tržišta u svojem državnom području u skladu s člankom 64. stavkom 3. Zakonika nacionalna regulatorna tijela trebala bi provesti detaljnu analizu zamjenjivosti na strani ponude i potražnje, počevši od odgovarajuće geografske jedinice i objedinjujući jedinice sa sličnim uvjetima tržišnog natjecanja. Ocjena uvjeta tržišnog natjecanja trebala bi biti usmjerena na budućnost i temeljiti se, među ostalim, na broju i obilježjima konkurentnih mreža, raspodjeli i kretanjima tržišnih udjela, cijenama te obrascima ponašanja.

                  4.

                  Ovom se Preporukom ne dovode u pitanje definicije tržišta, rezultati analiza tržišta i regulatorne obveze koje su nacionalna regulatorna tijela donijela u skladu regulatornim okvirom koji je bio na snazi prije datuma donošenja ove Preporuke.

                  5.

                  Ova je Preporuka upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. prosinca 2020.

               Za Komisiju

            Thierry BRETON

               Član Komisije

         (1)  SL L 321, 17.12.2018., str. 36.

         (2)  Preporuka Komisije 2014/710/EU od 9. listopada 2014. o mjerodavnim tržištima proizvoda i usluga u sektoru elektroničkih komunikacija podložnima prethodnoj (ex ante) regulaciji u skladu s Direktivom 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (SL L 295, 11.10.2014., str. 79.)

         (3)  Vidjeti uvodnu izjavu 23. Smjernica Komisije za analizu tržišta i ocjenu značajne tržišne snage na temelju regulatornog okvira Zajednice za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (SL C 159, 7.5.2018., str. 1.) i uvodnu izjavu 163. Europskog zakonika elektroničkih komunikacija.

         (4)  Osobito Komunikacijom Komisije C/2018/2374 – Smjernice za analizu tržišta i ocjenu značajne tržišne snage na temelju regulatornog okvira EU-a za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (SL C 159, 7.5.2018., str. 1.).

         (5)  Preporuka Komisije 2003/311/EZ od 11. veljače 2003. o mjerodavnim tržištima proizvoda i usluga u sektoru elektroničkih komunikacija koja podliježu prethodnoj (ex ante) regulaciji u skladu s Direktivom 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (SL L 114, 8.5.2003., str. 45.)https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A32003H0311.

         (6)  Preporuka Komisije 2007/879/EZ od 17. prosinca 2007. o mjerodavnim tržištima proizvoda i usluga u sektoru elektroničkih komunikacija koja podliježu prethodnoj (ex ante) regulaciji u skladu s Direktivom 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (SL L 344, 28.12.2007., str. 65.)https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=celex:32007H0879.

         PRILOG
         Tržište 1: Veleprodajni lokalni pristup koji se pruža na fiksnoj lokaciji
         Tržište 2: Veleprodajni zajamčeni kapacitet


               21.1.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 23/146

      P8_TA(2019)0172
      Područje djelovanja i mandat posebnih predstavnika EU-a
      Preporuka Europskog parlamenta Vijeću od 13. ožujka 2019. o preporuci Europskog parlamenta Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku o području djelovanja i mandatu posebnih predstavnika EU-a (2018/2116(INI))
      (2021/C 23/23)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir članke 2., 3., 6., 21., 33. i 36. Ugovora o Europskoj uniji,

                  —

                  uzimajući u obzir Odluku Vijeća od 26. srpnja 2010. o uspostavi organizacije i funkcioniranju Europske službe za vanjsko djelovanje (1),

                  —

                  uzimajući u obzir izjavu potpredsjednice Komisije/Visoke predstavnice Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku o političkoj odgovornosti (2),

                  —

                  uzimajući u obzir godišnja izvješća Visoke predstavnice Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku Europskom parlamentu o provedbi zajedničke vanjske i sigurnosne politike,

                  —

                  uzimajući u obzir Godišnja izvješća EU-a o ljudskim pravima i demokraciji u svijetu,

                  —

                  uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 20. studenoga 2002. između Europskog parlamenta i Vijeća o pristupu Europskog parlamenta informacijama osjetljive prirode Vijeća iz područja sigurnosne i obrambene politike,

                  —

                  uzimajući u obzir Smjernice za imenovanje, mandat i financiranje posebnih predstavnika EU-a od 9. srpnja 2007. i Napomenu Vijeća (7510/14) od 11. ožujka 2014.;

                  —

                  uzimajući u obzir svoju rezoluciju od 8. srpnja 2010. o uspostavi organizacije i funkcioniranju Europske službe za vanjsko djelovanje (3),

                  —

                  uzimajući u obzir Globalnu strategiju za vanjsku i sigurnosnu politiku Europske unije koju je 28. lipnja 2016. predstavila potpredsjednica Komisije / Visoka predstavnica Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,

                  —

                  uzimajući u obzir Smjernice za promicanje i zaštitu svih ljudskih prava lezbijki, homoseksualaca, biseksualnih, transrodnih i interseksualnih osoba (LGBTI), koje je Vijeće donijelo 2013.,

                  —

                  uzimajući u obzir Helsinški završni akt iz 1975. Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (OESS) i sva njegova načela, koji je temeljni dokument europskog i šireg regionalnog sigurnosnog poretka,

                  —

                  uzimajući u obzir svoje rezolucije o godišnjim izvješćima Visoke predstavnice Europske unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku Europskom parlamentu o provedbi zajedničke vanjske i sigurnosne politike,

                  —

                  uzimajući u obzir svoje rezolucije o godišnjim izvješćima EU-a o ljudskim pravima i demokraciji u svijetu,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju preporuku od 15. studenoga 2017. Vijeću, Komisiji i ESVD-u o Istočnom partnerstvu uoči sastanka na vrhu u studenom 2017. (4),

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 4. srpnja 2017. o kršenjima ljudskih prava u kontekstu ratnih zločina i zločina protiv čovječnosti, uključujući genocid (5),

                  —

                  uzimajući u obzir svoje rezolucije o Ukrajini, u kojoj se poziva na imenovanje posebnog predstavnika EU-a za regiju Krima i Donbasa,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju preporuku Vijeću od 13. lipnja 2012. o posebnom predstavniku EU-a za ljudska prava (6),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 110. i članak 113. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za vanjske poslove (A8-0171/2019),

                  A.

                  budući da EU ima ambiciju biti snažniji globalni čimbenik, ne samo u gospodarskom već i u političkom smislu, te da teži svojim djelovanjem i politikama doprinijeti održavanju međunarodnog mira i sigurnosti te globalnog poretka utemeljenog na pravilima;

                  B.

                  budući da posebne predstavnike EU-a (PPEU) imenuje Vijeće na prijedlog potpredsjednice Komisije / Visoke predstavnice te im daje mandat za unaprjeđenje posebnih tematskih ili geografski specifičnih političkih ili sigurnosnih ciljeva; budući da su se oni pokazali vrijednim i fleksibilnim instrumentom diplomacije EU-a jer mogu personalizirati i predstavljati EU na ključnim područjima i u ključnim situacijama, uz potporu svih država članica; budući da fleksibilnost njihovih mandata čini PPEU-ove operativnim alatima koji se mogu brzo rasporediti kad se pojave problemi u određenim zemljama ili u pogledu određenih pitanja;

                  C.

                  budući da posebni predstavnici EU-a zbog njihove česte prisutnosti na terenu imaju privilegirani položaj za uspostavljanje dijaloga s civilnim društvom i lokalnim akterima te za provođenje istraživanja na terenu; budući da im to izravno iskustvo omogućuje da konstruktivno doprinesu oblikovanju politika i strategija;

                  D.

                  budući da trenutačno postoji pet regionalnih PPEU-ova (za Rog Afrike, Sahel, središnju Aziju, bliskoistočni mirovni proces te južni Kavkaz i krizu u Gruziji), dva PPEU-a za zasebne zemlje (Kosovo te Bosnu i Hercegovinu) i jedan tematski PPEU koji je odgovoran za ljudska prava;

                  E.

                  budući da su trenutačno samo dva PPEU-a žene;

                  F.

                  budući da je, u slučaju imenovanih PPEU-ova koji imaju mandate za zasebne zemlje, njihova „dvojna funkcija” uz voditelja izaslanstva EU-a u tim zemljama pridonijela dosljednosti i učinkovitosti prisutnosti EU-a u inozemstvu; budući da uvođenje dodatnih PPEU-ova za zasebne zemlje mora biti u skladu sa strategijama vanjskog djelovanja EU-a s obzirom na jačanje izaslanstava EU-a na temelju Ugovora iz Lisabona, kojim im je dodijeljena odgovornost za koordinaciju svih djelovanja EU-a na terenu, uključujući zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku;

                  G.

                  budući da postoje i druga prioritetna područja i konflikti, uključujući u neposrednom susjedstvu EU-a, koji zahtijevaju posebnu pozornost, veću uključenost i vidljivost EU-a, kao što je ruska agresija u Ukrajini i ilegalna okupacija Krima;

                  H.

                  budući da su PPEU-ovi pokazali da su korisni posebno u pogledu vođenja političkih dijaloga na visokoj razini i sposobnosti da dopru do partnera na visokoj razini u vrlo osjetljivim političkim okruženjima;

                  I.

                  budući da se PPEU-ovi financiraju iz proračuna za zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku, kako je to zajednički odlučeno s Parlamentom, i da su odgovorni za provedbu proračuna u odnosu na Komisiju;

                  J.

                  budući da se potpredsjednica Komisije / Visoka predstavnica obvezala pozitivno odgovoriti na zahtjeve Europskog parlamenta da se novoimenovani PPEU-ovi saslušaju prije preuzimanja dužnosti i da se omoguće redoviti informativni sastanci PPEU-ova s Parlamentom;

                  K.

                  budući da se PPEU-ovi odabiru među pojedincima koji su prethodno obnašali višu diplomatski ili političku dužnost u svojoj zemlji ili u okviru međunarodnih organizacija; budući da oni imaju znatan stupanj fleksibilnosti i diskrecije u pogledu načina na koji se njihov mandat izvršava, što može pridonijeti ostvarivanju utvrđenih ciljeva, provedbi strategija i osiguravanju dodane vrijednosti za EU;

                  L.

                  budući da je ključna uloga PPEU-a doprinositi jedinstvu, usklađenosti, dosljednosti i učinkovitosti vanjskog djelovanja i zastupanja EU-a; oni pokazuju interes EU-a za određenu zemlju, regiju ili tematsko područje i jačaju njegovu vidljivost te pridonose provedbi određene strategije ili politike EU-a prema određenoj zemlji, regiji ili pitanju;

                  1.

                  preporučuje sljedeće Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku:

                              (a)

                              da predstave strateški okvir o upotrebi, ulozi, mandatima i doprinosu PPEU-ova u pogledu provedbe Globalne strategije EU-a;

                              (b)

                              da osiguraju da se PPEU-ovi imenuju samo ako postoji jasna dodana vrijednost u upotrebi tog instrumenta, tj. ako njihove zadaće ne mogu učinkovito ispuniti postojeće strukture u okviru ESVD-a, uključujući izaslanstva EU-a, ili u okviru Komisije;

                              (c)

                              da osiguraju i da se PPEU-ovi ponajprije upotrebljavaju za pojačavanje napora EU-a u sprječavanju i rješavanju sukoba i za provedbu strategija EU-a, osobito putem posredovanja i olakšavanja dijaloga, i za unaprjeđenje ciljeva politike EU-a u posebnim tematskim područjima u okviru vanjskih odnosa i poštujući međunarodno pravo;

                              (d)

                              da izbjegnu povećanje broja PPEU-ova i rascjepkanost njihovih mandata, što bi dovelo do preklapanja s drugim institucijama EU-a i povećanje troškova koordinacije;

                              (e)

                              da osiguraju da se mandati i djelovanja PPEU-a pri rješavanju pitanja regionalne sigurnosti i sprečavanja sukoba, posredovanja i sanacije vode načelima međunarodnog prava navedenima u Helsinškom završnom aktu iz 1975. i drugim ključnim normama međunarodnog prava, kao i mirnim rješavanjem sporova, kao ključnog elementa europskog sigurnosnog poretka te kako je naglašeno u globalnoj strategiji EU-a; te da poštuju sva pravila i politike koje je EU donio u pogledu regije ili sukoba obuhvaćenima njihovim mandatima;

                              (f)

                              da razmotre sva moguća sredstva za jačanje uloge PPEU-ova kao djelotvornog alata vanjske politike EU-a koji omogućuje razvoj i unaprjeđenje inicijativa vanjske politike EU-a te promicanje sinergije, među ostalim jamčenjem toga da PPEU-i mogu slobodno putovati u području njihova mandata, uključujući područja zahvaćena sukobima, radi izvršavanja svojih zadataka;

                              (g)

                              da osiguraju veću transparentnost i vidljivost rada PPEU-a, uključujući javnim izvještavanjem o posjetima državama, radnom programu i prioritetima, kao i izradom pojedinačnih internetskih stranica kako bi se omogućio javni nadzor njihovih aktivnosti;

                              (h)

                              da ojačaju sredstva koja čine dodanu vrijednost PPEU-a, odnosno legitimnost koja se temelji na podršci potpredsjednice Komisije / Visoke predstavnice i država članica, regionalne/tematske odgovornosti, političku važnost, fleksibilnost i jačanje prisutnosti i vidljivosti EU-a u partnerskim zemljama, čime se jača prepoznatljivost EU-a kao učinkovitog međunarodnog aktera;

            O mandatu

                  (i)

                  da omoguće odgovarajuće trajanje mandata koje stvara mogućnost zapošljavanja kvalificiranog rukovodećeg osoblja i provedbu mandata te izgradnju povjerenja s partnerima uz uspostavu mreža i vršenje utjecaja na procese; da osiguraju redovitu reviziju u skladu s razvojima u zemlji/regiji ili predmetnom temom i da omoguće produljenje mandata ako okolnosti to zahtijevaju;

                  (j)

                  doprinose provedbi politike ili strategije EU-a prema području za koji je dan mandat i oblikovanju ili reviziji strategija ili politika;

                  (k)

                  da osiguraju da su sprečavanje i rješavanje sukoba, posredovanje i olakšavanje dijaloga te temeljne slobode, ljudska prava, demokracija, vladavina prava i rodna pitanja horizontalni prioriteti i stoga temelj djelokruga mandata PPEU-a te da se zajamči odgovarajuće izvješćivanje o djelovanjima u tim područjima;

                  (l)

                  da zahtijevaju postupke evaluacije i praćenja koji obuhvaćaju postignute rezultate, prepreke koje su se pojavile, ključne izazove, ulazne podatke za oblikovanje politike i procjenu koordinacije aktivnosti PPEU-ova i drugih dionika EU-a, da potiču razmjenu najboljih praksi među PPEU-ima te da ocijene uspješnost i razmotre obnovu i reviziju mandata;

                  (m)

                  da osiguraju dosljednost mandata za središnju Aziju sa strategijom EU-a za srednju Aziju iz 2007. kako bi se povećala učinkovitost i vidljivost Unije u regiji;

                  (n)

                  da uvedu dugotrajno razdoblje „mirovanja” za posebne predstavnike EU-a kako bi se zajamčila najviša moguća razina etičkih standarda u slučaju sukoba interesa;

                  (o)

                  da osiguraju da Odbor za vanjske poslove Europskog parlamenta sudjeluje u sastavljanju novih i produljenih mandata za PPEU-ove;

            O alatima

                  (p)

                  da zadrže fleksibilnost i autonomiju koje PPEU-ovi trenutačno imaju kao poseban instrument ZVSP-a sa zasebnim izvorom financiranja i povlaštenim odnosom s Vijećem; da, međutim, istodobno ojačaju koordinacijske veze i veze u pogledu izvješćivanja s odnosnim upravama ESVD-a (regionalna, tematska, zajednička sigurnosna i obrambena politika te odgovor na krize) i s odnosnim glavnim upravama Komisije; da osiguraju brz i transparentan postupak nominacije i potvrđivanja;

                  (q)

                  da riješe nedostatke u zadržavanju institucionalne memorije i kontinuiteta između PPEU-ova koji odlaze i PPEU-ova koji dolaze jačanjem logističke i administrativne podrške ESVD-a, uključujući arhiviranje, a ponajprije podržavanjem savjetnika za politiku iz ESVD-a i, prema potrebi, drugih institucija EU-a kako bi se pridružili timovima PPEU-ova;

            O osobnom profilu

                  (r)

                  da za PPEU-ove imenuju osobe sa širokim diplomatskim i političkim stručnim znanjem i odgovarajućim profilom te pritom osiguraju da imaju potreban politički utjecaj kako bi uspostavili veze i uzajamno povjerenje sa sugovornicima na visokoj razini; da u tom pogledu iskoriste postojeće ljudske resurse s političkim i diplomatskim iskustvom u cijelom EU-u; da poštuju zemljopisnu i rodnu uravnoteženost; da osiguraju da se odluka o imenovanju određene osobe provodi na transparentan način i tek nakon potvrde prihvatljivosti kandidata, posebno u pogledu mogućeg sukoba interesa te kako bi kandidat ispunio standarde etičkog ponašanja;

                  (s)

                  da osiguraju da se imenovanje PPEU-a može potvrditi tek nakon pozitivne ocjene Odbora za vanjske poslove Europskog parlamenta;

                  (t)

                  da pruže šire dostupne informacije i obrazloženja za odabrane kandidate;

            O obuhvaćenim područjima

                  (u)

                  da mandate PPEU-ova usmjere na jačanje regionalne sigurnosti te sprječavanje i rješavanje sukoba, osobito olakšavanjem dijaloga i medijacijom, u kojima angažman EU-a može donijeti dodanu vrijednost; da osiguraju da se u slučaju tematskog usmjerenja imenovanjem PPEU-a ne udvostručuje ili ugrožava uloga Komisije ili ESVD-a;

                  (v)

                  uzimajući u obzir ulogu PPEU-ova kao posebnog diplomatskog alata u vanjskom djelovanju EU-a i potvrđujući važnost stabilnosti europskog susjedstva, da potaknu PPEU-a da razviju još bliže odnose sa zemljama pogođenima dugotrajnim sukobima, naglašavajući snažnu potrebu za pridonošenjem PPEU-ova mirnom rješavanju sukoba u susjedstvu EU-a;

                  (w)

                  da pozdrave imenuje novog PPEU-a za ljudska prava i da potvrde rad prethodnog vršioca te dužnosti, koji je uspješno ispunio svoju ulogu poboljšanja učinkovitosti i vidljivosti politike EU-a o ljudskim pravima; napominje da su odgovornosti tog radnog mjesta proširene pa sada uključuju promicanje poštovanja međunarodnog humanitarnog prava i promicanje potpore za međunarodno kazneno pravosuđe;

                  (x)

                  da ojačaju kapacitete i ulogu PPEU-a za ljudska prava i uzimajući u obzir da njegov mandat pokriva čitav svijet te da stoga zahtijeva i podrazumijeva politički dijalog s trećim zemljama, relevantnim partnerima, poduzećima, civilnim društvom te međunarodnim i regionalnim organizacijama, kao i djelovanje u okviru relevantnih međunarodnih foruma;

                  (y)

                  iako ima na umu važnost neznatnog povećanja broja PPEU-a kako se ne bi odstupilo od njihove posebne naravi, da postupno ukinu mandate postojećih PPEU-a za pojedine zemlje i, u očekivanju ukupne podjele odgovornosti u sljedećoj Komisiji i ESVD-u, razmotre imenovanje regionalnih PPEU-ova; da razmotre imenovanje tematskih PPEU-a za međunarodnu koordinaciju u borbi protiv klimatskih promjena, za međunarodno humanitarno pravo i međunarodnu pravdu te za razoružanje i neširenje nuklearnog oružja, u pretposljednjem slučaju kako bi se preuzela zaduženja od trenutačnog posebnog izaslanika EU-a za to područje;

                  (z)

                  da imenuju novog PPEU-a za Ukrajinu, s posebnim naglaskom na Krim i Donbas, koji je odgovoran za praćenje stanja ljudskih prava na okupiranim područjima, provedbu sporazumâ iz Minska, smirivanje stanja u Azovskom moru i ostvarivanje prava interno raseljenih osoba, na što je Europski parlament ranije pozvao u svojim rezolucijama;

            O interakciji i suradnji

                  (aa)

                  da promiču interakciju i koordinaciju PPEU-ova s različitim institucijama, civilnim društvom i državama članicama kako bi se osigurali maksimalna sinergija i dosljedan angažman svih dionika; da ojačaju uključenost PPEU-a u EU-ovom sustavu ranog upozoravanja na sukobe; da osiguraju da nema preklapanja s drugim diplomatskim položajima na visokoj razini, kao što su posebni izaslanici EU-a; da osiguraju suradnju s drugim partnerima sa sličnim stavovima i izaslanicima, uključujući one koje su imenovali UN, NATO i SAD;

                  (ab)

                  uzimajući u obzir da je Europski parlament suzakonodavac za civilni dio proračuna za ZVSP, kojim upravlja Služba za instrumente vanjske politike, da ojačaju nadzor Parlamenta nad aktivnostima PPEU-a i da povećaju svoju razinu odgovornosti i transparentnosti svoga rada, podsjećajući da se taj cilj može ostvariti redovitim dijeljenjem informacija o radu i postignućima PPEU-ova i izazovima s kojima se suočavaju, i to u okviru redovitih sastanaka i razmjena stajališta između PPEU-ova i tijela Europskog parlamenta barem jednom godišnje, posebno s Odborom za vanjske poslove i njegovim Pododborom za ljudska prava i Pododborom za sigurnost i obranu te sustavnim dijeljenjem izvješća i strategija za pojedine zemlje koje PPEU-ovi šalju Političkom i sigurnosnom odboru u Vijeću i ESVD-u; te u tu svrhu, da ustraju u tome da se ti dokumenti uvrste u Međuinstitucijski sporazum u području ZVSP-a;

                  (ac)

                  da u regiji koju pokriva PPEU, u okviru preventivne diplomacije i postupaka mirenja te u interesu vidljivosti EU-a, potaknu interakciju i olakšaju dijalog s civilnim društvom i građanima; da posebno osiguraju da PPEU-ovi djeluju proaktivno u pogledu aktera civilnog društva, boraca za ljudska prava ili osoba koje izražavaju neslaganje, koji mogu biti u opasnosti ili na meti lokalnih vlasti;

                  2.

                  preporučuje da bi sljedeći saziv Europskog parlamenta trebao tražiti da se novi potpredsjednik Komisije / Visoki predstavnik obaveže na to da će u roku od šest mjeseci od početka svojeg mandata osmisliti strateški okvir o upotrebi PPEU-ova u kontekstu provedbe Globalne strategije i u skladu s prethodno navedenim načelima i preporukama;

                  3.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću, Komisiji, potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku te posebnim predstavnicima EU-a.

         (1)  SL L 201, 3.8.2010., str. 30.

         (2)  SL C 210, 3.8.2010., str. 1.

         (3)  SL C 351 E, 2.12.2011., str. 454.

         (4)  SL C 356, 4.10.2018., str. 130.

         (5)  SL C 334, 19.9.2018., str. 69.

         (6)  SL C 332 E, 15.11.2013., str. 114.