title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike od 16. srpnja 2018. o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (ESRB/2018/5)

text:
               21.9.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 338/1

      PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
      od 16. srpnja 2018.
      o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike
      (ESRB/2018/5)
      (2018/C 338/01)
      OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a posebno njezin članak 3. i članke od 16. do 18.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (2), a osobito njezin članak 458. stavak 8.,
      uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (3), a osobito njezine članke od 18. do 20.,
      budući da:

                  (1)

                  Radi osiguranja učinkovitih i dosljednih mjera nacionalne makrobonitetne politike, važno je dopuniti obveznu uzajamnost koja se zahtjeva na temelju prava Unije s dobrovoljnom uzajamnosti.

                  (2)

                  Cilj okvira za dobrovoljnu uzajamnost za mjere makrobonitetne politike, koji je utvrđen Preporukom ESRB/2015/2 Europskog odbora za sistemske rizike (4), jest osigurati da se sve mjere makrobonitetne politike, koje se temelje na izloženostima i koje se primjenjuju u jednoj državi članici, uzajamno primjenjuju u drugim državama članicama.

                  (3)

                  Preporuka ESRB/2017/4 Europskog odbora za sistemske rizike (5) preporučuje odgovarajućem nadležnom tijelu za primjenu mjera da predloži najviši mogući prag značajnosti za podnošenje zahtjeva za uzajamno postupanje Europskom odboru za sistemske rizike (ESRB), ispod kojeg se izloženost pojedinačnog pružatelja financijskih usluga prema utvrđenom makrobonitetnom riziku u državi u kojoj tijelo za primjenu mjera primjenjuje mjeru makrobonitetne politike može smatrati da nije značajna. Trajni Tim za procjenu ESRB-a, osnovan Odlukom ESRB/2015/4 Europskog odbora za sistemske rizike (6), može preporučiti drugačiji prag ako to procijeni potrebnim.

                  (4)

                  Od 30. travnja 2018. kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Belgiji i koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting-sustavima podliježu, sukladno članku 458. stavku 2. točki (d) podtočki vi. Uredbe (EU) br. 575/2013, dodatnom ponderu rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, koji se sastoji od: (a) paušalnog dodatnog pondera rizika od 5 postotnih bodova; i (b) proporcionalnog dodatnog pondera rizika koji se sastoji od dijela (33 posto) izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika.

                  (5)

                  Postupajući po zahtjevu Belgije upućenom ESRB-u na temelju članka 458. stavka 8. Uredbe (EU) br. 575/2013 i radi sprječavanja ostvarenja negativnih prekograničnih učinaka u obliku curenja i regulatorne arbitraže koji mogu nastati zbog provedbe mjera makrobonitetne politike koje se primjenjuju u Belgiji u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013, Opći odbor ESRB-a odlučio je uključiti ovu mjeru na popis mjera makrobonitetne politike za koje se preporučuje uzajamna primjena na temelju Preporuke ESRB/2015/2.

                  (6)

                  Preporuku ESRB/2015/2 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

            DONIO JE OVU PREPORUKU:

         IZMJENE

      Preporuka ESRB/2015/2 mijenja se kako slijedi:

                  1.

                  u odjeljku 1., potpreporuka C(1) zamjenjuje se sljedećim:

                              „1.

                              Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjenjuju mjere makrobonitetne politike koje su donijela druga odgovarajuća tijela i čiju je uzajamnu primjenu preporučio ESRB. Preporučuje se da se sljedeće mjere, kao što je dalje opisano u Prilogu, uzajamno primjenjuju:
                              Estonija:

                                          —

                                          jednopostotna stopa zaštitnog sloja za sistemski rizik koja se primjenjuje u skladu s člankom 133. Direktive 2013/36/EU na domaće izloženosti svih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Estoniji;

                                    Finska:

                                          —

                                          donji prag od 15 % za prosječni ponder rizika za stambene kredite osigurane stambenim nekretninama u Finskoj koji se primjenjuje u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 na kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Finskoj i koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting-sustavima za izračun regulatornog kapitala;

                                    Belgija:

                                          —

                                          dodatni ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, primjenjivo u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 na kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Belgiji, koje primjenjuju IRB pristup za izračun regulatornog kapitala, a sastoji se od:

                                                      (a)

                                                      paušalnog dodatnog pondera rizika od 5 postotnih bodova; i

                                                      (b)

                                                      proporcionalnog dodatnog pondera rizika koji se sastoji od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji.”.

                  2.

                  Prilog se zamjenjuje Prilogom ovoj Preporuci.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 16. srpnja 2018.

            Francesco MAZZAFERRO

               Voditelj Tajništva ESRB-a,

               u ime Općeg odbora ESRB-a

         (1)  SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

         (2)  SL L 176, 27.6.2013., str. 1.

         (3)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

         (4)  Preporuka ESRB/2015/2 Europskog odbora za sistemske rizike od 15. prosinca 2015. o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (SL C 97, 12.3.2016., str. 9.).

         (5)  Preporuka ESRB/2017/4 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. listopada 2017. o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (SL C 431, 15.12.2017., str. 1.).

         (6)  Odluka ESRB/2015/4 Europskog odbora za sistemske rizike od 16. prosinca 2015. o okviru za usklađivanje u vezi s dostavljanjem obavijesti o mjerama nacionalne makrobonitetne politike od strane odgovarajućih tijela, o davanju mišljenja i preporuka od strane ESRB-a i stavljanju izvan snage Odluke ESRB/2014/2 (SL C 97, 12.3.2016., str. 28.).

         PRILOG
         „

                  Prilog

                     Estonija

                        jednopostotna stopa zaštitnog sloja za sistemski rizik koja se primjenjuje u skladu s člankom 133. Direktive 2013/36/EU na domaće izloženosti svih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Estoniji

                  I.   Opis mjere

                              1.

                              Estonska mjera sastoji se od jednopostotne stope zaštitnog sloja za sistemski rizik koja se primjenjuje u skladu s člankom 133. Direktive 2013/36/EU na domaće izloženosti svih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u Estoniji.

                        II.   Uzajamna primjena

                              2.

                              Kada su države članice prenijele članak 134. Direktive 2013/36/EU u nacionalno pravo, odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjene estonsku mjeru za izloženosti institucija koje imaju domaće odobrenje za rad, a nalaze se u Estoniji, u skladu s člankom 134. stavkom 1. Direktive 2013/36/EU. Za potrebe ovog stavka, primjenjuje se rok određen u potpreporuci C(3).

                              3.

                              Kada države članice nisu prenijele članak 134. Direktive 2013/36/EU u nacionalno pravo, odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjene estonsku mjeru za izloženosti institucija koje imaju domaće odobrenje za rad, a nalaze se u Estoniji, u skladu s potpreporukom C(2). Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru u roku od šest mjeseci.

                     Finska

                        Posebna najniža razina od 15 % specifična za određenu kreditnu instituciju za prosječni ponder rizika za kredite osigurane stambenim nekretninama u Finskoj koja važi za sve kreditne institucije koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting-sustavima (IRB) (dalje u tekstu „kreditne institucije s IRB pristupom”) u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013.

                  I.   Opis mjere

                              1.

                              Finska mjera, primijenjena u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 sastoji se od donjeg praga od 15 % specifičnog za određenu kreditnu instituciju, za prosječni ponder rizika za kreditne institucije s IRB pristupom, na razini portfelja za stambene kredite osigurane stambenim nekretninama u Finskoj.

                        II.   Uzajamna primjena

                              2.

                              U skladu s člankom 458. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, odgovarajućim tijelima država članica preporučuje se da uzajamno primjenjuju finsku mjeru te da ju primijene na portfelje hipotekarnih kredita za stanovništvo osiguranih stambenim nekretninama u Finskoj, koje drže kreditne institucije s IRB pristupom, a koje su odobrile podružnice koje su dobile odobrenje za rad u matičnoj državi i nalaze se u Finskoj. Za potrebe ovog stavka, primjenjuje se rok iz potpreporuke C(3).

                              3.

                              Odgovarajućim tijelima također se preporučuje uzajamna primjena finske mjere te primjena na portfelje hipotekarnih kredita za stanovništvo osiguranih stambenim nekretninama u Finskoj, koje drže kreditne institucije s IRB pristupom, koje su odobrene izravno preko granica od strane kreditnih institucija koje imaju sjedište u njihovim odnosnim državama. Za potrebe ovog stavka, primjenjuje se rok iz potpreporuke C(3).

                              4.

                              U skladu s potpreporukom C(2), odgovarajućim tijelima preporučuje se primijeniti, nakon savjetovanja s ESRB-om, mjeru makrobonitetne politike raspoloživu u njihovom području nadležnosti koja ima učinak koji je istovjetan gore navedenoj mjeri preporučenoj za uzajamnu primjenu, uključujući donošenje nadzornih mjera i nadzornih ovlasti utvrđenih u glavi VII. poglavlju 2. odjeljku IV. Direktive 2013/36/EU. Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru u roku od četiri mjeseca.

                        III.   Prag značajnosti

                              5.

                              Ova se mjera dopunjuje pragom značajnosti od 1 milijarde eura izloženosti tržištu hipotekarnih kredita osiguranih stambenim nekretninama u Finskoj radi usmjeravanja moguće primjene načela de minimis od strane država članica koje uzajamno primjenjuju mjeru.

                              6.

                              U skladu s Odjeljkom 2.2.1. Preporuke ESRB/2015/2, odgovarajuća tijela država članica mogu izuzeti pojedine kreditne institucije s IRB pristupom čiji portfelji hipotekarnih kredita za stanovništvo osigurani stambenim nekretninama u Finskoj nisu značajni i ispod su praga značajnosti od 1 milijarde eura. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju mjeru kada kreditna institucija s IRB pristupom prijeđe prag od 1 milijarde eura.

                              7.

                              Ako ne postoje kreditne institucije s IRB pristupom koje imaju odobrenje za rad u drugim državama članicama s podružnicama koje se nalaze u Finskoj ili koje izravno pružaju financijske usluge u Finskoj, a koje imaju izloženosti od 1 milijarde eura ili više u odnosu na finsko hipotekarno tržište, odgovarajuća tijela država članica mogu odlučiti da tu mjeru uzajamno ne primjenjuju, kako je utvrđeno u Odjeljku 2.2.1. Preporuke ESRB/2015/2. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju mjeru kada kreditna institucija s IRB pristupom prijeđe prag od 1 milijarde eura.

                     Belgija

                        Dodatni ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, određen kreditnim institucijama koje imaju odobrenje za rad u Belgiji koje primjenjuju IRB pristup, koji se primjenjuje u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013. Dodatni ponder rizika sastoji se od dva dijela:

                              (a)

                                    paušalnog dodatnog pondera rizika od 5 postotnih bodova; i

                              (b)

                                    proporcionalnog dodatnog pondera rizika koji se sastoji od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji.

                        I.   Opis mjere

                              1.

                              Belgijska mjera, primijenjena u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 i određena kreditnim institucijama koje imaju odobrenje za rad u Belgiji koje primjenjuju IRB pristup, sastoji se od dodatnog pondera rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, koja se sastoji od dva dijela:

                                          (a)

                                          Prvi dio sastoji se od povećanja od 5 postotnih bodova na ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, koji je dobiven nakon izračuna drugog dijela dodatnog pondera rizika u skladu s točkom (b).

                                          (b)

                                          Drugi dio sastoji se od povećanja pondera rizika od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji. Izloženošću ponderiran prosjek je prosjek pondera rizika pojedinačnih kredita izračunan u skladu s člankom 154. Uredbe (EU) br. 575/2013, ponderiran odgovarajućom vrijednosti izloženosti.

                        II.   Uzajamna primjena

                              2.

                              U skladu s člankom 458. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, odgovarajućim tijelima država članica preporučuje se da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru primjenjujući ju na podružnice koje se nalaze u Belgiji domaćih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad i koriste IRB pristup u roku određenom u potpreporuci C(3).

                              3.

                              Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru primjenjujući ju na domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad i koje primjenjuju IRB pristup, koje imaju izravnu izloženost prema stanovništvu osiguranu stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji. U skladu s potpreporukom C(2), odgovarajućim tijelima preporučuje se da primjenjuju istu mjeru kao onu koju nadležno tijelo za primjenu mjera primjenjuje u Belgiji u roku određenom u potpreporuci C(3).

                              4.

                              Ako ista mjera makrobonitetne politike nije raspoloživa u njihovom području nadležnosti, odgovarajućim tijelima preporučuje se primijeniti, nakon savjetovanja s ESRB-om, mjeru makrobonitetne politike raspoloživu u njihovom području nadležnosti koja ima učinak koji je istovjetan gore navedenoj mjeri preporučenoj za uzajamnu primjenu, uključujući donošenje nadzornih mjera i nadzornih ovlasti utvrđenih u glavi VII. poglavlju 2. odjeljku IV. Direktive 2013/36/EU. Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru najkasnije četiri mjeseca nakon objave ove Preporuke u Službenom listu Europske Unije.

                        III.   Prag značajnosti

                              5.

                              Ova se mjera dopunjuje pragom značajnosti specifičnim za određenu instituciju od 2 milijarde eura radi usmjeravanja moguće primjene načela de minimis od strane odgovarajućih tijela koja uzajamno primjenjuju mjeru.

                              6.

                              U skladu s Odjeljkom 2.2.1. Preporuke ESRB/2015/2, odgovarajuća tijela država članica mogu izuzeti pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad, s IRB pristupom koje nemaju značajne izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama u Belgiji koje su ispod praga značajnosti od 2 milijarde eura. Kada primjenjuju prag značajnosti, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da primjenjuju belgijsku mjeru na prethodno izuzete pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad kada se povrijedi prag značajnosti od 2 milijarde eura.

                              7.

                              Ako nema kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u dotičnoj državi članici s podružnicama koje se nalaze u Belgiji ili koje imaju izravnu izloženost prema stanovništvu osiguranu stambenim nekretninama u Belgiji, a koje primjenjuju IRB pristup i koje imaju izloženost od 2 milijarde eura ili višu prema belgijskom tržištu stambenih nekretnina, odgovarajuća tijela dotičnih država članica mogu, u skladu s odjeljkom 2.2.1. Preporuke ESRB/2015/2, odlučiti da uzajamno ne primijene belgijsku mjeru. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru kada kreditna institucija koja primjenjuje IRB pristup prijeđe prag od 2 milijarde eura.

                              8.

                              U skladu s odjeljkom 2.2.1. Preporuke ESRB/2015/2, prag značajnosti od 2 milijarde eura je najviša preporučena razina praga. Odgovarajuća tijela koja uspostavljaju uzajamnost mogu stoga, umjesto primjene preporučenog praga odrediti niži prag za svoju državu, prema potrebi, ili uzajamno primijeniti mjeru bez praga značajnosti.

            ”.


title: Preporuka Europske središnje banke od 19. listopada 2018. Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke De Nederlandsche Bank (ESB/2018/25)

text:
               30.10.2018

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 394/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 19. listopada 2018.
      Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima središnje banke De Nederlandsche Bank
      (ESB/2018/25)
      (2018/C 394/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Mandat sadašnjeg vanjskog revizora središnje banke De Nederlandsche Bank, Deloitte Accountants B.V., prestaje nakon revizije za financijsku godinu 2018. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2019.

                  (3)

                  Središnja banka De Nederlandsche Bank izabrala je KPMG Accountants N.V. kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2019. do 2022., s mogućnošću produljenja mandata na godišnjoj osnovi do financijske godine 2025.,

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se KPMG Accountants N.V. Imenuje za vanjskog revizora središnje banke De Nederlandsche Bank za financijske godine od 2019. do 2022., s mogućnošću produljenja mandata na godišnjoj osnovi do financijske godine 2025.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 19. listopada 2018.

               Predsjednik ESB-a

            Mario DRAGHI


title: Preporuka Europske središnje banke od 25. srpnja 2019. – Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Central Bank of Malta (ESB/2019/24)

text:
               21.8.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 25. srpnja 2019.
      Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Central Bank of Malta
      (ESB/2019/24)
      (2019/C 283/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27.1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Mandat sadašnjih vanjskih revizora središnje banke Central Bank of Malta, PricewaterhouseCoopers, prestao je nakon revizije za financijsku godinu 2018. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2019.

                  (3)

                  Središnja banka Central Bank of Malta izabrala je društvo KPMG kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2019. do 2025.,

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se društvo KPMG imenuje za vanjskog revizora središnje banke Central Bank of Malta za financijske godine od 2019. do 2025.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 25. srpnja 2019.

               Predsjednik ESB-a

            Mario DRAGHI


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2019. o Nacionalnom programu reformi Estonije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Estonije za 2019.

text:
               5.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/30

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 9. srpnja 2019.
      o Nacionalnom programu reformi Estonije za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Estonije za 2019.
      (2019/C 301/06)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) također donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem Estonija nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 21. ožujka 2019. Vijeće je 9. travnja 2019. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja (3) („Preporuka za europodručje za 2019.”) u kojoj je utvrđeno pet preporuka za europodručje („preporuke za europodručje”).

                  (2)

                  Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Estonija bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje za 2019., koja je navedena u preporukama 2. i 3. u nastavku. Konkretno, mjerama za usmjeravanje investicijske politike na određena područja odgovorit će se na drugu preporuku za europodručje o poticanju ulaganja.

                  (3)

                  Izvješće za Estoniju za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019. U izvješću je ocijenjen napredak Estonije u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018. (4), mjere poduzete kao odgovor na preporuke donesene prethodnih godina te napredak Estonije u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

                  (4)

                  Estonija je 30. svibnja 2019. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2019. i 30. travnja 2019. svoj Program stabilnosti za 2019.

                  (5)

                  Pri programiranju u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je pružila dodatne pojedinosti o tome kako bi primijenila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Estonija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Program stabilnosti za 2019. dostavljen je na temelju pretpostavke o nepromijenjenim politikama. U Programu se predviđa da će se deficit opće države koji je u 2018. iznosio 0,6 % u 2019. smanjiti na 0,2 % bruto domaćeg proizvoda (BDP), da će u 2020. iznositi 0,3 % BDP-a te da će se do 2022. bilježiti deficit od 0,7 % BDP-a. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda (6) ne planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, tj. strukturni deficit od 0,5 % BDP-a, ostvariti tijekom razdoblja obuhvaćenog Programom stabilnosti za 2019. Predviđa se da će se udio duga opće države u BDP-u smanjiti na 5,3 % BDP-a do 2022. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije povoljan je. Nisu precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita, što predstavlja rizik za pretpostavljeno povećanje prihoda.

                  (7)

                  S obzirom na jesensku prognozu Komisije za 2018., kojom se predviđalo približavanje srednjoročnom proračunskom cilju u 2019. i u skladu s pravilima za odmrzavanje potrebne prilagodbe, stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda ne bi trebala biti viša od 4,9 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,3 % u 2019. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2019. postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2019.

                  (8)

                  Budući da u Estoniji predviđeni proizvodni jaz iznosi 2,7 % BDP-a, a predviđeni rast BDP-a niži je od procijenjene potencijalne stope rasta, stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2020. ne bi trebala biti viša od 4,1 %, što odgovara strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a u skladu sa zajednički dogovorenom matricom zahtjevâ iz Pakta o stabilnosti i rastu. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2019. ne bude li promjene u politikama, postoji rizik značajnog odstupanja od tog zahtjeva u 2020. Općenito, Vijeće smatra da bi se od 2019. trebale poduzeti potrebne mjere usmjerene na usklađivanje s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu.

                  (9)

                  Zbog velikih skandala s pranjem novca sprečavanje pranja novca postalo je prioritet za Estoniju. Estonija je ojačala svoj okvir za sprečavanje pranja novca i udio depozita nerezidenata u estonskom bankarskom sektoru znatno se smanjio. Međutim, problemi i dalje postoje. Iako je estonska vlada uvela dodatne mjere i smjernice za daljnje jačanje prevencije u ovom području, Estonski parlament još nije donio zakonodavnu inicijativu kojom bi se povećali kapaciteti za nadzor sprečavanja pranja novca. Jednom kad se te mjere donesu, potrebno je osigurati da se učinkovito provode.

                  (10)

                  Nedostatak i neusklađenost vještina s potrebama tržišta rada među glavnim su preprekama poslovnom ulaganju i ograničavaju povećanje produktivnosti. Posljednjih je godina Estonija provela sveobuhvatne reforme, no kretanja na tržištu rada i smanjenje broja radno sposobnog stanovništva dugotrajni su izazovi za sustav obrazovanja i osposobljavanja. Ti izazovi uključuju još uvijek visoku stopu ranog napuštanja školovanja, nedovršenu reorganizaciju mreže škola, nedovoljnu relevantnost visokog obrazovanja i strukovnog obrazovanja i osposobljavanja za tržište rada te izazove povezane sa starenjem nastavnika i niskom razinom privlačnosti nastavničkog zanimanja. Iako se stopa sudjelovanja u obrazovanju odraslih povećava, stjecanje dodatnih vještina i prekvalifikacija radne snage ne odvijaju se dovoljno brzo da bi da bi se održao korak s kretanjima na tržištu rada. Među svim utvrđenim vještinama koje nedostaju ističe se nedostatan inovacijski kapacitet. Unatoč velikom postotku stručnjaka za informacijske i komunikacijske tehnologije, osposobljavanje za stjecanje digitalnih vještina koje nude poduzeća nije dostatno. Poboljšanje relevantnosti sustava obrazovanja i osposobljavanja za tržište rada, među ostalim ulaganjem u profesionalno usmjeravanje, rješavanje problema ranog napuštanja školovanja i bolje predviđanje potrebnih vještina, omogućilo bi stjecanje odgovarajućih vještina. Osim toga, poboljšanje radnih uvjeta nastavnika, kvalitete poučavanja i obrazovnih politika kao reakcija na demografska i gospodarska kretanja povećalo bi kapacitet sustava obrazovanja i osposobljavanja.

                  (11)

                  Unatoč poboljšanjima, siromaštvo, socijalna isključenost i dohodovna nejednakost i dalje su znatni, pogotovo među osobama starije dobi. Oko 42 % osoba u dobi od 65 godina i više bilo je 2017. izloženo riziku od siromaštva i socijalne isključenosti u usporedbi s prosjekom Unije od 15 %. Socijalne naknade još nisu učinkovite u smanjenju siromaštva, a socijalna sigurnosna mreža i dalje je slaba. Pružanje cjenovno pristupačnih i kvalitetnih socijalnih usluga ometa slaba koordinacija između usluga zdravstvene i socijalne zaštite te velike razlike u kapacitetima općina pri utvrđivanju potreba za socijalnim uslugama i pružanju tih usluga. Građani moraju i sami pokrivati znatan dio troškova usluga koje pružaju nadležna tijela. Javna potrošnja Estonije za dugotrajnu skrb iznosila je manje od polovine prosjeka Unije (0,6 % BDP-a u odnosu na 1,6 % BDP-a u 2016.). Nema preventivnih mjera ili sustava potpore koji bi umanjili opterećenost neformalnih pružatelja skrbi. Udio osoba s nezadovoljenim zdravstvenim potrebama i dalje je jedan od najviših u Uniji (11,7 %), što upućuje na probleme pristupačnosti i učinkovitosti sustava zdravstvene zaštite. Ti problemi upućuju na potrebu za pružanjem integriranih cjenovno pristupačnih i kvalitetnih usluga socijalne i zdravstvene zaštite i razvojem sveobuhvatnog okvira za dugotrajnu skrb. Ulaganjima koja podupiru socijalnu uključenost, među ostalim u socijalnu infrastrukturu, potaknuo bi se uključiv rast.

                  (12)

                  Rodna razlika u plaćama u 2017. bila je i dalje među najvećima u Uniji i iznosila je 25,6 %, neznatno više nego godinu ranije. Osim toga, utjecaj roditeljstva na zapošljavanje žena znatno je iznad Unijina prosjeka (25,2 % u odnosu na 9 %). Dugi roditeljski dopusti često su uzrok sporijeg napretka žena u karijeri. Žene uglavnom rade u slabije plaćenim gospodarskim sektorima i zanimanjima, iako imaju višu razinu obrazovanja od muškaraca. Nedavnim mjerama dodana je fleksibilnost roditeljskom dopustu i sustavu roditeljskih naknada u cilju lakšeg povratka roditelja na tržište rada. Poboljšano je korištenje uslugama skrbi o djeci. Ipak, čimbenici kao što su gospodarska aktivnost, profesija, dob, radno iskustvo ili radno vrijeme samo djelomično objašnjavaju rodnu razliku u plaćama, što ostavlja neobjašnjenu razliku od 20 % naspram prosjeka Unije od 11,5 %. Transparentnost plaća mogla bi doprinijeti razumijevanju razloga za tako velike rodne razlike u plaćama. Nastavak ulaganja u skrb o djeci i mjere aktivne politike tržišta rada pridonijeli bi zapošljavanju žena. Osim toga, suradnja sa socijalnim partnerima i jačanje njihovih kapaciteta i dalje su važni u širem kontekstu.

                  (13)

                  S obzirom na to da je Estonija zemlja na periferiji EU-a i da ima nisku gustoću naseljenosti, povezan prometni sustav koji dobro funkcionira ključan je za njezine poslovne djelatnosti i izvoz. Prometna infrastruktura Estonije ima određene nedostatke u smislu povezivosti i održivosti. Željeznički i intermodalni prijevoz i dalje su nedovoljno razvijeni. Osim toga, tijekom posljednjih pet godina povećale su se emisije stakleničkih plinova iz cestovnog prometa. Daljnja inovativna i održiva rješenja mogla bi doprinijeti otklanjanju problema povezanih sa zagušenjem i javnim prijevozom. Sinkronizacija elektroenergetskog sustava Estonije s europskom kontinentalnom mrežom ključna je za osiguranje opskrbe električnom energijom u čitavoj baltičkoj regiji. Ulaganje u infrastrukturu pridonijelo bi poboljšanju konkurentnosti estonskih poduzeća.

                  (14)

                  S niskim razinama ulaganja u istraživanje i razvoj, posebno iz privatnog sektora, Estonija po produktivnosti zaostaje za ostalim državama članicama. Dok su javni rashodi za istraživanje i razvoj 2017. bili neznatno ispod prosjeka Unije, poslovna ulaganja iznosila su samo 0,61 % BDP-a, što je oko polovine prosjeka Unije. Mali udio poduzeća, osobito malih i srednjih poduzeća („MSP-i”), prijavljuje aktivnosti u području istraživanja i inovacija. Rashodi za inovacije koje nisu povezane s istraživanjem i razvojem smanjuju se, a suradnja znanstvene zajednice i poduzeća je slaba. Neki od tih čimbenika negativno utječu na rezultate i produktivnost zemlje u području inovacija. Ciljana ulaganja u istraživanje, razvoj i inovacije, uključujući digitalizaciju i automatizaciju poduzeća, povećala bi produktivnost i konkurentnost Estonije. Tome bi doprinijelo i bolje određivanje prioriteta u područjima koja su relevantna za gospodarstvo. Estonska tijela izradila su i provela nekoliko mjera radi otklanjanja nedostataka u sustavu istraživanja i inovacija, ali je njihov učinak za sada ograničen.

                  (15)

                  Izazovi u području učinkovitosti resursa i energetske učinkovitosti i dalje su prisutni. Rezultati ekoinovacija Estonije ne odražavaju u potpunosti potencijal zemlje i njezin ukupni rezultat ekoinovacija od 60 manji je od prosjeka Unije za 40 %. Unatoč određenim poboljšanjima posljednjih godina, Estonija ima oko tri puta slabije rezultate u produktivnosti resursa od prosjeka Unije, a razlika u odnosu na ostatak Unije sve je veća. Samo mali udio estonskih MSP-a poduzima mjere za poboljšanje učinkovitosti resursa i razvoj ekološkog poslovanja. Nadalje, gospodarstvo je energetski vrlo intenzivno, a razine potrošnje energije znatno su iznad prosjeka Unije. Sve estonske regije zaostaju u poboljšanju učinkovitosti resursa i energetske učinkovitosti. S udjelom obnovljive energije u prometu od 0,4 % u 2017. Estonija je daleko od svojeg nacionalnog cilja od 10 %. Poticanje učinkovitosti resursa i energetske učinkovitosti, posebno u sektoru građevinarstva, te potpora kružnom gospodarstvu, uključujući povećanjem ulaganja, dodatno bi pridonijeli konkurentnijem i održivijem gospodarstvu.

                  (16)

                  Postupci u slučaju nesolventnosti u Estoniji traju oko tri godine, a stopa namirenja neznatno je iznad 40 %. Tako radnici i financijski resursi ostaju zarobljeni u manje produktivnim poduzećima. To ugrožava i inicijative za ulaganje i financiranje poduzeća. Reforma okvira za postupke u slučaju nesolventnosti bila bi važna za skraćivanje trajanja postupaka i povećanje stope namirenja vjerovnika. Konkretno, reformom bi se mogla potaknuti primjena postupaka restrukturiranja prije i poslije samog postupka u slučaju nesolventnosti i spriječiti postupno unovčavanje dijelova imovine poduzeća u likvidaciji.

                  (17)

                  Programiranje fondova Unije u razdoblju 2021. – 2027. moglo bi doprinijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, a osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Estoniju za 2019. To bi Estoniji omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva u utvrđenim sektorima, vodeći računa o regionalnim razlikama.

                  (18)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Estonije i objavila je u izvješću za Estoniju za 2019. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2019., Nacionalni program reformi za 2019. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Estoniji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Estoniji, nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije. To je učinila jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji na način da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (19)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2019. i njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

            PREPORUČUJE da Estonija u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

         1.

            Osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2020. ne premaši 4,1 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % BDP-a. Osigurati učinkovit nadzor i provedbu okvira za sprečavanje pranja novca.

         2.

            Riješiti problem nedostatka vještina i poticati inovacije povećanjem kapaciteta i relevantnosti sustava obrazovanja i osposobljavanja za tržište rada. Povećati primjerenost socijalne sigurnosne mreže te pristup cjenovno pristupačnim i integriranim socijalnim uslugama. Poduzeti mjere za smanjenje rodne razlike u plaćama, među ostalim povećanjem transparentnosti plaća.

         3.

            Usmjeriti investicijsku politiku na održivu prometnu i energetsku infrastrukturu, uključujući interkonekcije, na poticanje istraživanja i inovacija te na učinkovitost resursa i energetsku učinkovitost, vodeći računa o regionalnim razlikama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 9. srpnja 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. LINTILÄ

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

         (3)  SL C 136, 12.4.2019., str. 1.

         (4)  SL C 320, 10.9.2018., str. 24.

         (5)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

         (6)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

         (7)  Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2019. o Nacionalnom programu reformi Litve za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Litve za 2019.

text:
               5.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 301/91

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 9. srpnja 2019.
      o Nacionalnom programu reformi Litve za 2019. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Litve za 2019.
      (2019/C 301/15)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 21. studenoga 2018. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra za koordinaciju ekonomskih politika za 2019. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 21. ožujka 2019. Komisija je 21. studenoga 2018. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) također donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem Litva nije utvrđena kao jedna od država članica za koju je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 21. ožujka 2019. Vijeće je 9. travnja 2019. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja (3) („Preporuka za europodručje za 2019.”), u kojoj je utvrđeno pet preporuka za europodručje („preporuke za europodručje”).

                  (2)

                  Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Litva bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje za 2019., koja je navedena u preporukama 2. i 3. u nastavku. Konkretno, mjerama kojima se potiču ulaganja odgovorit će se na drugu preporuku za europodručje o poticanju ulaganja, a obrazovnim mjerama odgovorit će se na treću preporuku za europodručje o funkcioniranju tržišta rada.

                  (3)

                  Izvješće za Litvu za 2019. objavljeno je 27. veljače 2019. U izvješću je ocijenjen napredak Litve u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 13. srpnja 2018. (4), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Litve u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

                  (4)

                  Litva je 10. svibnja 2019. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2019. i 30. travnja 2019. svoj Program stabilnosti za 2019. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (5)

                  Pri programiranju u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno člankom 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ako je potrebno poduprijeti provedbu relevantnih preporuka Vijeća, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je pružila dodatne pojedinosti o tome kako bi primijenila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

                  (6)

                  Litva je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2019. planira ostvariti ukupni suficit od 0,4 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. i 0,2 % BDP-a u 2020., prije predviđenog daljnjeg smanjenja na 1,0 % BDP-a u 2021. Na temelju ponovno izračunanog strukturnog salda (6), planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, tj. strukturni deficit od 1 % BDP-a, u programskom razdoblju ostvarivati sa značajnom pozitivnom razlikom. Litvi je 2017. odobreno i privremeno odstupanje povezano s provedbom strukturnih reformi. To odstupanje produljeno je na razdoblje od tri godine. Prema Programu stabilnosti za 2019. očekuje se da će se udio duga opće države u BDP-u smanjiti s 34,2 % BDP-a u 2018. na 32,9 % BDP-a u 2022. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije uvjerljiv je. S druge strane, nisu dovoljno precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu suficita od 2020. nadalje. Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2019. predviđa se da će deficit strukturnog salda iznositi 1 % BDP-a u 2019. i 0,9 % BDP-a u 2020., što je u skladu sa srednjoročnim proračunskim ciljem. Istodobno je potrebno pozorno nadzirati kretanje rashoda u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju, posebno s obzirom na moguće buduće rizike za stabilnost prihoda. Općenito, Vijeće smatra da se očekuje da će Litva u 2019. i 2020. biti usklađena s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu.

                  (7)

                  Vlada je u lipnju 2018. donijela niz zakonodavnih akata za provedbu sveobuhvatnog paketa šest strukturnih reformi koje obuhvaćaju ključna područja obrazovanja, zdravstva, oporezivanja, neformalne ekonomije, mirovina i inovacija.

                  (8)

                  Litva i dalje poduzima mjere za suzbijanje sive ekonomije i poboljšanje porezne discipline. Iako su te mjere pokazale ohrabrujuće rezultate, općenito je porezna disciplina i dalje slaba. U Litvi je razlika između planiranog i naplaćenog PDV-a još među najvećima u Uniji. Daljnjim poboljšanjem porezne discipline povećali bi se prihodi i pravednost poreznog sustava. Mjere za proširenje porezne osnovice na izvore kojima se manje narušava rast nisu poduzete. Porez za zaštitu okoliša i porez na imovinu i dalje su ispod prosjeka Unije. Nisu predviđene promjene oporezivanja vozila ili poreza za uporabu cesta za osobna vozila.

                  (9)

                  Od 2018. mirovine iz javnog sustava mirovinskog osiguranja automatski se usklađuju s rastom plaća. Očekuje se da će se time javni rashodi za mirovine smanjiti sa 6,9 % BDP-a u 2016. na 5,2 % u 2070. Ipak, zbog predviđenog pada zaposlenosti očekuje se smanjenje primjerenosti mirovina jer mirovine ne bi mogle održati korak s rastom plaća. Očekuje se da će se omjer mirovine i plaće, odnosno udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći, kontinuirano smanjivati s razine koja je već među najnižima u Uniji. Postojećim je propisima utvrđeno da u slučaju smanjenja omjera mirovine i plaće vlada mora predložiti korektivne mjere. Zbog neizvjesnosti stvarne naravi i vremenskog okvira tih budućih mjera one nisu uzete u obzir u projekcijama u Izvješću o starenju stanovništva. One, međutim, predstavljaju rizik za održivost javnih financija. Kad bi ukupni omjer mirovine i plaće ostao isti do 2070., rashodi za mirovine povećali bi se na 7 % BDP-a, a ne bi se smanjili na 5,2 % kako je predviđeno. Stoga je neizvjesno kako će se mirovinski propisi primijeniti u praksi i kakve bi bile njihove posljedice na fiskalnu održivost i primjerenost mirovina tijekom vremena.

                  (10)

                  Velik udio osoba izloženih riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti i velika dohodovna nejednakost i dalje su glavni izazovi s kojima se Litva suočava i prepreka su njezinu uključivom gospodarskom rastu. Unatoč kontinuiranom gospodarskom rastu mnogi članovi litavskog društva (npr. osobe starije dobi, osobe s invaliditetom, djeca, kućanstva samohranih roditelja i nezaposlene osobe) suočavaju se s posebno velikim rizikom od siromaštva i socijalne isključenosti. Iako je posljednjih godina socijalna sigurnosna mreža unaprijeđena, ukupna korektivna sposobnost litavskog poreznog sustava i sustava naknada te rashodi za socijalnu zaštitu kao udio BDP-a i dalje su među najnižima u Uniji. Poduzeti su prvi koraci za rješavanje problema visoke razine siromaštva i dohodovne nejednakosti, npr. uvođenje „iznosa za minimalnu potrebnu potrošnju”, povećanje univerzalnog doplatka za djecu i indeksacija starosnih mirovina. Ipak, kontinuirano visoke razine siromaštva i nejednakosti pokazuju da je Litva još daleko od prosjeka razine socijalne sigurnosti u Uniji i da su potrebna ulaganja za rješavanje problema socijalne isključenosti. Aktivne strategije uključivanja ranjivih skupina učinkovitije su u kombinaciji s boljom adekvatnošću minimalnog dohotka i mirovinskih sustava, aktivacijom tržišta rada i povećanim pružanjem socijalnih usluga, među ostalim skrbi o djeci i socijalnog stanovanja.

                  (11)

                  Zbog rasta zaposlenosti, no i zbog negativnih demografskih kretanja, među ostalim iseljavanja, smanjuje se ponuda na tržištu rada. Kako bi se ublažio učinak smanjenog udjela radno sposobnog stanovništva, potrebna su ulaganja u ljudski kapital i bolji pristup tržištu rada za sve. S obzirom na kronične nedostatke vještina i njihove neusklađenosti s potrebama tržišta rada, važno je da Litva ubrza reforme kako bi poboljšala kvalitetu i učinkovitost na svim razinama obrazovanja te osigurala pravedan pristup kvalitetnom i uključivom obrazovanju i osposobljavanju. Zbog demografskog pada školska je mreža pod pritiskom. Zbog demografske promjene potrebne su strategije kojima će se očuvati pristup visokokvalitetnom obrazovanju za sve te istodobno osigurati učinkovitost školske mreže i pružiti potpora nastavnom osoblju na koje konsolidacija škola utječe. I dalje su potrebne znatne mjere za konsolidaciju mreže visokog obrazovanja u kojoj djeluje više od 40 državnih i privatnih sveučilišta i učilišta. Ustanove za strukovno obrazovanje i osposobljavanje trebaju modernizirati kurikulum te brže reagirati na potrebe lokalnog i regionalnog tržišta rada. Mjere za učinkovito i pristupačno obrazovanje, stjecanje dodatnih vještina i prekvalifikaciju odraslih, zajedno s pružanjem socijalnih usluga, mogle bi povećati ponudu na tržištu rada. Sudjelovanje u obrazovanju odraslih i dalje je nisko i u 2018. iznosilo je 6,6 %, što je znatno ispod prosjeka Unije od 11,1 %. Litavsko gospodarstvo moglo bi imati koristi od ulaganja u unapređivanje vještina, uključujući digitalne vještine, inovacije i bolju integraciju skupina u nepovoljnom položaju na tržište rada (primjerice osoba s invaliditetom, osoba starije dobi, nezaposlenih ili neaktivnih odraslih osoba). U širem je kontekstu važno jačanje kapaciteta socijalnih partnera radi poticanja njihova angažmana.

                  (12)

                  Slabi ishodi zdravstvene zaštite i slaba ulaganja u zdravstvo dugotrajni su problemi. I dalje postoji znatan potencijal za racionalizaciju upotrebe resursa daljnjim prelaskom s bolničke na izvanbolničku skrb. Razina korištenja bolničkim uslugama i dalje je visoka, uz visoke stope hospitalizacije zbog kroničnih bolesti u kombinaciji s relativno slabom popunjenošću kreveta. Za povećanje učinkovitosti i poboljšanje ishoda zdravstvene zaštite potrebni su daljnja racionalizacija korištenja bolničkim resursima i ciljana ulaganja u jačanje usluga primarne zdravstvene zaštite, među ostalim u radnu snagu u zdravstvenom sektoru. Kvaliteta skrbi i dalje je jedan od glavnih razloga za slabe ishode zdravstvene zaštite. Mjere za poboljšanje kvalitete skrbi rascjepkane su, akreditacija se slabo koristi u sektoru primarne zdravstvene zaštite, a akreditacijski sustav ne primjenjuje se u bolnicama. Posebno su niska ulaganja u mjere za prevenciju bolesti. Osim toga, mjerama koje su poduzete za jačanje mjera za prevenciju bolesti na lokalnoj razini nedostaje vizija koja bi ih objedinila i oslabljene su zbog nedostatka sustavne suradnje između zavodâ za javno zdravstvo i primarne zdravstvene zaštite. Naposljetku, niske razina izdataka za zdravstvo u kombinaciji s relativno visokom razinom neformalnih plaćanja i izravnih plaćanja imaju negativne posljedice na pravedan pristup zdravstvenoj zaštiti.

                  (13)

                  Poduzete su određene mjere za borbu protiv korupcije, no integrirani registar izjava o sukobu interesa još uvijek nije osnovan. Provedbeni akti uz Zakon o zaštiti zviždača doneseni su 2018., a trenutačno se raspravlja o novom zakonu o uređenju lobiranja. I dalje su prisutne nepravilnosti u suzbijanju korupcije u sustavu zdravstvene zaštite.

                  (14)

                  Udio ulaganja u BDP-u Litve i dalje je ispod prosjeka Unije i ostalih baltičkih zemalja. U Litvi su razina inovacija i kapacitet apsorpcije tehnologija u poduzećima niski. Potrebna su veća ulaganja u istraživanja i inovacije, posebno u privatnom sektoru. Time bi se potaknula produktivnost koja je, unatoč nedavnom poboljšanju, i dalje znatno ispod prosjeka Unije. Manjak stručnjaka za informacijske i komunikacijske tehnologije ukazuje na potrebu za ulaganjima u digitalne vještine kojima se podupiru konkurentnost, inovacije i kapacitet Litve za apsorpciju tehnologija te potiče prijelaz na gospodarstvo koje se više temelji na znanju i koje ima veću dodanu vrijednost.

                  (15)

                  Gospodarstvo se prilično intenzivno koristi resursima i uvelike je ovisno o uvozu energije i sirovina. Produktivnost resursa je niska, a potrošnja energije visoka, posebno u stambenom i prometnom sektoru. Većim ulaganjima u energetsku učinkovitost, posebno u sektoru građevinarstva, i domaćom proizvodnjom energije iz obnovljivih izvora gospodarstvo bi moglo poticati ekološko poslovanje te krenuti u smjeru održivijeg rasta i istodobno smanjivati ovisnost o uvozu energije.

                  (16)

                  Litva je još uvijek slabo međunarodno povezana u željezničkom, cestovnom, pomorskom i zračnom prometu i treba se bolje integrirati s ostatkom Europe. Bolja prometna povezanost povećala bi produktivnost gospodarstva i omogućila iskorištavanje svih prednosti unutarnjeg tržišta. Rezultati prometnog sektora znatno su ispod prosjeka Unije kad je riječ o opsegu cestovne i željezničke mreže TEN-T, ulaganjima u istraživanja i inovacije u prometnom sektoru, aspektima održivosti i cestovnoj sigurnosti. U željezničkom prometu dominiraju pravci istok-zapad, dok je os sjever-jug i dalje nedovoljno razvijena. Stoga su potrebna znatna ulaganja u razvoj i pristupačnost održive, pametne, sigurne i intermodalne TEN-T mreže otporne na klimatske promjene, kao i promicanje održive gradske mobilnosti. Osim toga, emisije stakleničkih plinova iz cestovnog prometa u posljednjih su se pet godina znatno povećale. Sinkronizacija elektroenergetskog sustava Litve s europskom kontintentalnom mrežom ključna je za osiguranje opskrbe električnom energijom u čitavoj baltičkoj regiji.

                  (17)

                  Regionalne razlike u Litvi veće su od prosjeka Unije i u posljednja su se dva desetljeća povećale. Koristi od brze gospodarske konvergencije Litve snažno su koncentrirane u dvama metropolskim područjima. Pretežno ruralna područja, koja obuhvaćaju većinu državnog područja i na kojima živi gotovo 55 % stanovništva, suočavaju se s velikim padom stanovništva i smanjenim pristupom kvalitetnim javnim uslugama. Znatne socioekonomske razlike unutar zemlje pokazuju da su u nekim regijama potrebna specifična ulaganja. Jačanje veza između susjednih područja u Litvi, uključujući prijevoz i digitalne veze, i dalje je problem.

                  (18)

                  Kako bi povećala učinkovitost javnih ulaganja, litavska su tijela ažurirala pravila za pripremu i odabir projekata ulaganja koji se financiraju iz državnog proračuna. Od 2018. za sve nove projekte trebalo bi izraditi analizu troškova i koristi te bi ti projekti trebali ispunjavati dodatne kriterije za odabir. Iako je to važan prvi korak, potrebno je učiniti više da bi se u najvećoj mjeri iskoristio učinak javnih ulaganja na povećanje dugoročnog potencijala za rast i rješavanje problema rastućih regionalnih razlika. Litavska tijela počela su reviziju sustava izrade državnog proračuna kako bi se produljilo vrijeme za izradu proračuna i poboljšala veza između rashoda i ukupnih gospodarskih ciljeva. Ključno je osigurati da novi sustav za strateško planiranje ulaganja bude spreman za izradu proračuna za razdoblje 2021. – 2023. i početak novog Unijina ciklusa financiranja u 2021.

                  (19)

                  Litva nema jedinstvenu strategiju za istraživanja i inovacije. Politike su rascjepkane i mnogo je programa potpore kojima nedostaje sinergija. Nekoliko provedbenih agencija koje nemaju usklađen pristup davanju potpore različitim politikama istraživanja i inovacija dio su složenog sustava upravljanja koji, po svemu sudeći, ograničava pristup korisnika velikom broju dostupnih instrumenata. Trenutačno je stanje posebno štetno za suradnju znanosti i poduzeća te otežava inovacijske aktivnosti. Novom raspodjelom odgovornosti za politiku istraživanja i inovacija između Ministarstva gospodarstva i inovacija i Ministarstva obrazovanja i znanosti još nisu stvoreni uvjeti za koherentan okvir politike sa sinergijskim programima potpore, kakav bi bio dostupan da postoji jedinstvena kontaktna točka za potencijalne korisnike.

                  (20)

                  Programiranje fondova Unije u razdoblju 2021. – 2027. moglo bi doprinijeti uklanjanju nekih nedostataka utvrđenih u preporukama, a osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Litvu za 2019. To bi Litvi omogućilo da na najbolji način iskoristi ta sredstva u određenim sektorima, vodeći računa o regionalnim razlikama.

                  (21)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2019. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Litve i objavila je u izvješću za Litvu za 2019. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2019. i Nacionalni program reformi za 2019. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Litvi prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Litvi, nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije. To je učinila jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji na način da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (22)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je preispitalo Program stabilnosti za 2019. i prema njegovu mišljenju (7) očekuje se da će Litva biti usklađena s Paktom o stabilnosti i rastu.

            PREPORUČUJE da Litva u 2019. i 2020. poduzme djelovanja kojima je cilj:

         1.

            Poboljšati poreznu disciplinu i proširiti poreznu osnovicu na izvore koji manje narušavaju rast. Poduzeti mjere za suzbijanje dohodovne nejednakosti, siromaštva i socijalne isključenosti, među ostalim poboljšanjem strukture poreznog sustava i sustava naknada.

         2.

            Poboljšati kvalitetu i učinkovitost na svim razinama obrazovanja i osposobljavanja, uključujući obrazovanje odraslih. Povećati kvalitetu, cjenovnu pristupačnost i učinkovitost sustava zdravstvene zaštite.

         3.

            Usmjeriti investicijsku politiku na inovacije, energetsku učinkovitost i učinkovitost resursa, održivi promet i energetske interkonekcije, vodeći računa o regionalnim razlikama. Poticati rast produktivnosti poboljšanjem učinkovitosti javnih ulaganja. Razviti usklađen okvir politike radi potpore suradnji znanstvene i poslovne zajednice i konsolidirati provedbene agencije za istraživanje i inovacije.

         Sastavljeno u Bruxellesu 9. srpnja 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. LINTILÄ

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

         (3)  SL C 136, 12.4.2019., str. 1.

         (4)  SL C 320, 10.9.2018., str. 64.

         (5)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

         (6)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala primjenom zajednički dogovorene metodologije.

         (7)  Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Komisije (EU) 2019/553 оd 3. travnja 2019. o kibersigurnosti u energetskom sektoru (priiopćeno pod brojem dokumenta C(2019) 2400)

text:
               5.4.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 96/50

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2019/553
      оd 3. travnja 2019.
      o kibersigurnosti u energetskom sektoru

            (priiopćeno pod brojem dokumenta C(2019) 2400)

      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  Europski energetski sektor uvelike se mijenja prelaskom na dekarbonizirano gospodarstvo uz istodobno osiguravanje sigurnosti opskrbe i konkurentnosti. U okviru te energetske tranzicije i s njom povezane decentralizacije proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora, tehnološki napredak, povezivanje sektora i digitalizacija pretvaraju europsku mrežu u „pametnu mrežu”. Zbog toga nastaju i novi rizici jer je zbog digitalizacije energetski sustav sve izloženiji kibernapadima i incidentima koji mogu ugroziti sigurnost opskrbe energijom.

                  (2)

                  Donošenjem svih osam zakonodavnih prijedloga (1) iz paketa „Čista energija za sve Europljane”, što uključuje upravljanje energetskom unijom kao ključan korak u tom smjeru, omogućuje se stvaranje povoljnog okruženja za digitalnu transformaciju energetskog sektora. Prepoznaje se i važnost kibersigurnosti u energetskom sektoru. Među ostalom, preinakom Uredbe o unutarnjem tržištu električne energije (2) predviđa se donošenje tehničkih pravila za električnu energiju, kao što su posebna sektorska mrežna pravila za aspekte kibersigurnosti prekograničnih tokova električne energije, mrežna pravila o zajedničkim minimalnim zahtjevima, planiranju, praćenju, izvješćivanju i upravljanju u kriznim situacijama. U Uredbi o pripravnosti na rizike u području električne energije (3) u širem se smislu slijedi pristup odabran u Uredbi o sigurnosti opskrbe plinom (4), naglašavanjem potrebe za odgovarajućom procjenom svih rizika, uključujući one povezane s kibersigurnošću, te predlaganjem mjera za sprečavanje i ublažavanje utvrđenih rizika.

                  (3)

                  Prilikom donošenja Strategije EU-a za kibersigurnost (5) 2013. Komisija je kao prioritet odredila jačanje kiberotpornosti Unije. Direktiva o sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava (6) (dalje u tekstu „Direktiva NIS”), donesena u srpnju 2016., jedan je od ključnih rezultata te strategije. Kao prvi horizontalni zakonodavni akt EU-a u području kibersigurnosti, Direktiva NIS povećava ukupnu razinu kibersigurnosti u Uniji razvojem nacionalnih kapaciteta u području kibersigurnosti, povećanjem suradnje na razini EU-a i uvođenjem obveza izvješćivanja o sigurnosti i incidentima za trgovačka društva koja se nazivaju „operatori ključnih usluga”. Izvješćivanje o incidentima obvezno je u ključnim sektorima, uključujući energetski sektor.

                  (4)

                  Pri provedbi mjera pripravnosti u području kibersigurnosti relevantni dionici, uključujući operatore ključnih usluga u području energetike utvrđene u skladu s Direktivom NIS, trebali bi uzeti u obzir horizontalne smjernice koje je izdala Skupina za suradnju u području sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava osnovana na temelju članka 11. Direktive NIS. Ta skupina za suradnju, koja se sastoji od predstavnika država članica, Europske agencije za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA) i Komisije, donijela je smjernice za sigurnosne mjere i obavješćivanje o incidentima. Skupina je u lipnju 2018. osnovala posebnu radnu skupinu za područje energetike.

                  (5)

                  U Zajedničkoj komunikaciji o kibersigurnosti (7) iz 2017. prepoznaje se važnost razmatranja i zahtjeva svojstvenih pojedinim sektorima na razini EU-a, uključujući i za energetski sektor. U EU-u je tijekom posljednjih godina pokrenuta sveobuhvatna rasprava o kibersigurnosti i mogućim posljedicama za politike. Stoga danas raste svijest o tome da se pojedinačni gospodarski sektori suočavaju s posebnim pitanjima kibersigurnosti i da zato moraju razviti vlastite sektorske pristupe u širem kontekstu općih strategija za kibersigurnost.

                  (6)

                  Razmjena informacija i povjerenje ključni su elementi kibersigurnosti. Komisija nastoji povećati razmjenu informacija među relevantnim dionicima organiziranjem posebnih događaja, kao što su, primjerice, okrugli stol na visokoj razini o kibersigurnosti u području energetike održan u Rimu u ožujku 2017. i konferencija na visokoj razini o kibersigurnosti u području energetike održana u Bruxellesu u listopadu 2018. Komisija također želi poboljšati suradnju između relevantnih dionika i specijaliziranih subjekata kao što su Europski centar za razmjenu i analizu informacija o energetici.

                  (7)

                  Uredbom o ENISA-i (Agenciji EU-a za kibersigurnost) i o kibersigurnosnoj certifikaciji u području informacijske i komunikacijske tehnologije („Uredba o kibersigurnosti”) (8) ojačat će se mandat Agencije EU-a za kibersigurnost kako bi se bolje pomoglo državama članicama u borbi protiv prijetnji i napada u području kibersigurnosti. Njome se također uspostavlja europski okvir za kibersigurnost za certifikaciju proizvoda, postupaka i usluga koja će biti valjana u čitavoj Uniji te je od posebnog interesa za energetski sektor.

                  (8)

                  Komisija je predstavila Preporuku (9) kojom se nastoje riješiti pitanja kibersigurnosnih rizika u petoj generaciji (5G) mrežnih tehnologija davanjem smjernica o odgovarajućoj analizi rizika i mjerama upravljanja na nacionalnoj razini, o razvoju usklađene europske analize rizika i o utvrđivanju postupka za razvoj skupa zajedničkih alata s najboljim mjerama za upravljanje rizicima. Nakon što se uvedu, mreže 5G bit će okosnica brojnih usluga koje su ključne za funkcioniranje unutarnjeg tržišta i iznimno važnih društvenih i ekonomskih djelatnosti kao što je energetika.

                  (9)

                  Ovom bi se Preporukom državama članicama i relevantnim dionicima, posebno mrežnim operatorima i dobavljačima tehnologije, trebale pružiti neke od smjernica za postizanje više razine kibersigurnosti s obzirom na posebne zahtjeve u stvarnom vremenu utvrđene za energetski sektor, kaskadne učinke i kombinaciju naslijeđenih i najnovijih tehnologija. Cilj je ovih smjernica pomoći dionicima da vode računa o posebnim zahtjevima energetskog sektora pri provedbi međunarodno priznatih normi kibersigurnosti (10).

                  (10)

                  Komisija namjerava redovito preispitivati ovu Preporuku na temelju napretka postignutog diljem Unije uz savjetovanje s državama članicama i relevantnim dionicima. Komisija će i dalje nastojati ojačati kibersigurnost u energetskom sektoru, posebno putem Skupine za suradnju u području sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava, koja osigurava stratešku suradnju i razmjenu informacija među državama članicama u području kibersigurnosti,

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

         PREDMET

                  1.

                  U ovoj se Preporuci iznose glavna pitanja povezana s kibersigurnošću u energetskom sektoru, odnosno zahtjevi u stvarnom vremenu, kaskadni učinci i kombinacija naslijeđene i najnovije tehnologije, te se određuju glavne mjere za provedbu relevantnih mjera pripravnosti u području kibersigurnosti u energetskom sektoru.

                  2.

                  Pri primjeni ove Preporuke države članice trebale bi poticati relevantne dionike da razviju znanja i vještine povezane s kibersigurnošću u energetskom sektoru. Države članice bi, prema potrebi, trebale uključiti ta pitanja u svoje nacionalne okvire za kibersigurnost, posebno putem strategija, zakona i drugih propisa.

         ZAHTJEVI U STVARNOM VREMENU ZA KOMPONENTE ENERGETSKE INFRASTRUKTURE

                  3.

                  Države članice trebale bi osigurati da relevantni dionici, posebno operatori energetskih mreža i dobavljači tehnologije, a osobito operatori ključnih usluga utvrđeni u skladu s Direktivom NIS, provode odgovarajuće mjere pripravnosti u području kibersigurnosti povezane sa zahtjevima u stvarnom vremenu u energetskom sektoru. Neki elementi energetskog sustava moraju raditi u „stvarnom vremenu”, odnosno reagirati na naredbe u roku od nekoliko milisekundi, što otežava ili čak onemogućuje uvođenje mjera kibersigurnosti zbog nedostatka vremena.

                  4.

                  Konkretno, operatori energetskih mreža trebali bi:

                              (a)

                              primjenjivati najnovije sigurnosne standarde za nova postrojenja gdje god je to primjereno i razmotriti komplementarne mjere fizičke sigurnosti ako se instalirana stara postrojenja ne mogu dovoljno zaštititi mehanizmima kibersigurnosti;

                              (b)

                              provoditi međunarodne norme o kibersigurnosti i odgovarajuće posebne tehničke standarde za sigurnu komunikaciju u stvarnom vremenu čim odgovarajući proizvodi postanu dostupni na tržištu;

                              (c)

                              razmotriti ograničenja u stvarnom vremenu u ukupnom sigurnosnom konceptu za sredstva, posebno u pogledu njihova razvrstavanja;

                              (d)

                              razmotriti mreže u privatnom vlasništvu za sustave zaštite na daljinu kako bi se osigurala razina kvalitete usluge potrebna za ograničenja u stvarnom vremenu; pri uporabi javnih komunikacijskih mreža operatori bi trebali razmotriti osiguravanje posebne raspodjele pojasne širine, zahtjeve u pogledu kašnjenja i mjere komunikacijske sigurnosti;

                              (e)

                              podijeliti cjelokupni sustav na logičke zone i u svakoj zoni odrediti vremenska i procesna ograničenja kako bi se omogućila primjena odgovarajućih mjera kibersigurnosti ili kako bi se razmotrile alternativne metode zaštite.

                  5.

                  Gdje je to moguće, operatori energetskih mreža trebali bi također:

                              (a)

                              odabrati siguran komunikacijski protokol, uzimajući u obzir zahtjeve u stvarnom vremenu, primjerice između postrojenja i njegovih sustava upravljanja (sustav za upravljanje energijom – EMS/sustav za upravljanje distribucijom – DMS);

                              (b)

                              uvesti odgovarajući mehanizam autentifikacije za komunikaciju između strojeva, za rješavanje zahtjeva u stvarnom vremenu.

         KASKADNI UČINCI

                  6.

                  Države članice trebale bi osigurati da relevantni dionici, posebno operatori energetskih mreža i dobavljači tehnologije, a osobito operatori ključnih usluga utvrđeni u skladu s Direktivom NIS, provode odgovarajuće mjere pripravnosti u području kibersigurnosti povezane s kaskadnim učincima u energetskom sektoru. Elektroenergetske mreže i plinovodi izrazito su međusobno povezani diljem Europe, a kibernapad koji dovodi do prekida ili poremećaja u dijelu energetskog sustava mogao bi potaknuti dalekosežne kaskadne učinke na druge dijelove tog sustava.

                  7.

                  Pri primjeni ove Preporuke države članice trebale bi ocijeniti međuovisnosti i kritičnost sustava za proizvodnju energije i fleksibilnu potražnju, prijenosnih i distribucijskih podstanica i vodova te povezanih pogođenih dionika (uključujući prekogranične situacije) u slučaju uspješnog kibernapada ili kiberincidenta. Države članice trebale bi također osigurati da operatori energetskih mreža imaju okvir za komunikaciju sa svim ključnim dionicima radi razmjene ranih znakova upozorenja i suradnje u upravljanju kriznim situacijama. Trebalo bi uspostaviti strukturirane komunikacijske kanale i dogovorene formate za razmjenu osjetljivih informacija sa svim relevantnim dionicima, timovima za odgovor na računalne sigurnosne incidente i relevantnim tijelima.

                  8.

                  Konkretno, operatori energetskih mreža trebali bi:

                              (a)

                              osigurati da novi uređaji, uključujući uređaje za internet stvari, imaju i da će održati razinu kibersigurnosti primjerenu kritičnosti lokacije;

                              (b)

                              primjereno razmotriti kiberfizičke učinke pri utvrđivanju i periodičnom preispitivanju planova kontinuiteta poslovanja;

                              (c)

                              utvrditi kriterije projektiranja i arhitekturu za otpornu mrežu, što bi se moglo postići sljedećim:

                                          —

                                          uspostavom detaljnih obrambenih mjera za svaku lokaciju, prilagođenih kritičnosti lokacije,

                                          —

                                          utvrđivanjem kritičnih čvorišta, kako u pogledu kapaciteta proizvodnje energije tako i u pogledu utjecaja na korisnike. Ključne funkcije mreže trebale bi biti osmišljene tako da ublaže rizike koji mogu prouzročiti kaskadne učinke uzimajući u obzir redundanciju, otpornost na fazne oscilacije i zaštitu od kaskadnih ispada zbog opterećenja,

                                          —

                                          suradnjom s drugim relevantnim operatorima i s pružateljima tehnologije radi sprečavanja kaskadnih učinaka primjenom odgovarajućih mjera i usluga,

                                          —

                                          projektiranjem i izgradnjom komunikacijskih i kontrolnih mreža radi ograničavanja učinaka eventualnih fizičkih i logičkih kvarova na ograničenim dijelovima mreža te osiguravanja odgovarajućih i brzih mjera ublažavanja.

         NASLIJEĐENA I NAJNOVIJA TEHNOLOGIJA

                  9.

                  Države članice trebale bi osigurati da relevantni dionici, posebno operatori energetskih mreža i dobavljači tehnologije, a osobito operatori ključnih usluga utvrđeni u skladu s Direktivom NIS, provode odgovarajuće mjere pripravnosti u području kibersigurnosti povezane s kombinacijom naslijeđene i najnovije tehnologije u energetskom sektoru. Naime, u današnjem energetskom sustavu istodobno postoje dvije različite vrste tehnologija: starija tehnologija s vijekom trajanja od 30 do 60 godina, koja je osmišljena prije razmatranja pitanja kibersigurnosti, i moderna oprema, koja odražava najnoviju digitalizaciju i pametne uređaje.

                  10.

                  Pri primjeni ove Preporuke države članice trebale bi poticati operatore energetskih mreža i dobavljače tehnologije da slijede odgovarajuće međunarodno prihvaćene norme o kibersigurnosti kad god je to moguće. U međuvremenu bi dionici i potrošači pri povezivanju uređaja s mrežom trebali primijeniti pristup usmjeren na kibersigurnost.

                  11.

                  Dobavljači tehnologije posebno bi trebali osigurati ispitana rješenja za sigurnosna pitanja u naslijeđenim ili novim tehnologijama besplatno i čim se pojavi relevantan sigurnosni problem.

                  12.

                  Konkretno, operatori energetskih mreža trebali bi:

                              (a)

                              analizirati rizike povezivanja naslijeđenih koncepata i koncepata interneta stvari te biti svjesni unutarnjih i vanjskih sučelja i njihovih ranjivosti;

                              (b)

                              poduzeti odgovarajuće mjere za obranu od zlonamjernih napada velikog broja zlonamjerno kontroliranih potrošačkih naprava ili aplikacija;

                              (c)

                              uspostaviti automatsku mogućnost praćenja i analize kad je riječ o događajima povezanima sa sigurnošću u naslijeđenom okruženju i okruženju interneta stvari, kao što su neuspješni pokušaji prijavljivanja, alarmi na vratima pri otvaranju ormara ili drugi događaji;

                              (d)

                              redovito provoditi posebne analize rizika u području kibersigurnosti u svim naslijeđenim postrojenjima, posebno pri povezivanju starih i novih tehnologija; budući da naslijeđena postrojenja često čine vrlo velik dio sredstava, analiza rizika može se provesti po kategorijama sredstava;

                              (e)

                              ažurirati softver i hardver naslijeđenih sustava i sustava interneta stvari na najnoviju verziju kad god je to primjereno; pritom bi operatori energetskih mreža trebali razmotriti dodatne mjere, kao što su odvajanje sustava ili dodavanje vanjskih sigurnosnih prepreka, ako bi sigurnosni popravci ili ažuriranja bili odgovarajući, ali nisu mogući, primjerice za nepodržane proizvode;

                              (f)

                              sastavljati javne natječaje imajući na umu kibersigurnost (tj. zahtijevati informacije o sigurnosnim značajkama, zahtijevati sukladnost s postojećim normama za kibersigurnost, osigurati stalno upozoravanje, sigurnosne popravke i prijedloge za ublažavanje ako se otkriju ranjivosti te pojasniti odgovornost prodavatelja u slučaju kibernapada ili incidenata);

                              (g)

                              surađivati s dobavljačima tehnologije radi zamjene naslijeđenih sustava kad god je to korisno iz sigurnosnih razloga, ali uzeti pritom u obzir kritične funkcije sustava.

         PRAĆENJE

                  13.

                  Države članice trebale bi dostaviti Komisiji u roku od 12 mjeseci od donošenja ove Preporuke, a zatim svake dvije godine, detaljne informacije o stanju provedbe ove Preporuke putem Skupine za suradnju u području sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava.

         PREISPITIVANJE

                  14.

                  Na temelju podataka koje dostave države članice Komisija će u dogovoru s državama članicama i relevantnim dionicima preispitivati provedbu ove Preporuke i prema potrebi procijeniti jesu li potrebne dodatne mjere.

         ADRESATI

                  15.

                  Ova je Preporuka upućena državama članicama.

         Sastavljeno u Bruxellesu 3. travnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.); Direktiva (EU) 2018/2002 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o izmjeni Direktive 2012/27/EU o energetskoj učinkovitosti (SL L 328, 21.12.2018., str. 210.); Uredba (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 328, 21.12.2018., str. 1.); Direktiva (EU) 2018/844 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o izmjeni Direktive 2010/31/EU o energetskim svojstvima zgrada i Direktive 2012/27/EU o energetskoj učinkovitosti (SL L 156, 19.6.2018., str. 75.). Na plenarnom zasjedanju u ožujku 2019. Europski parlament potvrdio je političke sporazume postignute s Vijećem o prijedlozima modela tržišta električne energije (Uredba o pripremljenosti za rizike, Uredba o Agenciji za suradnju energetskih regulatora (ACER) te Direktiva o električnoj energiji i Uredba o električnoj energiji). Očekuje se da će ih Vijeće formalno donijeti u travnju; objava pravnog teksta u Službenom listu uslijedit će ubrzo nakon toga.

         (2)  COM(2016) 861 final.

         (3)  COM(2016) 862 final.

         (4)  Uredba (EU) 2017/1938 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2017. o mjerama zaštite sigurnosti opskrbe plinom i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 994/2010 (SL L 280, 28.10.2017., str. 1.).

         (5)  JOIN(2013) 1

         (6)  Direktiva (EU) 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2016. o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije (SL L 194, 19.7.2016., str. 1.).

         (7)  JOIN(2017) 450

         (8)  Akt o kibersigurnosti donio je Europski parlament u ožujku 2019. Očekuje se da će ga Vijeće formalno donijeti u travnju; objava pravnog teksta u Službenom listu uslijedit će ubrzo nakon toga.

         (9)  C(2019)2335

         (10)  Međunarodne organizacije za normizaciju objavile su niz normi za kibersigurnost (ISO/IEC 27000: Informacijske tehnologije) i upravljanje rizikom (ISO/IEC31000: Provedba upravljanja rizicima). Posebna norma za energetski sektor (ISO/IEC 27019: Kontrole informacijske sigurnosti za elektroenergetsku industriju) izdana je u listopadu 2017. u okviru serije ISO/IEC 27000.