title: 2014/70/EU: Preporuka Komisije оd 22. siječnja 2014. o minimalnim načelima u pogledu istraživanja i proizvodnje ugljikovodika (poput plina iz škriljevca) primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida

text:
               8.2.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 39/72

         PREPORUKA KOMISIJE
   оd 22. siječnja 2014.
   o minimalnim načelima u pogledu istraživanja i proizvodnje ugljikovodika (poput plina iz škriljevca) primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida
   (2014/70/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Države članice imaju pravo utvrditi uvjete za iskorištavanje svojih energetskih resursa sve dok poštuju potrebu za očuvanjem, zaštitom i unapređenjem kvalitete okoliša.

               (2)

               S obzirom na sadašnje stanje tehnološkog razvoja, u istraživanju i proizvodnji ugljikovodika, poput plina iz škriljevca, neophodno je primijeniti kombinirani postupak hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida i postupak koso usmjerenog (osobito horizontalnog) bušenja u opsegu i intenzitetu u pogledu kojih postoji vrlo ograničeno iskustvo u Uniji. Tehnika hidrauličkog lomljenja postavlja posebne izazove, osobito one povezane sa zdravljem i okolišem.

               (3)

               U svojim rezolucijama od 21. studenoga 2012. Europski parlament naveo je značajne potencijalne koristi od proizvodnje plina i nafte iz škriljevca te pozvao Komisiju da donese okvir za upravljanje rizicima u cijeloj Uniji u vezi s istraživanjem i izvlačenjem nekonvencionalnih fosilnih goriva, radi osiguranja primjene usklađenih odredaba o zaštiti ljudskog zdravlja i okoliša u svim državama članicama.

               (4)

               U svojim zaključcima od 22. svibnja 2013. Europsko vijeće naglasilo je postojanje potrebe za diverzifikacijom opskrbe Europe energijom te za razvojem vlastitih energetskih resursa kako bi se osigurala sigurna opskrba, smanjila ovisnost Unije o vanjskim izvorima energije te potaknuo gospodarski rast. Vijeće je potvrdilo namjeru Komisije da razmotri sistematičniji pristup vlastitim izvorima energije radi njihova sigurnog, održivog i isplativog iskorištavanja uz istodobno poštovanje prava država članica na odabir vrsta energetskih izvora.

               (5)

               U svojoj Komunikaciji Vijeću i Europskom parlamentu o istraživanju i proizvodnji ugljikovodika (poput plina iz škriljevca) primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida u EU-u (1) Komisija je iznijela nove potencijalne mogućnosti i izazove povezane s izvlačenjem nekonvencionalnih ugljikovodika u Uniji te glavne elemente koje smatra bitnima za osiguranje sigurnosti ove tehnike. Zaključak Komunikacije je da postoji potreba za donošenjem Preporuke o utvrđivanju minimalnih načela kojima se pruža potpora državama članicama u istraživanju i proizvodnji prirodnog plina iz formacija škriljevca te osigurava očuvanje klime i okoliša, učinkovita upotreba resursa i priopćavanje javnosti informacija.

               (6)

               Međunarodna energetska agencija na međunarodnoj je razini sastavila preporuke za sigurnu razradu ležišta nekonvencionalnog plina. Tim se „Zlatnim pravilima” zahtijeva pouzdan i odgovarajući regulatorni mehanizam, pažljiv odabir nalazišta, odgovarajuće planiranje projekta, određivanje rizika za podzemne sustave, čvrsta pravila projektiranja bušotine, transparentnost u radu i praćenje povezanih učinaka, kvalitetno gospodarenje vodom i otpadom te smanjivanje emisija u zrak i emisija stakleničkih plinova.

               (7)

               I opće zakonodavstvo Unije i zakonodavstvo Unije o okolišu primjenjuju se na istraživanje ugljikovodika i postupke proizvodnje koji obuhvaćaju hidrauličko lomljenje s pomoću velikog volumena fluida. Preciznije, Direktivom Vijeća 89/391/EEZ (2) o utvrđivanju odredaba o zdravlju i sigurnosti radnika uvode se mjere za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu; Direktivom Vijeća 92/91/EEZ (3) o utvrđivanju odredaba o vađenju minerala bušenjem utvrđuju se minimalni zahtjevi u pogledu zaštite sigurnosti i zdravlja radnika zaposlenih u industriji vađenja minerala bušenjem; Direktivom 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika zahtijeva se izdavanje odobrenja bez diskriminacije; Direktivom 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) o uspostavi okvira u vezi s vodama zahtijeva se da subjekt pribavi odobrenje za crpljenje vode te se zabranjuje izravno ispuštanje onečišćujućih tvari u podzemne vode; Direktivom 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (6) o utvrđivanju odredaba o strateškoj procjeni učinaka na okoliš zahtijeva se procjena planova i programa u području energetike, industrije, gospodarenja otpadom, gospodarenja vodama, prijevoza i upotrebe zemlje; Direktiva 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7) o utvrđivanju odredaba o odgovornosti za okoliš primjenjuje se na profesionalne aktivnosti koje obuhvaćaju aktivnosti poput gospodarenja otpadom i crpljenja voda; Direktivom 2006/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) o utvrđivanju odredaba o rudnom otpadu regulira se gospodarenje nadzemnim i podzemnim otpadom od istraživanja i proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida; Direktivom 2006/118/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9) o utvrđivanju odredaba o podzemnim vodama obvezuju se države članice na uvođenje mjera kojima se sprečava ili ograničava unos onečišćujućih tvari u podzemne vode; Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (10) o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i Uredba (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (11) o stavljanju na raspolaganje na tržištu i upotrebi biocidnih proizvoda primjenjuju se na upotrebu kemikalija i biocidnih proizvoda koji se mogu upotrebljavati za lomljenje; Direktivom 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (12) o utvrđivanju okvira o otpadu utvrđuju se uvjeti ponovne upotrebe fluida koji izviru na površini nakon primjene postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida te tijekom proizvodnje; Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i Odluka 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14) o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2020. godine primjenjuju se na fugitivne emisije metana; Direktiva 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća (15) o utvrđivanju odredaba o industrijskim emisijama primjenjuje se na postrojenja u kojima se obavljaju aktivnosti navedene u Prilogu I. toj Direktivi; Direktivom 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća (16) o utvrđivanju odredaba o procjeni utjecaja na okoliš zahtijeva se provođenje procjene utjecaja na okoliš projekata koji se odnose na crpljenje nafte i prirodnog plina za komercijalne potrebe ako količina koja se crpi premašuje 500 tona po danu kad se radi o nafti te 500 000 m3 po danu kad se radi o plinu te provjera projekata koji se odnose na duboko bušenje i nadzemna postrojenja za crpljenje nafte i plina; Direktiva Vijeća 96/82/EZ (17) o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari i, od 1. lipnja 2015., Direktiva 2012/18/EU Europskog parlamenta i Vijeća (18) obvezuju subjekte koji vode objekte u kojima količina prisutnih opasnih tvari premašuje određene količine iz Priloga I. tim direktivama da poduzmu sve potrebne mjere za sprečavanje teških nesreća i ograničavanje njihovih posljedica za ljudsko zdravlje i okoliš. Ovo se, između ostalog, primjenjuje i na postupke kemijske i termičke obrade te skladištenja povezanog s tim postupcima u okviru iskorištavanja ruda u rudnicima i kamenolomima, kao i na podzemna skladišta plina na kopnu.

               (8)

               Međutim, zakonodavstvo Unije o okolišu stvoreno je u vrijeme kad se u Europi nije primjenjivao postupak hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida. Stoga se u trenutačnom zakonodavstvu Unije određenim aspektima povezanima s istraživanjem i proizvodnjom ugljikovodika koja obuhvaća ovaj postupak ne pristupa na sveobuhvatan način, a osobito aspektima u vezi sa strateškim planiranjem, procjenom rizika za podzemne sustave, integritetom bušotine, polaznim i operativnim praćenjem, sakupljanjem emisija metana te objavljivanjem podataka o kemikalijama upotrijebljenima u svakoj bušotini.

               (9)

               Stoga postoji potreba za utvrđivanjem minimalnih načela koja bi države članice trebale uzeti u obzir pri primjeni ili prilagodbi svojeg propisa o radnjama koje obuhvaćaju hidrauličko lomljenje s pomoću velikog volumena fluida. Skupom pravila osigurala bi se jednaka pravila igre za sve subjekte te ojačalo povjerenje investitora i funkcioniranje jedinstvenog energetskog tržišta. Jasnim i transparentnim pravilima doprinijelo bi se i smanjenju bojazni javnosti te vjerojatno i smanjenju pružanja otpora razradi ležišta plina iz škriljevca. Tim se skupom pravila ne podrazumijeva da države članice podliježu obvezi obavljanja aktivnosti istraživanja ili iskorištavanja ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida ako to ne žele, niti da im nije dopušteno zadržavanje ili uvođenje detaljnijih mjera prilagođenih posebnim nacionalnim, regionalnim ili lokalnim uvjetima.

               (10)

               Ne postoji nikakvo iskustvo u pogledu dopuštanja proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, a postoji ograničeno iskustvo u pogledu dopuštanja istraživanja u Uniji. Stoga je potrebno u državama članicama pratiti primjenu zakonodavstva Unije i ove Preporuke. Vjerojatno će trebati ažurirati ovu Preporuku, odnosno sastaviti pravno obvezujuće odredbe s obzirom na tehnički napredak, potrebu za ovladavanjem rizicima i učincima istraživanja i proizvodnje ugljikovodika primjenom tehnika drugačijih od hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, neočekivane izazove u pogledu primjene zakonodavstva Unije ili istraživanje i proizvodnju ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida tijekom radova u moru.

               (11)

               Stoga je u ovom trenutku neophodna ova Preporuka o utvrđivanju minimalnih načela koja će biti primijenjena kao opći temelj za istraživanje ili proizvodnju ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida. Ona nadopunjuje postojeće zakonodavstvo Unije koje se primjenjuje na projekte hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, a države članice trebale bi je provesti u roku od šest mjeseci.

               (12)

               Ovom se Preporukom poštuju prava i uvažavaju načela koja su priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima, posebice pravo na život i pravo na integritet osobe, na slobodu izražavanja i pristup informacijama, pravo na obavljanje poslova, pravo na vlasništvo te visoku razinu zaštite zdravlja i okoliša. Ova se preporuka mora provoditi u skladu s tim pravima i načelima,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
   1.   SVRHA I PREDMET

               1.1.

               Ovom se Preporukom utvrđuju minimalna načela neophodna za pružanje potpore državama članicama koje žele provoditi istraživanje i proizvoditi ugljikovodike primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, istodobno osiguravajući očuvanje javnog zdravlja, klime i okoliša, učinkovitu upotrebu resursa te priopćavanje javnosti informacija.

               1.2.

               Tijekom postupka primjene ili prilagodbe svojih postojećih odredaba potrebama i posebnostima istraživanja i proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, a kojima se provodi relevantno zakonodavstvo Unije, države članice potiče se na primjenu ovih načela koja se odnose na planiranje, procjenu objekta, dozvole, operativnu i ekološku učinkovitost i zatvaranje bušotine, na sudjelovanje javnosti i širenje informacija.

         2.   DEFINICIJE

   Za potrebe ove Preporuke:

               (a)

               „hidrauličko lomljenje s pomoću velikog volumena fluida” znači utiskivanje (injektiranje) vode u bušotinu u količini od 1 000 m3 ili više po fazi lomljenja ili 10 000 m3 ili više tijekom cijelog postupka lomljenja;

               (b)

               „objekt” obuhvaća sve povezane podzemne građevine koje su projektirane radi istraživanja ili proizvodnje ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

         3.   STRATEŠKO PLANIRANJE I PROCJENA UTJECAJA NA OKOLIŠ

               3.1.

               Prije izdavanja dozvola za istraživanje i/ili proizvodnju ugljikovodika, što bi moglo dovesti do primjene postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, države članice trebale bi pripremiti stratešku procjenu utjecaja kako bi spriječile, kontrolirale i smanjile utjecaje i rizike za ljudsko zdravlje i okoliš. Ovu procjenu treba provesti na temelju zahtjeva Direktive 2001/42/EZ.

               3.2.

               Države članice trebale bi navesti jasna pravila o mogućim ograničenjima radnji, na primjer u zaštićenim područjima i područjima sklonima poplavama ili potresima te o minimalnoj udaljenosti između područja na kojem se mogu izvoditi radovi i stambenih i vodozaštitnih područja. Trebale bi utvrditi i minimalna dubinska razgraničenja između područja koja se lome i podzemnih voda.

               3.3.

               Države članice trebale bi poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale provođenje procjene utjecaja na okoliš na temelju zahtjeva Direktive 2011/92/EU.

               3.4.

               Države članice trebale bi predmetnoj javnosti dati priliku da u ranoj fazi i na učinkoviti način sudjeluje u razvoju strategije iz točke 3.1. te u procjeni utjecaja iz točke 3.3.

         4.   DOZVOLE ZA ISTRAŽIVANJE I PROIZVODNJU

   Države članice trebale bi osigurati potpunu usklađenost uvjeta i postupaka dobivanja dozvola u skladu s primjenjivim zakonodavstvom Unije ako:

               (a)

               je više nadležnih tijela odgovorno za izdavanje potrebne dozvole (dozvola);

               (b)

               je uključeno više subjekata;

               (c)

               je potrebno više dozvola za određenu fazu projekta;

               (d)

               je potrebno više dozvola na temelju nacionalnog zakonodavstva ili zakonodavstva Unije.

         5.   ODABIR LOKACIJE ZA ISTRAŽIVANJE I PROIZVODNJU

               5.1.

               Države članice trebale bi poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da je geološka formacija na lokaciji pogodna za istraživanje ili proizvodnju ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida. Trebale bi osigurati da subjekti odrede značajke moguće lokacije i okolnog nadzemnog i podzemnog područja te izvrše procjenu rizika.

               5.2.

               Procjenu rizika treba temeljiti na dostatnim podacima kako bi se omogućilo određivanje značajki mogućeg područja za istraživanje i proizvodnju te identificirali svi mogući putovi izloženosti. Time bi se omogućila procjena rizika od istjecanja ili migracije fluida za bušenje, fluida za hidrauličko lomljenje, prirodno nastalih materijala, ugljikovodika i plinova iz bušotine ili ciljne formacije, kao i od inducirane seizmičke aktivnosti.

               5.3.

               Procjenu rizika treba:

                           (a)

                           temeljiti na najboljima raspoloživim tehnikama te uzeti u obzir relevantne rezultate razmjene informacija koju je organizirala Komisija između država članica, predmetnih industrija i nevladinih organizacija koje promiču zaštitu okoliša;

                           (b)

                           njome treba predvidjeti promjenjivo ponašanje ciljne formacije, geoloških slojeva koji razdvajaju ležište od podzemnih voda i postojećih bušotina ili drugih umjetnih građevina koje su izložene visokom tlaku utiskivanja (injektiranja) tijekom primjene postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida te volumenu injektiranih fluida;

                           (c)

                           njome treba poštovati minimalnu vertikalnu udaljenost kojom se razdvajaju zona lomljenja i podzemne vode;

                           (d)

                           ažurirati tijekom radova kad god se prikupe novi podaci.

               5.4.

               Lokaciju treba odabrati isključivo u slučaju kad je iz procjene rizika izvršene na temelju točaka 5.1., 5.2. i 5.3. vidljivo da postupak hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida neće rezultirati izravnim ispuštanjem onečišćujućih tvari u podzemne vode i da neće dovesti u pitanje ostale aktivnosti u blizini objekta.

         6.   POLAZNA STUDIJA

               6.1.

               Prije početka radova hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida države članice trebale bi osigurati da:

                           (a)

                           subjekt utvrdi postojeće ekološko stanje (polazno stanje) na lokaciji objekta i okolnog nadzemnog i podzemnog područja koje je izloženo mogućem utjecaju radnji;

                           (b)

                           se polazno stanje opisuje na primjeren način, a izvješće o tome dostavlja nadležnom tijelu prije početka radova.

               6.2.

               Polazno stanje treba utvrditi u pogledu:

                           (a)

                           kvalitete i značajki protoka površinskih i podzemnih voda;

                           (b)

                           kvalitete vode na mjestima crpljenja pitke vode;

                           (c)

                           kvalitete zraka;

                           (d)

                           stanja tla;

                           (e)

                           prisustva metana i drugih hlapivih organskih spojeva u vodi;

                           (f)

                           seizmičke aktivnosti;

                           (g)

                           upotrebe zemlje;

                           (h)

                           biološke raznolikosti;

                           (i)

                           stanja infrastrukture i zgrada;

                           (j)

                           postojećih bušotina i napuštenih građevina.

         7.   PROJEKTIRANJE OBJEKTA I IZGRADNJA

   Države članice trebale bi osigurati da se objekt izgradi na način kojim se sprečava mogućnost propuštanja na površinu i izlijevanja u tlo, vodu ili zrak.
   8.   INFRASTUKTURA NA PODRUČJU PROIZVODNJE

   Države članice trebale bi osigurati da:

               (a)

               subjekti ili skupine subjekata primjenjuju integrirani pristup razradi područja proizvodnje s ciljem sprečavanja i smanjivanja utjecaja i rizika za zdravlje i okoliš, kako za radnike, tako i za opću javnost;

               (b)

               se prije početka proizvodnje utvrde odgovarajući zahtjevi u pogledu infrastrukture nužne za opsluživanje objekta. Ako je primarna svrha objekta proizvodnja nafte primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida, treba postaviti posebnu infrastrukturu kojom se zahvaća i prevozi povezani prirodni plin.

         9.   OPERATIVNI ZAHTJEVI

               9.1.

               Države članice trebale bi osigurati da subjekti primjenjuju najbolje raspoložive tehnike uzimajući u obzir relevantne rezultate razmjene informacija koju je organizirala Komisija između država članica, predmetnih industrija i nevladinih organizacija koje promiču zaštitu okoliša te dobru praksu u industriji kako bi spriječili, kontrolirali i smanjili utjecaje i rizike povezane s projektima istraživanja i proizvodnje ugljikovodika.

               9.2.

               Države članice trebale bi osigurati da subjekti:

                           (a)

                           izrade planove gospodarenja vodama specifične za projekt kako bi osigurali učinkovitu upotrebu vode tijekom cijelog projekta. Subjekti bi trebali osigurati mogućnost praćenja protoka vode. U planu gospodarenja vodama treba uzeti u obzir sezonska odstupanja u dostupnosti vode i izbjeći korištenje oskudnih izvora vode;

                           (b)

                           izrade planove upravljanja prijevozom kako bi općenito smanjili emisije u zrak te osobito smanjili utjecaje na lokalne zajednice i biološku raznolikost;

                           (c)

                           zahvaćaju plinove radi naknadne upotrebe, smanjuju spaljivanje i izbjegavaju ispuhivanje. Osobito bi subjekti trebali uspostaviti mjere kako bi osigurali smanjenje emisija u zrak tijekom faza istraživanja i proizvodnje primjenom postupka zahvaćanja plina te njegovom naknadnom upotrebom. Radi sigurnosnih razloga treba ograničiti primjenu postupka ispuhivanja metana i drugih tvari koje onečišćuju zrak na najiznimnije tehničke slučajeve;

                           (d)

                           provode postupak lomljenja s pomoću velikog volumena fluida na kontrolirani način te uz odgovarajuću regulaciju tlaka s ciljem kontroliranja pukotina u ležištu i izbjegavanja inducirane seizmičke aktivnosti;

                           (e)

                           osiguraju integritet bušotine projektom bušotine, njezinom izgradnjom i ispitivanjima integriteta. Rezultate ispitivanja integriteta trebala bi pregledati neovisna i kvalificirana treća strana čime bi se osigurala operativna učinkovitost bušotine i sigurnost za okoliš i zdravlje u svim fazama izvođenja projekta te nakon zatvaranja bušotine;

                           (f)

                           izrade planove upravljanja rizicima i mjere potrebne za sprečavanje i/ili ublažavanje utjecaja te mjere potrebne za odgovor na njih;

                           (g)

                           prekinu radove i hitno poduzmu sve radnje otklanjanja štete ako je narušen integritet bušotine ili ako su onečišćujuće tvari slučajno ispuštene u podzemne vode;

                           (h)

                           odmah dostave izvješće nadležnom tijelu u slučaju nezgode ili nesreće koja utječe na javno zdravlje ili okoliš. U izvješću treba navesti uzroke nezgode ili nesreće, njezine posljedice i poduzete mjere uklanjanja štete. Kao referentni dokument treba upotrebljavati polaznu studiju propisanu točkama 6.1. i 6.2.

               9.3.

               Države članice trebale bi promicati odgovornu upotrebu vodenih resursa u postupku hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

         10.   UPOTREBA KEMIJSKIH TVARI I VODE U POSTUPKU HIDRAULIČKOG LOMLJENJA S POMOĆU VELIKOG VOLUMENA FLUIDA

               10.1.

               Države članice trebale bi osigurati da:

                           (a)

                           proizvođači, uvoznici i daljnji korisnici kemijskih tvari koje se koriste u hidrauličkom lomljenju navode „hidrauličko lomljenje” pri ispunjavanju obveza iz Uredbe (EZ) br. 1907/2006;

                           (b)

                           se na najmanju moguću mjeru svede upotreba kemijskih tvari u postupku hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida;

                           (c)

                           se tijekom odabira kemijskih tvari za upotrebu vodi računa o mogućnosti obrade fluida koji izviru na površini nakon postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

               10.2.

               Kad god je tehnički izvedivo i opravdano sa stajališta zaštite ljudskog zdravlja, okoliša i klime, države članice trebale bi poticati subjekte na upotrebu tehnika lomljenja kojima se smanjuje potrošnja vode i tokovi otpadnih voda te u kojima se ne upotrebljavaju opasne kemijske tvari.

         11.   ZAHTJEVI U POGLEDU PRAĆENJA

               11.1.

               Države članice trebale bi osigurati da subjekt provodi redovito praćenje objekta i okolnog nadzemnog i podzemnog područja koje je izloženo mogućem utjecaju radova tijekom faza istraživanja i proizvodnje, a osobito prije, tijekom i nakon postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

               11.2.

               Kao referentni dokument u svrhu naknadnog praćenja treba upotrebljavati polaznu studiju propisanu točkama 6.1. i 6.2.

               11.3.

               Povrh parametara koji se odnose na okoliš, a utvrđeni su u polaznoj studiji, države članice trebale bi osigurati da subjekt prati sljedeće parametre rada:

                           (a)

                           precizni sastav fluida za lomljenje koji se upotrebljavaju za svaku bušotinu;

                           (b)

                           volumen vode koju se upotrebljava za lomljenje svake bušotine;

                           (c)

                           tlak koji se primjenjuje tijekom postupka lomljenja s pomoću velikog volumena fluida;

                           (d)

                           fluide koji izviru na površinu nakon postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida: stopa povrata, volumeni, značajke, količine koje se ponovno upotrebljavaju i/ili obrađuju za svaku bušotinu;

                           (e)

                           emisije u zrak metana, drugih hlapivih organskih spojeva i drugih plinova koji vjerojatno mogu prouzročiti štetne učinke na ljudsko zdravlje i/ili okoliš.

               11.4.

               Države članice trebale bi osigurati da subjekti prate utjecaje postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida na integritet bušotine i druge umjetne građevine koje se nalaze na okolnom nadzemnom i podzemnom području koje je izloženo mogućem utjecaju radova.

               11.5.

               Države članice trebale bi osigurati dostavljanje izvješća nadležnim tijelima o rezultatima praćenja.

         12.   ODGOVORNOST ZA OKOLIŠ I FINANCIJSKA JAMSTVA

               12.1.

               Države članice trebale bi primijeniti odredbe o odgovornosti za okoliš na sve radnje koje se poduzimaju na lokaciji objekta, uključujući na one koje trenutačno nisu obuhvaćene područjem primjene Direktive 2004/35/EZ.

               12.2.

               Države članice trebale bi osigurati da subjekt dostavi financijsko jamstvo ili istovrijedno jamstvo koje obuhvaća jamstvo ispunjavanja svih obveza koje nastaju u okviru dozvole i moguću odgovornost za štetu za okoliš prije početka izvođenja radova hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

         13.   ADMINISTRATIVNA SPOSOBNOST

               13.1.

               Države članice trebale bi osigurati da nadležna tijela imaju na raspolaganju odgovarajuće ljudske, tehničke i financijske resurse neophodne za izvršavanje svojih zadaća.

               13.2.

               Države članice trebale bi spriječiti sukobe interesa koji se odnose na regulatornu ulogu nadležnih tijela te njihovu ulogu povezanu s gospodarskim razvojem resursa.

         14.   OBVEZE U POGLEDU ZATVARANJA

   Države članice trebale bi osigurati provođenje pregleda nakon zatvaranja svakog objekta radi uspoređivanja stanja okoliša na lokaciji objekta i njegova okolnog nadzemnog i podzemnog područja koje je izloženo mogućem utjecaju radnji sa stanjem koje je zatečeno prije početka radova, a kako je definirano u polaznoj studiji.
   15.   ŠIRENJE INFORMACIJA

   Države članice trebale bi osigurati da:

               (a)

               subjekt javno priopći informacije o kemijskim tvarima i volumenu vode koje namjerava upotrebljavati te koje u konačnici upotrebljava za svaku bušotinu u postupku hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida. Ove informacije trebaju sadržavati nazive i brojeve svih tvari koje dodjeljuje Služba za podatke o kemijskim tvarima (engl. Chemical Abstracts Service – CAS) te uključivati sigurnosno-tehnički list, ako je on dostupan, kao i podatke o najvećoj koncentraciji tvari u fluidu za lomljenje;

               (b)

               nadležna tijela trebala bi objaviti sljedeće informacije na web-mjestu dostupnom javnosti u roku od 6 mjeseci od dana objave ove Preporuke te u intervalima koji nisu duži od 12 mjeseci:

                           i.

                           broj izvedenih bušotina i planiranih projekata hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida;

                           ii.

                           broj izdanih dozvola, nazive uključenih subjekata i uvjete dozvole;

                           iii.

                           polaznu studiju izrađenu na temelju točaka 6.1. i 6.2. te rezultate praćenja dobivene na temelju točaka 11.1., 11.2. i 11.3.(b) do (e);

               (c)

               nadležna tijela trebala bi bez nepotrebnog odlaganja obavijestiti javnost i o sljedećem:

                           i.

                           nezgodama i nesrećama iz točke 9.2.(f);

                           ii.

                           rezultatima inspekcije, nesukladnosti i sankcijama.

         16.   REVIZIJA

               16.1.

               Države članice koje odluče istraživati ili iskorištavati ugljikovodike primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida pozivaju se da primjenjuju minimalna načela utvrđena ovom Preporukom do 28. srpnja 2014. i da jednom godišnje obavijeste Komisiju o mjerama koje su uspostavile kao odgovor na ovu Preporuku, i to prvi put do prosinca 2014.

               16.2.

               Komisija će pomno pratiti primjenu Preporuke uspoređujući situaciju u državama članicama na pokazatelju stanja dostupnom javnosti.

               16.3.

               Komisija će provesti reviziju učinkovitosti Preporuke 18 mjeseci nakon njezine objave.

               16.4.

               Ovom revizijom obuhvatit će se ocjena primjene Preporuke, uzeti u obzir napredak razmjene podataka o najboljim raspoloživim tehnikama i primjena relevantnih referentnih dokumenata o najboljim raspoloživim tehnikama te potreba za ažuriranjem odredaba Preporuke. Komisija će donijeti odluku o tome postoji li potreba za iznošenjem zakonodavnih prijedloga s pravno obvezujućim odredbama o istraživanju i proizvodnji ugljikovodika primjenom postupka hidrauličkog lomljenja s pomoću velikog volumena fluida.

      Sastavljeno u Bruxellesu 22. siječnja 2014.

            Za Komisiju

         Janez POTOČNIK

            Član Komisije

      (1)  COM(2014) 23.

      (2)  Direktiva Vijeća 89/391/EEZ od 12. lipnja 1989. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja radnika na radu (SL L 183, 29.6.1989., str. 1.).

      (3)  Direktiva Vijeća 92/91/EEZ od 3. studenoga 1992. o minimalnim zahtjevima za poboljšanje zaštite sigurnosti i zdravlja radnika u industriji vađenja minerala bušenjem (jedanaesta pojedinačna direktiva u smislu članka 16. stavka 1. Direktive 89/391/EEZ) (SL L 348, 28.11.1992., str. 9.).

      (4)  Direktiva 94/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 1994. o uvjetima za davanje i korištenje odobrenja za traženje, istraživanje i proizvodnju ugljikovodika (SL L 164, 30.6.1994., str. 3.).

      (5)  Direktiva 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2000. o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u području vodne politike (SL L 327, 22.12.2000., str. 1.).

      (6)  Direktiva 2001/42/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2001. o procjeni učinaka određenih planova i programa na okoliš (SL L 197, 21.7.2001., str. 30.).

      (7)  Direktiva 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu (SL L 143, 30.4.2004., str. 56.).

      (8)  Direktiva 2006/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o gospodarenju otpadom od istraživanja i eksploatacije mineralnih sirovina i o izmjeni Direktive 2004/35/EZ (SL L 102, 11.4.2006., str. 15.).

      (9)  Direktiva 2006/118/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zaštiti podzemnih voda od onečišćenja i pogoršanja stanja (SL L 372, 27.12.2006., str. 19.).

      (10)  Uredba (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2006. o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) i osnivanju Europske agencije za kemikalije te o izmjeni Direktive 1999/45/EZ i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 793/93 i Uredbe Komisije (EZ) br. 1488/94 te Direktive Vijeća 76/769/EEZ i direktiva Komisije 91/155/EEZ, 93/67/EEZ, 93/105/EZ i 2000/21/EZ (SL L 396, 30.12.2006., str. 1.).

      (11)  Uredba (EU) br. 528/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o stavljanju na raspolaganje na tržištu i upotrebi biocidnih proizvoda (SL L 167, 27.6.2012., str. 1.).

      (12)  Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, 22.11.2008., str. 3.).

      (13)  Uredba (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi s klimatskim promjenama na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ (SL L 165, 18.6.2013., str. 13.).

      (14)  Odluka br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o naporima koje poduzimaju države članice radi smanjenja emisija stakleničkih plinova s ciljem ostvarenja ciljeva Zajednice vezanih za smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine (SL L 140, 5.6.2009., str. 136.).

      (15)  Direktiva 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja) (SL L 334, 17.12.2010., str. 17.).

      (16)  Direktiva 2011/92/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o procjeni učinaka određenih javnih i privatnih projekata na okoliš (SL L 26, 28.1.2012., str. 1.).

      (17)  Direktiva Vijeća 96/82/EZ od 9. prosinca 1996. o kontroli opasnosti od teških nesreća koje uključuju opasne tvari (SL L 10, 14.1.1997., str. 13.).

      (18)  Direktiva 2012/18/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o kontroli opasnosti od velikih nesreća koje uključuju opasne tvari, o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/82/EZ (SL L 197, 24.7.2012., str. 1.).


title: Preporuka Vijeća od 11. srpnja 2017. o Nacionalnom programu reformi Cipra za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Cipra za 2017.

text:
               9.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/53

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 11. srpnja 2017.
   o Nacionalnom programu reformi Cipra za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Cipra za 2017.
   (2017/C 261/12)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 16. studenoga 2016. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2017. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 9. i 10. ožujka 2017. Komisija je 16. studenoga 2016. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja u kojemu je Cipar utvrđen kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 9. i 10. ožujka 2017. Vijeće je 21. ožujka 2017. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”) (3).

               (2)

               Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Cipar bi trebao osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama od 1. do 5. u nastavku.

               (3)

               Izvješće za Cipar za 2017. objavljeno je 22. veljače 2017. U njemu je ocijenjen napredak Cipra u rješavanju preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 12. srpnja 2016., mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Cipra u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je sadržavalo i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 22. veljače 2017. U svojoj analizi Komisija je zaključila da u Cipru postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Naime, od ključne je važnosti rješavanje visokih razina neravnoteža u obliku privatnog, javnog i vanjskog duga te visoke razine loših kredita.

               (4)

               Cipar je 27. travnja 2017. dostavio svoj Program stabilnosti za 2017., a 28. travnja 2017. svoj Nacionalni program reformi za 2017. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena. U Nacionalni program reformi Cipra uključene su kratkoročne i srednjoročne obveze. Konkretno, u njega su uključene mjere za smanjivanje zaduženosti privatnog sektora, poboljšanje poslovnog okružja, olakšavanje pristupa financiranju i reformu sektora zdravstvene skrbi te se njime obvezuje na reforme javnog sektora i pravosudnog sustava. Nacionalnim programom reformi obuhvaćaju se i izazovi iz Izvješća za Cipar za 2017. i Preporuke za europodručje, uključujući potrebu za ponovnim pokretanjem ulaganja i osiguravanjem održivosti javnih financija. Ako se u potpunosti provedu u utvrđenom vremenskom okviru, tim bi se mjerama pomoglo Cipru u rješavanju makroekonomskih neravnoteža i provedbi preporuka za tu zemlju. Na temelju ocjene obveza Cipra u području politika Komisija potvrđuje svoju prethodnu ocjenu da u ovoj fazi nisu opravdani daljnji koraci u okviru postupka u slučaju makroekonomske neravnoteže kako je predviđeno Uredbom (EU) br. 1176/2011 i Uredbom (EU) br. 1174/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4). Provedba plana reformi politika pomno će se nadzirati posebnim praćenjem.

               (5)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (5), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Cipar je trenutačno obuhvaćen preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2017. planira proračunski suficit u nominalnom smislu u razdoblju od 2016. do 2020. (ukupni saldo tijekom programskog razdoblja otprilike 0,4 % BDP-a). Planira se da će se srednjoročni proračunski cilj, odnosno uravnoteženo stanje proračuna u strukturnom smislu, ostvariti u 2017. Predviđa se da će se tijekom sljedećih godina ponovno izračunani (6) strukturni saldo kontinuirano udaljavati od srednjoročnog cilja, što nije u skladu sa zahtjevima preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu. Očekuje se da će u 2016. udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 107,8 %, dok će se u 2018. smanjiti na 99,7 %, a do 2020. još do 88,8 %. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije uvjerljiv je. Rizici u pogledu makroekonomskih pretpostavki navedenih u Programu stabilnosti niski su i uglavnom povezani s velikim brojem loših kredita te mogućim pogoršanjem vanjskog okružja.

               (7)

               Nakon ispravljanja prekomjernog deficita Vijeće je 12. srpnja 2016. preporučilo Cipru da 2016. i 2017. poštuje srednjoročni proračunski cilj. Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2017. Cipar prema ukupnoj ocjeni ispunjava taj zahtjev u 2017. Cipru se preporučuje da se u 2018. zadrži na svojem srednjoročnom proračunskom cilju. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2017. to je u skladu s maksimalnom nominalnom stopom rasta neto primarnih državnih rashoda (7) od 0,3 %, što odgovara strukturnoj prilagodbi od 0,2 % BDP-a. Ne bude li promjene u politikama, za Cipar bi prema ukupnoj ocjeni postojao rizik od određenog odstupanja od tog zahtjeva u 2018. Predviđa se da će Cipar u 2017. i 2018. poštovati pravilo o dugu. Općenito, Vijeće smatra da Cipar treba biti spreman poduzeti dodatne mjere kako bi se osigurala usklađenost u 2018.

               (8)

               Javni se dug smanjuje, ali njegova održivost i dalje je izložena rizicima. Očekuje se da će niz novih fiskalnih mjera i kašnjenja u provedbi ključnih strukturnih reformi izazvati pogoršanje strukturnog salda i rizik od smanjivanja opsega javnih ulaganja kojima se potiče rast.

               (9)

               Unatoč tome što su izdaci za plaće među najvišima u europodručju (kao postotak BDP-a), ciparski javni sektor i dalje obilježava neučinkovitost. U okviru programa makroekonomske prilagodbe sa socijalnim je partnerima osmišljen i dogovoren niz reformi kojima je cilj riješiti to pitanje. One uključuju uvođenje obvezujućeg trajnog mehanizma kojim se ograničava rast plaća zaposlenika u javnom sektoru i sveobuhvatnu reformu javne uprave. Međutim, uz iznimku nedavno donesenog zakona o reformi mobilnosti zaposlenika u javnom sektoru, pri donošenju tih zakonodavnih reformi nailazi se na prepreke, posebno nakon što je u prosincu 2016. zastupnički dom glasovao protiv njega. Iako se čeka njegovo donošenje u obvezujućem obliku, mehanizam kojim se ograničava rast plaća u javnom sektoru provodi se u okviru kolektivnih ugovora o radu i primjenjuje do 2018.

               (10)

               Provedene su neke reforme za suzbijanje korupcije. Među ostalim, nedavno su se počele provoditi reforme za profesionalizaciju javne nabave na lokalnoj razini te zakon o financiranju političkih stranaka donesen u prosincu 2015. Ustavna izmjena kojom se omogućuje prijava imovine državnih dužnosnika donesena je 2016. Međutim tijelo za koordinaciju borbe protiv korupcije nema na raspolaganju odgovarajuće osoblje, a slabosti povezane sa sustavom sankcija za državne službenike i dalje se ne rješavaju.

               (11)

               Cipar poduzima mjere za jačanje svojeg pravosuđa, ali i dalje je suočen s ozbiljnim izazovima u pogledu njegove učinkovitosti. Neučinkoviti sudski postupci i ograničen kapacitet uzrok su znatnih kašnjenja u obradi sudskih predmeta. Time se narušava poslovno okružje, a posebno funkcioniranje novog stečajnog okvira i okvira za prisilnu naplatu. Oni su uvedeni radi pomoći pri smanjivanju neodrživog privatnog duga i pružanja poticaja bankama i dužnicima za dogovor o rješenjima za restrukturiranje. Međutim, na učinkovitost tih alata negativno utječe niz čimbenika, uključujući prethodno navedenu neučinkovitost pravosudnog sustava, slab administrativni kapacitet i nisku razinu osviještenosti dužnika o postupcima. Mnogi su predmeti i dalje neriješeni i znatno se kasni pri izdavanju i prijenosu vlasničkih listova. Time se dodatno koče nastojanja da se smanji dug i negativno utječe na oporavak tržišta stambenih nekretnina.

               (12)

               Razina loših kredita smanjuje se, ali je i dalje vrlo visoka, što otežava ispravno funkcioniranje bankarskog sektora i utječe na ponudu kredita realnom gospodarstvu. Banke ostvaruju slabe rezultate u ispunjavanju ciljeva restrukturiranja kredita dogovorenih sa Ciparskom središnjom bankom, što upućuje na potrebu da se poveća usmjerenost sustava i poduzmu mjere kako bi postao učinkovitiji i u većoj mjeri obvezujući, posebno postavljanjem ambicioznih ciljeva za smanjenje loših kredita, u skladu sa strategijama banaka za smanjenje loših kredita. Stopa ponovnog neispunjavanja obveza i dalje je visoka, što upućuje na potencijalne nedostatke u rješenjima za restrukturiranje kredita. Razine izdvajanja rezervacija za rizike povećale su se, ali su i dalje ispod prosjeka europodručja, što upućuje na potrebu da se osigura pouzdanost vrednovanja kolaterala i da se podupre primjereno osiguravanje rizika. Zbog nepostojanja sekundarnog tržišta kredita i okvira za sekuritizaciju kredita ograničeno je ubrzavanje smanjivanja financijske poluge i uklanjanja loših kredita iz bilanci banaka, što upućuje na potrebu za dodatnim regulatornim i zakonodavnim mjerama za dovršavanje alata potrebnih za lakše upravljanje bilancom banaka. Nadalje, upravljanje nadzorom osiguravajućih i mirovinskih fondova i njegov administrativni kapacitet i dalje su loši, što predstavlja rizik za financijsku stabilnost.

               (13)

               Nastavlja se gospodarski oporavak Cipra. Međutim, potencijalan rast i dalje je slab, a koče ga ograničena provedba strukturnih reformi, prepreke ulaganjima i nedostaci u poslovnom okružju. Inicijative kojima se povećava rast, a koje su predstavljene u akcijskom planu za rast, provode se, ali vrlo sporo. Zakonodavni prijedlog kojim se žele privući i olakšati strateška ulaganja još je u fazi nacrta. Vlada radi na poboljšanju pristupa financiranju za srednja i mala poduzeća. Kako se navodi u Nacionalnom programu reformi, radi rješavanja tog gorućeg pitanja pokrenute su neke nove ciljane inicijative. Međutim većina tih novih inicijativa o pristupu financiranju i dalje je u početnoj fazi. Napori u području privatizacije kojima je cilj privući strana ulaganja za jačanje produktivnosti nailaze na političko neodobravanje i sporo napreduju. Reforma energetskog sektora može biti i važan pokretač za konkurentnost, ali su u njezinoj provedbi zabilježena kašnjenja. To se posebno odnosi na razdvajanje ciparskog nacionalnog poduzeća za proizvodnju i distribuciju električne energije i uspostavljanje novog tržišta električne energije, što i dalje ovisi o djelotvornom osiguravanju neovisnosti operatora prijenosnog sustava.

               (14)

               Nezaposlenost se smanjuje, ali je i dalje visoka, posebno među mladima i dugotrajno nezaposlenim osobama. Planovi za povećanje broja savjetnika u javnim službama za zapošljavanje i unapređivanje njihove specijalizacije još nisu provedeni. Nadalje, njihovo se zapošljavanje u velikom broju slučajeva provodi na temelju ugovora o radu na određeno vrijeme, što znači da se to pitanje ne rješava u strukturnom smislu. Posljedica je toga da kapaciteti još nisu dostatni da bi se odgovorilo na potrebe tražitelja posla, posebno onih koji imaju više poteškoća pri uključivanju na tržište rada, niti da bi se uspostavile mjere za osvješćivanje. Učinak aktivnog programa tržišta rada i programa dohodovne potpore i dalje nije potpun zbog ograničene ocjene kvalitete i popratnih mjera.

               (15)

               Na Cipru je razina potrošnje u obrazovanju i dalje iznad prosjeka Unije. Međutim, obrazovni su rezultati loši, a u odnosu na prethodne godine čak su se pogoršali. Prema rezultatima Programa međunarodnog ispitivanja znanja i vještina petnaestogodišnjih učenika iz 2015. Cipar je s obzirom na razinu osnovnih vještina u matematici, znanosti i čitanju među najniže rangiranim zemljama u Uniji. Nedavno uvedene korektivne mjere kao što su bolji sustav zapošljavanja nastavnika i modernizacija školskog kurikuluma prvi su koraci u pravom smjeru, a daljnje bi mjere za dovršavanje planiranih reformi, uključujući reformu evaluacije nastavnika, mogle znatno doprinijeti poboljšanju stanja.

               (16)

               Problem neusklađenosti ponude i potražnje vještina na tržištu rada i dalje se većinom ne rješava, što utječe na izglede dugoročnog održivog rasta. Razina sudjelovanja srednjoškolskog strukovnog obrazovanja i osposobljavanja niska je, a relevantnost visokog obrazovanja na tržištu rada slaba, zbog čega se velik udio osoba koje su završile tercijarno obrazovanje bavi djelatnostima za koje nužno nije potrebno završeno tercijarno obrazovanje.

               (17)

               Ciparski sektor zdravstvene skrbi i dalje obilježava nepostojanje univerzalnog osiguranja i neučinkovitost na različitim razinama. Time se ograničava pristup odgovarajućoj i djelotvornoj skrbi. Iako je zakonodavstvo kojem je cilj izgraditi nacionalni zdravstveni sustav i osigurati veću autonomiju javnim bolnicama ključno za poboljšanje kapaciteta i povećanje troškovne učinkovitosti sektora zdravstvene skrbi, postupak donošenja tog zakonodavstva u parlamentu još je u tijeku.

               (18)

               Komisija je u okviru europskog semestra 2017. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Cipra i objavila je u izvješću za Cipar za 2017. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2017. i Nacionalni program reformi za 2017. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Cipru u proteklim godinama. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Cipru, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine Unije.

               (19)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2017., a njegovo je mišljenje (8) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

               (20)

               Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2017. i Program stabilnosti za 2017. Preporuke Vijeća u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 4. u nastavku,

         PREPORUČUJE da Cipar 2017. i 2018. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               (1)

               Nastaviti s provedbom fiskalne politike u skladu sa zahtjevima preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, što podrazumijeva da bi 2018. trebao i dalje biti u skladu sa svojim srednjoročnim proračunskim ciljem. Iskoristiti neočekivane prihode kako bi ubrzao smanjivanje udjela duga opće države. Donijeti do kraja 2017. ključne zakonodavne reforme kojima bi se povećala učinkovitost javnog sektora, posebno u pogledu funkcioniranja javne uprave te upravljanja subjektima u državnom vlasništvu i tijelima lokalne vlasti.

               (2)

               Povećati učinkovitost pravosudnog sustava s pomoću modernizacije građanskih postupaka, primjene primjerenih informacijskih sustava i veće specijalizacije sudova. Poduzeti dodatne mjere kako bi se uklonile prepreke potpunoj provedbi stečajnog okvira i okvira za prisilnu naplatu te osigurali pouzdani i brzi sustavi za izdavanje vlasničkih listova i prijenos prava povezanih s nekretninama.

               (3)

               Ubrzati smanjivanje loših kredita utvrđivanjem povezanih kvantitativnih i vremenski ograničenih ciljeva za banke i osiguravanjem točnog vrednovanja kolaterala u svrhu izdvajanja rezervacija. Stvoriti uvjete za funkcionalno sekundarno tržište loših kredita. Integrirati i pojačati nadzor osiguravajućih društava i mirovinskih fondova.

               (4)

               Ubrzati provedbu akcijskog plana za rast, s posebnim naglaskom na ubrzavanju strateških ulaganja i poboljšanju pristupa financiranju te nastaviti do kraja 2017. provedbu plana privatizacije. Poduzeti odlučne korake prema vlasničkom razdvajanju ciparskog nacionalnog poduzeća za proizvodnju i distribuciju električne energije i posebno nastaviti s računovodstvenim razdvajanjem do kraja 2017.

               (5)

               Ubrzati reforme usmjerene na povećanje kapaciteta javnih službi za zapošljavanje i na poboljšanje kvalitete provedbe aktivnih politika tržišta rada. Dovršiti reformu obrazovnog sustava, uključujući evaluaciju nastavnika, kako bi se poboljšala njegova relevantnost i uspješnost u odnosu na tržište rada. Donijeti zakonodavstvo za reformu bolnica i univerzalno zdravstveno osiguranje do kraja 2017.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. TÕNISTE

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  SL C 92, 24.3.2017., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1174/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o provedbenim mjerama za ispravljanje prekomjernih makroekonomskih neravnoteža u europodručju (SL L 306, 23.11.2011., str. 8.).

      (5)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (6)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

      (7)  Neto državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok su jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani netirane.

      (8)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 11. srpnja 2017. o Nacionalnom programu reformi Latvije za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Latvije za 2017.

text:
               9.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/58

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 11. srpnja 2017.
   o Nacionalnom programu reformi Latvije za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Latvije za 2017.
   (2017/C 261/13)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 16. studenoga 2016. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2017. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 9. i 10. ožujka 2017. Komisija je 16. studenoga 2016. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojem Latvija nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja, koju je Europsko vijeće potvrdilo 9. i 10. ožujka 2017. Vijeće je 21. ožujka 2017. donijelo Preporuku o ekonomskoj politici europodručja („Preporuka za europodručje”) (3).

               (2)

               Kao država članica čija je valuta euro te s obzirom na blisku međusobnu povezanost ekonomija u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Latvija bi trebala osigurati punu i pravodobnu provedbu Preporuke za europodručje, koja je navedena u preporukama 1. i 2. u nastavku.

               (3)

               Izvješće za Latviju za 2017. objavljeno je 22. veljače 2017. U njemu je ocijenjen napredak Latvije u rješavanju preporuka za tu zemlju koje je Vijeće donijelo 12. srpnja 2016., mjere poduzete kao odgovor na preporuke za tu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Latvije u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

               (4)

               Latvija je 20. travnja 2017. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2017. i svoj Program stabilnosti za 2017. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (5)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (6)

               Latvija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2017. predviđa da će zbog velike porezne reforme ukupni saldo koji je u 2016. bio uravnotežen prijeći u deficit od 0,8 % BDP-a u 2017. i 1,6 % BDP-a u 2018. te da će nakon toga pasti na deficit od 0,5 % BDP-a u 2020. U skladu s procjenama iz Programa stabilnosti za 2017. strukturni saldo pogoršat će se s 0,2 % BDP-a u 2016. na -1,7 % BDP-a u 2018. te dosegnuti -0,8 % BDP-a u 2020. To je u skladu sa srednjoročnim proračunskim ciljem strukturnog deficita od 1 % BDP-a i dopuštenim odstupanjima na temelju klauzule o mirovinskoj i strukturnoj reformi sektora zdravstvene zaštite. Predviđa se da će ponovno izračunani (5) strukturni saldo porasti s -1,9 % BDP-a u 2017. na -2,3 % BDP-a u 2018. te se potom u 2020. smanjiti na -0,2 % BDP-a. Prema Programu stabilnosti za 2017. očekuje se da će u 2017. udio duga opće države u BDP-u ostati približno 40 %. Predviđanja rasta u Programu stabilnosti općenito su u skladu s proljetnom prognozom Komisije za 2017., ali se čine izrazito povoljnima za 2018.

               (7)

               Vijeće je 12. srpnja 2016. preporučilo Latviji da osigura da odstupanje od srednjoročnog proračunskog cilja u 2017. bude ograničeno na mogućnost odstupanja povezanu sa sustavnom mirovinskom reformom i velikom strukturnom reformom sektora zdravstvene zaštite. Uzimajući u obzir ta odstupanja, dopustilo bi se pogoršanje strukturnog salda za najviše 1,0 % BDP-a u 2017. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2017. očekuje se da će Latvija u 2017. ispuniti taj zahtjev. Latvija bi u 2018. trebala postići svoj srednjoročni proračunski cilj, uzimajući u obzir mogućnost odstupanja koja se odnosi na provedbu sustavne mirovinske reforme (odobreno za 2016.) i strukturne reforme (odobreno za 2017.), jer se privremena odstupanja prenose na razdoblje od tri godine. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2017. to je u skladu s maksimalnom nominalnom stopom rasta neto primarnih državnih rashoda (6) od 6,0 % u 2018., što odgovara pogoršanju strukturnog salda od 0,3 % BDP-a. Ne bude li promjene u politikama, za Latviju bi postojao rizik znatnog odstupanja od tog zahtjeva. Općenito, Vijeće smatra da će u 2018. biti potrebne dodatne mjere kako bi se ispunile odredbe Pakta o stabilnosti i rastu.

               (8)

               Dohodovna je nejednakost u Latviji visoka. Omjer dohotka 20 % najbogatijih i 20 % najsiromašnijih kućanstava u 2015. iznosio je 6,5 i među najvišima je u Uniji, iako se u 2016. neznatno smanjio. Razlika između dohodovne nejednakosti prije i poslije oporezivanja i socijalnih transfera među najnižima je u Uniji. Latvijski porezni sustav manje je progresivan nego u ostalim državama članicama, čime se doprinosi velikoj nejednakosti i siromaštvu unatoč zaposlenju. Porezni klin za osobe s niskim dohotkom i dalje je među najvišima u Uniji, dok je potencijal za stvaranje prihoda od poreza koji su manje štetni za rast nedovoljno iskorišten. Zbog niskog udjela poreznih prihoda u BDP-u sredstva za održivo pružanje javnih usluga ograničena su. Unatoč određenom napretku postignutom u borbi protiv utaje poreza porezna disciplina i dalje je ozbiljan izazov. Programom stabilnosti za 2017. najavljeno je uvođenje porezne reforme. Glavne mjere obuhvaćaju smanjenje stope poreza na osobni dohodak s 23 % na 20 % za godišnje dohotke do 45 000 EUR, povećanje osnovnih naknada koje se razlikuju ovisno o prihodima, uvođenje stope poreza na dobit poduzeća od 0 % za reinvestiranu dobit i utvrđivanje stopa poreza na kapital na 20 %. Tom se reformom ispunjava preporuka za Latviju tako što se smanjuje porezni klin za osobe s niskim dohotkom. Međutim, u području preusmjeravanja poreza na izvore koji su manje štetni za rast i postizanja utvrđenog cilja politike, odnosno povećanja udjela poreznih prihoda u BDP-u porezna reforma ograničena je.

               (9)

               Slabosti u osnovnoj socijalnoj zaštiti doprinose visokoj razini siromaštva i nejednakosti, među ostalim za osobe s invaliditetom i starije osobe. Stopa siromaštva među osobama s invaliditetom među najvišima je u Europi. Nedovoljna primjerenost naknada u sustavu socijalne pomoći, koja se nije poboljšala od 2009., kao i mirovina, ne pruža učinkovitu zaštitu od siromaštva i socijalne isključenosti. Reforma uvođenja minimalnog dohotka najavljena je u 2014., ali nikad nije provedena, što ima negativan učinak na najsiromašnija kućanstva, iako su srednjoročni planovi za potporu za minimalni dohodak u pripremi.

               (10)

               Smanjenje radne snage doprinijelo je slabom rastu zaposlenosti, dok se nezaposlenost tek sporo smanjuje. Prilike za zapošljavanje veće su u centrima gospodarske aktivnosti i za visokokvalificirane radnike, dok je nezaposlenost češća među niskokvalificiranim osobama i stanovnicima ruralnih područja. U tom će se kontekstu rješavanju spomenutih problema doprinijeti doškolovanjem radne snage. Međutim, iako je strukovno obrazovanje postalo privlačnije, postignut je tek ograničen napredak u pogledu reforme kurikuluma, čiji je cilj usklađivanje obrazovanja s novim potrebama za vještinama. Uspostavljen je regulatorni okvir za učenje kroz rad, za čiju je provedbu potrebno aktivno sudjelovanje socijalnih partnera i poduzeća. Nadalje, uključenost nezaposlenih u aktivne mjere tržišta rada niža je nego u većini ostalih država članica, ali poduzete su mjere za poboljšanje stanja, koje treba nastaviti provoditi. Sudjelovanje u programima obrazovanja odraslih i dalje je nisko.

               (11)

               Iako su latvijska tijela uspješno pokrenula relevantne reforme zdravstvenog sustava, pristup zdravstvenoj zaštiti ograničen je zbog velikih izravnih plaćanja, dugih lista čekanja, niske razine javne potrošnje i neučinkovite raspodjele usluga. Kontrola javne potrošnje primjenom kvota uzrokuje kašnjenja u liječenju te pacijenti moraju dugo čekati ili izravno platiti uslugu, zbog čega zdravstvene potrebe dijela stanovništva nisu zadovoljene. Poduzeti su početni koraci za reformu sustava osiguranja kvalitete, ali potreban je daljnji napredak kako bi se poboljšali ishodi za pacijente i stanovništvo. Vidljiv je određeni napredak u povećanju učinkovitosti sustava zdravstvene zaštite, no potrebno je provesti dodatnu racionalizaciju bolničkog sektora, osigurati bolji pristup izvanbolničkoj i primarnoj skrbi te učinkovitiju povezanost proračunskih sredstava s kvalitetom usluga i troškovima.

               (12)

               Pri kupnji u sustavu zdravstvene zaštite latvijska tijela redovito primjenjuju postupke javne nabave, ali bi se njihova učinkovitost mogla dodatno povećati redovitom upotrebom e-nabave i centralizirane nabave, čime bi javna potrošnja postala transparentnija i učinkovitija.

               (13)

               Slabosti u regulatornoj kvaliteti te niska učinkovitost i djelotvornost javne uprave negativno utječu na poslovno okružje. Vlada je u 2016. predstavila ambiciozan plan reformi za jednostavniji i profesionalniji javni sektor, čiji je cilj poboljšanje učinkovitosti smanjenjem broja osoblja i centralizacijom pružanja potpore, jačanjem plaćanja na temelju uspješnosti i povećanjem transparentnosti. Taj je plan ograničen na središnju upravu, ali do znatnog povećanja učinkovitosti može doći i na razini općina.

               (14)

               Korupcija i dalje koči poslovno okružje u Latviji, dok je sustav za sprečavanje sukoba interesa i dalje složen i krut, a provjere nedovoljne. Iako je reforma stečajnog okvira uglavnom dovršena, njegovu učinkovitu primjenu potrebno je pomno pratiti radi rješavanja ograničenog broja slučajeva restrukturiranja i niske stope povrata imovine.

               (15)

               U posljednje tri godine započete su opsežne reforme visokog obrazovanja i javnih istraživanja s namjerom konsolidacije istraživačkih ustanova te povećanja kvalitete i relevantnosti njihovih rezultata. Međutim, upravljačke i organizacijske strukture za financiranje latvijskih javnih istraživanja i dalje su neučinkovite, a funkcije povezane s financiranjem raštrkane su među brojnim institucijama. Neučinkovitim financiranjem javnih istraživanja doprinosi se vrlo niskoj razini znanstvene uspješnosti, nedostatku kvalificiranih ljudskih resursa u javnom i privatnom sektoru te niskoj razini suradnje javnog i privatnog sektora. Intenzitet istraživanja i razvoja u poslovnom sektoru u Latviji i dalje je jedan od najnižih u Uniji.

               (16)

               Komisija je u okviru europskog semestra 2017. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Latvije i objavila je u izvješću za Latviju za 2017. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2017. i Nacionalni program reformi za 2017. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Latviji u proteklim godinama. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Latviji, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine Unije.

               (17)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2017., a njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku,

         PREPORUČUJE da Latvija 2017. i 2018. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Nastaviti s provedbom fiskalne politike u skladu sa zahtjevima preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, što podrazumijeva da bi 2018. trebala ostvariti svoj srednjoročni proračunski cilj, uzimajući u obzir mogućnost odstupanja koja se odnosi na provedbu sustavne mirovinske reforme i strukturnih reformi, za što je odobreno privremeno odstupanje. Smanjenje poreza za osobe s niskim dohotkom njegovim preusmjeravanjem na druge izvore koji su manje štetni za rast i poboljšanjem porezne discipline.

               2.

               Poboljšati primjerenost socijalne sigurnosne mreže i doškolovati radnu snagu ubrzanjem reforme kurikuluma u strukovnom obrazovanju. Povećati troškovnu učinkovitost i pristup zdravstvenoj zaštiti, među ostalim smanjenjem izravnih plaćanja i dugog vremena čekanja.

               3.

               Povećati učinkovitost i odgovornost u javnom sektoru, osobito pojednostavnjenjem administrativnih postupaka i jačanjem sustava za sprečavanje sukoba interesa, među ostalim i za stečajne upravitelje.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. TÕNISTE

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

      (3)  SL C 92, 24.3.2017., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

      (6)  Neto državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

      (7)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2013. o nacionalnom programu reforme Belgije za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Belgije za razdoblje 2012.-2016.

text:
               30.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/5

      PREPORUKA VIJEĆA

   od 9. srpnja 2013.
   o nacionalnom programu reforme Belgije za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Belgije za razdoblje 2012.-2016.
   2013/C 217/02
   Ovaj tekst još nije preveden na hrvatski jezik i stoga se prvo objavljuje na engleskom jeziku. Objava na hrvatskom jeziku uslijedit će čim prijevod bude dostupan.
   THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
   Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 121(2) and 148(4) thereof,
   Having regard to Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 on the strengthening of the surveillance of budgetary positions and the surveillance and coordination of economic policies (1), and in particular Article 5(2) thereof,
   Having regard to Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (2), and in particular Article 6(1) thereof,
   Having regard to the recommendation of the European Commission,
   Having regard to the conclusions of the European Council,
   Having regard to the opinion of the Employment Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic and Financial Committee,
   Having regard to the opinion of the Social Protection Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic Policy Committee,
   Whereas:

               (1)

               On 26 March 2010, the European Council agreed to the Commission’s proposal to launch a new strategy for jobs and growth, Europe 2020, based on enhanced coordination of economic policies, which focuses on the key areas where action is needed to boost Europe’s potential for sustainable growth and competitiveness.

               (2)

               On 13 July 2010, the Council adopted a recommendation on the broad guidelines for the economic policies of the Member States and the Union (2010 to 2014) and, on 21 October 2010, it adopted a decision on guidelines for the employment policies of the Member States (3), which together form the ‘integrated guidelines’. Member States were invited to take the integrated guidelines into account in their national economic and employment policies.

               (3)

               On 29 June 2012, the Member States’ Heads of State or Government decided on a Compact for Growth and Jobs, providing a coherent framework for action at national, EU and euro area levels using all possible levers, instruments and policies. They decided on action to be taken at the level of the Member States, in particular expressing full commitment to achieving the objectives of the Europe 2020 strategy and to implementing the country-specific recommendations.

               (4)

               On 10 July 2012, the Council adopted a recommendation (4) on Belgium’s National Reform Programme for 2012 and delivered its opinion on Belgium’s Stability Programme for 2012-2015.

               (5)

               On 28 November 2012, the Commission adopted the Annual Growth Survey, marking the start of the 2013 European Semester for economic policy coordination. Also on 28 November 2012, the Commission, on the basis of Regulation (EU) No 1176/2011, adopted the Alert Mechanism Report, in which it identified Belgium as one of the Member States for which an in-depth review would be carried out.

               (6)

               The European Parliament has been duly involved in the European Semester, in accordance with Regulation (EC) No 1466/97, and, on 7 February 2013, adopted a resolution on employment and social aspects in the Annual Growth Survey 2013 and a resolution on the contribution to the Annual Growth Survey 2013.

               (7)

               On 14 March 2013, the European Council endorsed the priorities for ensuring financial stability, fiscal consolidation and action to foster growth. It underscored the need to pursue differentiated, growth-friendly fiscal consolidation, to restore normal lending conditions to the economy, to promote growth and competitiveness, to tackle unemployment and the social consequences of the crisis, and to modernise public administration.

               (8)

               On 10 April 2013, the Commission published the results of its in-depth review for Belgium, under Article 5 of Regulation (EU) No 1176/2011. The Commission’s analysis leads it to conclude that Belgium is experiencing macroeconomic imbalances, which deserve monitoring and require policy action. In particular, macroeconomic developments in the areas of external competitiveness of goods, and indebtedness, especially concerning the implications of the high level of public debt for the real economy, continue to deserve attention.

               (9)

               On 29 April 2013, Belgium submitted its 2013 National Reform Programme and its Stability Programme for the period 2012-2016. In order to take account of their interlinkages, the two Programmes have been assessed at the same time.

               (10)

               Based on the assessment of the Stability Programme pursuant to Regulation (EC) No 1466/97, the Council is of the opinion that the macroeconomic scenario underpinning the budgetary projections in the Programme is plausible. In comparison to the Commission services 2013 spring forecast, which projects GDP growth to be flat in 2013 and to increase to 1,2 % in 2014, it is slightly more optimistic (projecting 0,2 % and 1,5 %, respectively). Since 2010, and particularly in 2012, Belgium has implemented consolidation measures and, also in 2012, it introduced structural reforms in the pension system, the unemployment benefit system and product markets. However, the fiscal effort was not sufficient to be in line with the Council Recommendation of 2 December 2009 to end the excessive deficit situation. Also in light of the recapitalisation of the banking group Dexia, which had a negative impact of 0,8 % of GDP on the deficit outcome, and the worse than expected economic developments in the second half of 2012, the 2012 deadline for correction of the excessive deficit has been missed. Due to this, it is now foreseen that the deficit will be brought below the 3 % of GDP Treaty reference value as of 2013. The objective of the budgetary strategy outlined in the Stability Programme is to reach a balanced budget in structural terms by 2015 and to achieve the medium-term objective (MTO) in 2016. The Stability Programme has changed the MTO from a surplus of 0,5 % to 0,75 % of GDP. The new MTO is in line with the requirements of the Stability and Growth Pact. The Stability Programme is compatible with the new excessive deficit procedure deadline of 2013, but according to the Commission services 2013 spring forecast the safety margin against breaching the 3 % of GDP Treaty reference value is narrow, with a deficit projected at 2,9 % of GDP in 2013.
               The planned annual progress towards the MTO, which is projected to be reached by 2016, is higher than 0,5 % of GDP (in structural terms). No consolidation measures have been specified beyond 2013. According to the information provided in the Stability Programme, the growth rate of government expenditure, net of discretionary revenue measures, over 2014-2016 is expected to contribute to an annual structural adjustment towards the MTO by 0,5 % of GDP. According to the Stability Programme, the debt ratio will peak at 100 % of GDP in 2013 and will decline gradually to 93 % of GDP by 2016. From 2014 to 2016, Belgium can be expected to be in a transitional period regarding compliance with the debt criterion. According to the plans, the debt benchmark will be met at the end of the transitional period. Based on the Commission services 2013 spring forecast, which projects the debt ratio to reach 101,4 % in 2013 and to rise further to 102,1 % of GDP in 2014 under a no-policy-change assumption, the transition towards the debt reduction rule will not be respected in 2014, which indicates that progress towards the MTO is not sufficient. The Stability Programme does not explain how the planned adjustment will be shared between the different layers of government, an issue also addressed in last year’s Country Specific Recommendation. In addition to a rules-based multi-annual framework for general government, it is necessary to design and agree on explicit coordination arrangements to secure and enforce more robust, automatic commitments from the regions, communities and local authorities, in order to meet budgetary targets.

               (11)

               Belgium faces a very significant projected increase in age-related expenditure (+2,0 percentage points of GDP) already in the 2010-2020 period, in particular in the areas of pensions and long-term care. The initiated reform of old age social security is set to have a positive impact on the employment of older people. Nevertheless, forecasts show that Belgium will fall short of the 2020 target it set for itself in this area. Given the magnitude of the challenge, additional efforts will be required to close the gap between the effective and the statutory retirement age. Measures to link the statutory retirement age to developments in life expectancy would make it possible to safeguard the sustainability of the pension system in the long term. The need to achieve financial sustainability will have to be balanced against the need to maintain the adequacy of the old-age social security schemes. In long-term care, improved cost-efficiency of public spending on long-term care services, cost-saving measures such as health prevention and rehabilitation, and the creation of better conditions for independent living should be explored in the light of the relatively high cost of institutional care in Belgium.

               (12)

               Belgium’s long term loss of competitiveness is caused by several factors, including the wage-setting system, malfunctions in the markets for inputs, and non-cost factors related to the innovation capacity of the economy. The wage norm of 1996, intended to preserve competitiveness vis-à-vis the main trading partners, has not always fulfilled its role. The immediate measures taken so far to bring wage evolutions more in line with productivity levels are steps in the right direction, but are not sufficient to ensure long-term compatibility between wage and productivity developments. Structural improvements to the wage-bargaining framework are still needed. These include automatic corrections in case the wage norm is not respected or where the health index increase exceeds wage increases in the main trading partners. The wage-bargaining system should ensure that wage developments follow subregional and local level productivity dynamics. Belgium specialises in intermediate products for which international competition is severe, making it difficult to include variations in input prices in the end price. While the strengths of the Belgian research and innovation (R&D) system have played a mitigating role as regards cost-competitiveness, business R&D remains very concentrated and broader uptake by businesses lags behind. The framework conditions for speeding up the transition towards a more knowledge-intensive economy should be reinforced, focusing on entrepreneurship, facilitating firm dynamics and the formation of human capital.

               (13)

               Prices for electricity and many other goods and services are higher in Belgium than in other Member States, reflecting weak competition and structural barriers. Prices in the retail sector remain above the euro area average, while restrictions on professional services impede the development of innovative business models and restrain investment. Belgium has made only limited progress in improving competition in the network industries and the establishment of strong and independent regulators remains incomplete. Belgium has the second-lowest rate of mobile broadband penetration in the Union, largely due to regulatory and coordination problems with regard to spectrum availability. While higher consumer switching has diminished the dominance in generation of the traditional energy operator, competition at retail level for electricity and gas and at wholesale level for electricity remains a challenge with high distribution costs disproportionately contributing to net price levels for industrial users when compared with neighbouring countries. Belgium’s decision to control end user retail prices for electricity and gas may hamper capacity investments and new market entry. Licensing conditions in the postal sector still raise concerns. Domestic rail passenger transport is not open to competition and port labour legislation has not been modernised. Given the importance of all of the above-mentioned sectors for competitiveness, these measures are urgently needed.

               (14)

               The Belgian taxation system relies disproportionately on direct taxes and contains loopholes that diminish its fairness. While Belgium has made some efforts to reduce the overall tax burden on labour, the implicit tax rate is still among the highest in the Union for most types of workers. Belgium continues to be one of the countries with the lowest share of environmental taxation in total tax revenues. There is scope for simplifying the tax system and improving its efficiency, including by reducing and streamlining tax expenditures, as well as removing unjustified or ineffective reduced VAT rates.

               (15)

               Belgium suffers from below-average and stagnating labour-market participation and high employment and unemployment disparities across regions and population subgroups. The population groups with the lowest participation in the labour market include those with a migrant background, the elderly and low-skilled youth in all regions. These groups are also exposed to higher risks of poverty and social exclusion. The reform of the unemployment benefits system is a move in the right direction but does not in itself guarantee more effective matching of labour supply and demand unless it is associated with effective job-search assistance and training opportunities. The interaction between the targeted reductions at the federal level and the employment support schemes implemented by the regions generates considerable complexity. Although the measures aimed at low-skilled youth are likely to also benefit migrants, an encompassing strategy specifically aimed at this target group is called for. In addition, it would seem difficult to solve certain labour mismatches without significantly increasing interregional labour mobility. A more fundamental assessment is needed of how to make the provision of education and training more transparent and efficient and how to reinforce the synergy between the different training providers.

               (16)

               Projections for greenhouse gas emissions until 2020 indicate that Belgium will fail to meet its 15 % reduction target. It remains unclear how the isolated initiatives taken by the different authorities will ensure that the target is met, or how the burden will be shared between the regions. The impact of the combined measures on reducing emissions, in particular from the transport sector and buildings, remains unclear. Congestion is placing a heavy burden on the Belgian economy, estimated to be as high as 2 % of GDP and one of the highest in Europe, but the implementation of the new traffic tax system in the three regions has been delayed until 2016.

               (17)

               The coordination issues inherent in a highly regionalised structure put emphasis on an efficient organisation of public governance, as the presence of multiple networks, layers and actors may lead to duplication of structures with weakened governance and higher administrative costs. These issues come to the fore with regard to taxation and the burden sharing of budgetary efforts including for education and social security, which, in general, requires more cooperation and coordination.

               (18)

               In the context of the European Semester, the Commission has carried out a comprehensive analysis of Belgium’s economic policy. It has assessed the National Reform Programme and the Stability Programme, and presented an in-depth review. It has taken into account not only their relevance for sustainable fiscal and socio-economic policy in Belgium but also their compliance with EU rules and guidance, given the need to reinforce the overall economic governance of the Union by providing EU-level input into future national decisions. Its recommendations under the European Semester are reflected in recommendations (1) to (7) below.

               (19)

               In the light of this assessment, the Council has examined the Stability Programme, and its opinion (5) is reflected in particular in recommendation (1) below.

               (20)

               In the light of the Commission’s in-depth review and this assessment, the Council has examined the National Reform Programme and the Stability Programme. Its recommendations under Article 6 of Regulation (EU) No 1176/2011 are reflected in recommendations (1) to (5) below.

               (21)

               In the context of the European Semester the Commission has also carried out an analysis of the economic policy of the euro area as a whole. On this basis the Council has issued specific recommendations addressed to the Member States whose currency is the euro (6). As a country whose currency is the euro, Belgium should also ensure the full and timely implementation of those recommendations,

         HEREBY RECOMMENDS that Belgium take action within the period 2013-2014 to:

               1.

               Adopt additional measures to achieve the structural adjustment effort specified in the Council Decision to give notice to correct the excessive deficit by 2013 and to enhance the sustainability and credibility of the consolidation. A durable correction of the fiscal imbalances requires the credible implementation of ambitious structural reforms which would increase the adjustment capacity and boost potential growth. After the correction of the excessive deficit, pursue the structural adjustment at an appropriate pace so as to reach the MTO by 2016 and ensure that the high debt ratio is put on a firm downward path. To this end, present, by 15 October 2013, growth-friendly structural measures for 2014 which ensure a sustainable correction of the excessive deficit and sufficient progress towards the MTO. Ensure that the adjustment path is balanced over time or even front-loaded. Adopt explicit coordination arrangements to ensure that budgetary targets are binding at federal and sub-federal levels within a medium-term planning perspective, including through the prompt adoption of a rule on the general government budget balance/surplus that complies with the requirements of the Treaty on Stability, Coordination and Governance in the Economic and Monetary Union and to increase the transparency of burden sharing and accountability across government layers.

               2.

               Step up efforts to close the gap between the effective and statutory retirement age, including by pursuing the ongoing reforms to reduce the early-exit possibilities. Underpin reforms of the old-age social security systems with employment-support measures and labour-market reforms conducive to active ageing. Increase the effective retirement age by aligning retirement age or pension benefits to changes in life expectancy. Continue to improve the cost-efficiency of public spending on long term institutional care.

               3.

               To restore competitiveness, pursue the ongoing efforts to reform the wage-setting system, including wage indexation, in particular by taking structural measures, in consultation with the social partners and in accordance with national practice, to ensure that wage setting is responsive to productivity developments, reflects subregional and local differences in productivity and labour-market conditions, and provides automatic corrections when wage evolution undermines cost-competitiveness.

               4.

               Present concrete and time-specific structural measures to improve competition in the services sector, by removing barriers in retail and excessive restrictions in professional services, and improve the provision of mobile broadband. Continue to improve the functioning of the energy sector by reducing distribution costs and monitoring retail prices, and strengthen the independence of the regulators in the energy, telecoms and the transport sectors (railway, airport). Remove remaining regulatory barriers in the postal sector.

               5.

               Establish concrete and time-specific proposals for shifting taxes from labour to less growth-distortive tax bases, notably by exploring the potential of environmental taxes, for example on diesel, heating fuels and the taxation of the private use of company cars. Simplify the tax system by reducing tax expenditures in income taxation, increasing VAT efficiency and improving tax compliance by closing existing loopholes.

               6.

               Further reduce disincentives to work by ensuring effective enforcement of job-search requirements and personalised job search assistance for all unemployed. Take measures to increase interregional labour mobility. Simplify and reinforce coherence between employment incentives, activation policies, labour matching, education, lifelong learning and vocational training policies for older people and youth. Develop comprehensive social-inclusion and labour market strategies for people with a migrant background.

               7.

               Take concrete measures and agree a clear division of efforts between the federal and regional authorities to ensure progress towards reaching the targets for reducing greenhouse gas emissions from non-Emissions Trading Scheme activities, in particular from transport and buildings.

      Done at Brussels, 9 July 2013.

            For the Council

            The President

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OJ L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  OJ L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (3)  Maintained for 2013 by Council Decision 2013/208/EU of 22 April 2013 on guidelines for the employment policies of the Member States (OJ L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (4)  OJ C 219, 24.7.2012, p. 5.

      (5)  Under Article 5(2) of Regulation (EC) No 1466/97.

      (6)  See page 97 of the current Official Journal.


title: Preporuka Europske središnje banke оd 22. prosinca 2016. Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Bank of Greece (ESB/2016/46)

text:
               6.1.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 3/1

         PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
   оd 22. prosinca 2016.
   Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Bank of Greece
   (ESB/2016/46)
   (2017/C 3/01)
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

               (2)

               Mandat društva KPMG Certified Auditors AE, sadašnjih vanjskih revizora središnje banke Bank of Greece, prestaje nakon revizije za financijsku godinu 2016. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2017.

               (3)

               Središnja banka Bank of Greece izabrala je društvo Deloitte Certified Public Accountants S.A kao svoje vanjske revizore za financijske godine od 2017. do 2021.,

         DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
   Preporučuje se da se društvo Deloitte Certified Public Accountants S.A imenuje za vanjskog revizora središnje banke Bank of Greece za financijske godine od 2017. do 2021.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 22. prosinca 2016.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI