title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Finske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/100

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Finske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/26)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Finska je dostavila nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 20. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Finske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Finsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Finskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U konačnom bi planu Finska trebala uzeti u obzir međupovezanosti između planiranih politika i mjera, konkretno, sinergije između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta i načela energetske učinkovitosti na prvom mjestu i uz objašnjenje kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva. Važni elementi koje je potrebno razmotriti u konačnom planu jesu interakcije planiranih politika u vezi s postupnim ukidanjem elektrana na ugljen i smanjenjem primjene nafte koji se zamjenjuju šumarskim ostacima i biogorivom, povećana primjena obnovljive električne energije te potrebno jačanje mreža električne energije. Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od sveobuhvatne analize o tome gdje je trenutačno na globalnom tržištu pozicioniran sektor niskougljičnih tehnologija, a koja bi naglasila područja konkurentnih prednosti i potencijalnih izazova te ukazala na mjerljive ciljeve za budućnost, kao i politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Finska bi mogla imati koristi i od interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Finsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Finske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Finska bi trebala razjasniti na koji način planira pridržavati se obveze u skladu s Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8) prema kojoj emisije iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva (LULUCF) ne premašuju uklanjanja, uzimajući u obzir mogućnost primjene fleksibilnih mogućnosti između sektora raspodjele tereta i sektora LULUCF-a. To zahtijeva primjenu pravila o obračunavanju u okviru LULUCF-a. Finska bi trebala brojčano iskazati učinak u cijelom razdoblju 2021.–2030. planiranih politika i mjera za postizanje cilja u pogledu emisije stakleničkih plinova do 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama EU-a od –39 % u usporedbi s 2005.

                  2.

                  Finska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti za 2030. na udio obnovljive energije od najmanje 51 % kao doprinos Finske cilju u pogledu obnovljivih izvora Unije do 2030., kako je navedeno u formuli u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. U kontekstu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja, Austrija bi trebala u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke u skladu s člankom 4. stavkom (a) točkom 2. Uredbe (EU) 2018/1999. Finska bi trebala iznijeti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere usklađene s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9) kako bi se taj doprinos mogao pravodobno i troškovno učinkovito ostvariti. Finska bi trebala pružiti dodatne pojedinosti o specifičnim mjerama kojima se planira osigurati dugoročna održivost primjene biomase u energetskom sektoru, s obzirom na važan doprinos biomase u finskoj energetskoj mješavini. Finska bi trebala navesti dodatne pojedinosti i mjere u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Finska bi trebala podignuti razinu ambicioznosti u pogledu smanjenja konačne i primarne potrošnje energije kako bi bilo moguće postići cilj Unije u pogledu energetske učinkovitosti do 2030. Finska bi to trebala poduprijeti politikama i mjerama kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. Finska bi trebala sagledati potencijal uštede energije u stambenim i industrijskim sektorima te utvrditi mjere koja najviše odgovaraju rješavanju tog pitanja. Finska bi trebala procijeniti razloge očekivanog povećanja bruto domaćeg proizvoda (BDP) koje nastaje povećanjem potrošnje energije te utvrditi specifične mjere za ublažavanje tog učinka.

                  4.

                  Osim toga, Finska trebala bi navesti mjere kojima se podržavaju ciljevi energetske sigurnosti u odnosu na diversifikaciju i smanjenje energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost, te strategiju za osiguravanje dugoročne opskrbe nuklearnim materijalima i gorivom, posebice u kontekstu razvoja nuklearnih proizvodnih mogućnosti.

                  5.

                  Finska bi trebala dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Finska bi takve ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Europski strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Finska bi trebala pojačati postojeću dogovorenu dobru regionalnu suradnju između nordijskih zemalja (Danska, Finska, Island, Norveška i Švedska) tako da ih proširi na nova područja te proširi geografski doseg kako bi uključivao baltičke države (Estonija, Latvija i Litva). Naglasak regionalnih razmjena trebao bi biti na područjima unutarnjeg energetskog tržišta i energetske sigurnosti, u kontekstu promjena u sustavima električne energije koji primaju više udjele obnovljive električne energije, čime se povećava uvoz/izvoz električne energije te pojačava potreba za fleksibilnosti sustava.

                  7.

                  Finska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzete mjere i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  8.

                  Finska bi trebala nadopuniti analizu interakcija s politikom koja se odnosi na kvalitetu zraka i emisije u zrak, pri čemu se navode učinci na onečišćenje zraka u raznim scenarijima, pružaju informacije na kojima se temelje te razmatraju sinergije i učinci kompromisa.

                  9.

                  Finska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 276.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1025 final.

         (5)  COM(2019) 526 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 276.

         (7)  SWD(2019) 276.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Švedske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/104

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Švedske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/27)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Švedska je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 17. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Švedske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da procijeni ambicioznost na razini Unije na temelju ukupnih određenih planiranih doprinosa država članica, a s druge je strane uzela u obzir to da je svakoj državi članici potrebno dati dovoljno vremena za razmatranje preporuka prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Švedsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Švedskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  U konačnom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu Švedska bi isto tako trebala uzeti u obzir međusobnu povezanost politika, posebno sinergija između dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta te načel energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Interakcija planiranih politika povezanih s planiranim povećanjem obnovljivih izvora energije u elektroenergetskom sektoru i potrebno jačanje elektroenergetskih mreža isto su tako važni elementi koje treba obuhvatiti u konačnom planu. Ciljevi iz dimenzije istraživanja, inoviranja i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije. Budući da je uporaba hidroenergije važna, trebalo bi razmotriti i učinke klimatskih promjena na energetsku sigurnost.

                  (14)

                  Švedska bi se u konačnom integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu mogla nadovezati na svoj općeniti cilj razvoja tehnologija i usluga koje bi švedska poduzeća mogla komercijalizirati predstavljajući sveobuhvatniji pregled konkurentnosti sektora niskougljičnih tehnologija. Također bi mogla imati koristi od unaprijeđenih informacija o interakciji s kružnim gospodarstvom.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Švedsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Švedske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Švedska bi trebala razviti vlastitu strategiju za ispunjenje obveze u skladu s Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8) da emisije iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva (LULUCF) ne premašuju uklanjanja, na temelju primjene popratnih pravila za obračun. Trebala bi obratiti posebnu pozornost na procjenu učinka politika i mjera o sustavu trgovanja emisijama i sektora obuhvaćenih raspodjelom napora i LULUCF-om.

                  2.

                  Trebala bi potvrditi hvalevrijednu razinu ambicije od 65 % udjela energije iz obnovljivih izvora za 2030. navedenu u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana kao doprinos Švedske cilju Unije za 2030. za energiju iz obnovljivih izvora u skladu s člankom 3. Direktive (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9) i člankom 4. Uredbe 2018/1999. Taj bi doprinos trebale popratiti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere koje su u skladu s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 kako bi se omogućilo pravodobno i troškovno učinkovito ostvarenje tog doprinosa. Trebalo bi uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe 2018/1999. Trebalo bi uključiti i dodatne informacije koje se odnose na svladavanje administrativnog opterećenja i dodatne pojedinosti u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive 2018/2001. Trebalo bi pružiti dodatne pojedinosti u vezi s posebnim mjerama planiranim za osiguranje dugoročne održivosti uporabe biomase u energetskom sektoru s obzirom na važan doprinos biomase Švedskoj unutar kombinacije izvora energije.

                  3.

                  Švedska bi trebala povećati napore usmjerena na smanjenje krajnje potrošnje energije u pogledu potrebe da se zajednički ostvari cilj povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. i podržati ga politikama i mjerama kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. Trebala bi razviti i uključiti dodatne mjere i njihov očekivani učinak u smislu uštede energije u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan.

                  4.

                  Švedska bi trebala navesti mjere koje podupiru ciljeve energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osiguravaju fleksibilnost i adekvatnost proizvodnje električne energije u pogledu ambicioznog cilja obnovljivih izvora energije.

                  5.

                  Švedska bi trebala razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti u razdoblju od 2023. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  6.

                  Trebala bi pojačati već dobru regionalnu suradnju nordijskih zemalja (Danske, Finske, Islanda, Norveške i Švedske), proširujući dogovore o suradnji na nova područja i šireći geografski domet na način da uključi baltičke zemlje (Estoniju, Litvu i Latviju). Usmjerenost regionalnih razmjena trebala bi biti na unutarnjem energetskom tržištu i područjima energetske sigurnosti, u pogledu promjena unutar elektroenergetskih sustava koji uključuju veće udjele električne energije iz obnovljivih izvora što će povećati uvoz i izvoz električne energije i povećati potrebu za fleksibilnosti sustava.

                  7.

                  Trebala bi pružiti opći pregled potreba za ulaganjima kako bi se ostvarili ciljevi klimatske i energetske politike te opću ocjenu izvora tog ulaganja, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini.

                  8.

                  Švedska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Trebala bi uključiti analizu interakcija s politikom o kvaliteti zraka i emisijama u zrak, predstavljajući učinke na onečišćenje zraka u različitim scenarijima, pružajući informacije na kojima se temelje i razmatrajući sinergije i učinke kompromisa.

                  10.

                  Švedska bi trebala bolje integrirati aspekte pravedne tranzicije, posebno pružanjem više pojedinosti o učincima koje planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 278.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1026 final.

         (5)  COM(2019) 527 final od 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 278 final.

         (7)  SWD(2019) 278 final.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Ujedinjene Kraljevine za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/108

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Ujedinjene Kraljevine za 2021.–2030.
      (2019/C 297/28)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Ujedinjena Kraljevina dostavila je svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 20. prosinca 2018. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Ujedinjene Kraljevine uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Ujedinjenu Kraljevinu za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Ujedinjenoj Kraljevini (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi u konačnom planu povući jasnije poveznice između domaćih politika i dimenzija energetske unije te uzeti u obzir međusobnu povezanost planiranih politika i mjera dimenzija dekarbonizacije, energetske sigurnosti i unutarnjeg tržišta, te istraživanja, inovacija i konkurentnosti. Primjeri su načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu, utjecaj uporabe bioenergije na obračunane emisije i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva te utjecaj rizika povezanih s klimatskim promjenama na opskrbu energijom.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatne analize o tome gdje se sektor niskougljičnih tehnologija trenutačno nalazi na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove te ukazujući na mjerljive ciljeve za budućnost te politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Također bi mogao imati koristi od razmatranja uloge kružnog gospodarstva, pozivajući se na nacionalne strategije i planove djelovanja te navodeći njihove koristi i moguće kompromise u smislu smanjenja emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Ujedinjenu Kraljevinu temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Ujedinjene Kraljevine koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi dodatno navesti i kvantificirati učinke dodatnih politika i mjera, također izvan sektora građevinarstva i prometa, za postizanje cilja za stakleničke plinove za 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama Europske unije od –37 % u usporedbi s 2005. To uključuje odgovarajuću obvezu u skladu s Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8) da emisije iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva ne premašuju uklanjanja i zahtijeva primjenu popratnih pravila za obračun.

                  2.

                  Trebala bi, kao doprinos Ujedinjene Kraljevine cilju Unije u pogledu energije iz obnovljivih izvora za 2030., predložiti udio energije iz obnovljivih izvora od najmanje 27 % kako je navedeno u formuli u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. Trebala bi uključiti okvirnu putanju u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999 u skladu s tim udjelom, u pogledu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja. Trebala bi predložiti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere koje su u skladu s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9), kako bi se omogućilo pravodobno i troškovno učinkovito ostvarenje tog doprinosa. Usto, trebala bi povećati razinu ambicije u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvarila okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te povećati razinu ambicije kako bi ostvarila cilj koji se odnosi na promet iz članka 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi navesti dodatne pojedinosti u vezi s okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi utvrditi nacionalne doprinose koji bi bilo znatno ambiciozniji od projekcija modela navedenih u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana u pogledu potrebe za povećanjem razine napora za postizanje cilja povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. Trebala bi predložiti ambicioznije politike i mjere kojima bi se ostvarile dodatne uštede energije do 2030. Trebala bi navesti politike i mjere za čitavo razdoblje od 2021. do 2030. Trebala bi pripremiti procjenu učinka za planirane politike i mjere u pogledu energetske učinkovitosti, posebno u smislu očekivanih ušteda energije koje bi se njima ostvarile.

                  4.

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi navesti mjere koje podupiru ciljeve energetske učinkovitosti koji se odnose na diversifikaciju i smanjenje energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osiguravaju fleksibilnost i dugoročna opskrba nuklearnim gorivom, u pogledu mogućeg razvoja njezinog kapaciteta nuklearne proizvodnje.

                  5.

                  Trebala bi definirati budućnosti okrenute ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, a posebno navesti strategiju i rok za ostvarivanje napretka prema cijenama u potpunosti temeljenih na tržištu.

                  6.

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti u razdoblju od 2023. do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Trebala bi se nadovezati na okvir Energetske suradnje zemalja na Sjevernom moru koji se odnosi na razmjenu dobrih praksi programa potpora za vjetar na moru i potencijalnih projekata kako bi ispunila ciljeve energetske unije koji se odnose na veću energetsku sigurnost, održivost i konkurentnost. U pogledu odluke Ujedinjene Kraljevine da napusti Europsku uniju, Ujedinjena Kraljevina trebala bi predvidjeti mjere kojima bi se osigurao nastavak regionalne suradnje s Irskom u smislu interventnih planova pripravnosti i odgovora koji se odnose na električnu energiju i sigurnost opskrbe plinom i naftom.

                  8.

                  Trebala bi poboljšati svoju analizu rashoda i izvora ulaganja diljem dimenzija energetske unije, uključujući odgovarajuće financiranje na nacionalnoj i regionalnoj razini, koja se trenutačno pruža za niz područja, te je nadopuniti općenitim pregledom potreba i rizika ulaganja te prepreka ulaganju.

                  9.

                  Ujedinjena Kraljevina trebala bi navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  10.

                  Trebala bi predstaviti učinke na onečišćenje zraka za razne scenarije, pružajući informacije na kojima se temelje i razmatrajući sinergije i učinke kompromisa.

                  11.

                  Trebala bi detaljno razraditi aspekte pravedne tranzicije, posebno naznačivši procjenu energetskog siromaštva, navodeći povezane ciljeve i opisujući učinke koje politike, mjere i ciljevi imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Trebala bi posvetiti posebnu pozornost regijama s visokom razinom ugljena i emisija ugljika i načinu na koji će energetska tranzicija utjecati na njih. Ujedinjena Kraljevina trebala bi uključiti posebnu procjenu pitanja energetskog siromaštva, zajedno sa svim povezanim ciljevima ili posebnim politikama ili mjerama, kako je propisano Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 279.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1027 final.

         (5)  COM(2019) 528 final od 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 279 final.

         (7)  SWD(2019) 279 final.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).


title: Preporuka Vijeća od 12. veljače 2019. o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke

text:
               15.2.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 60/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 12. veljače 2019.
      o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke
      (2019/C 60/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 283. stavak 2. i članak 139. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Protokol (br. 4) o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 11. stavak 11.2.,
      PREPORUČUJE EUROPSKOM VIJEĆU:
      da se g. Philip R. LANE imenuje članom Izvršnog odbora Europske središnje banke na mandat od osam godina s učinkom od 1. lipnja 2019.

         Sastavljeno u Bruxellesu 12. veljače 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            E.O. TEODOROVICI


title: Preporuka Komisije (EU) 2019/534 оd 26. ožujka 2019. Kibersigurnost 5G mreža

text:
               29.3.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 88/42

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2019/534
      оd 26. ožujka 2019.
      Kibersigurnost 5G mreža
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je prepoznala važnost upotrebe mrežnih tehnologija pete generacije (5G) za razvoj budućih digitalnih usluga i strategiju jedinstvenog digitalnog tržišta. Komisija je donijela akcijski plan za 5G tehnologije kako bi Uniji osigurala infrastrukturu za povezivost koja joj je potrebna za digitalnu transformaciju od 2020. (1)

                  (2)

                  5G mreže temeljit će se na postojećoj četvrtoj generaciji (4G) mrežnih tehnologija, omogućiti nove kapacitete usluga i postati središnja infrastruktura i pokretač velikog dijela gospodarstva Unije. Nakon uvođenja 5G mreže činit će okosnicu širokog raspona usluga bitnih za funkcioniranje unutarnjeg tržišta te za održavanje i rad ključnih socijalnih i gospodarskih funkcija, kao što su energija, prijevoz, bankarstvo i zdravstvo, te industrijskih kontrolnih sustava. U organizaciji demokratskih postupaka, kao što su izbori, također će se sve više oslanjati na digitalnu infrastrukturu i 5G mreže.

                  (3)

                  Budući da ključne usluge ovise o 5G mrežama, sistemski i širi poremećaji mogli bi imati posebno ozbiljne posljedice. Stoga je od strateške važnosti za Uniju osigurati kibersigurnost 5G mreža, u vremenu u kojem se povećava broj kibernapada i njihova složenost.

                  (4)

                  Zbog povezanosti i transnacionalnosti infrastrukture na kojoj se temelji digitalni ekosustav te prekogranične naravi povezanih prijetnji, sve veće slabosti i/ili kibersigurnosni incidenti povezani s 5G mrežama u jednoj državi članici utjecali bi na Uniju u cjelini. Zato bi trebalo donijeti mjere kojima će se poduprijeti visoka zajednička razina kibersigurnosti 5G mreža.

                  (5)

                  Države članice potvrdile su da je potrebno djelovati na razini Unije. U zaključcima Europskog vijeća od 21. ožujka 2019. Komisija se poziva da donese preporuku o usklađenom pristupu sigurnosti 5G mreža (2).

                  (6)

                  Jedan od glavnih ciljeva trebalo bi biti osiguranje europskog suvereniteta, uz poštovanje europskih vrijednosti otvorenosti i tolerancije (3). Ulaganja stranih subjekata u strateške sektore, njihovo stjecanje ključne imovine, tehnologije i infrastrukture u Uniji i dobava ključne opreme također mogu predstavljati rizik za sigurnost Unije.

                  (7)

                  Prema Zajedničkoj komunikaciji „EU i Kina – strateški pregled” (4) kibersigurnost 5G mreža ključna je za osiguravanje strateške autonomije Unije.

                  (8)

                  U rezoluciji Europskog parlamenta o sigurnosnim prijetnjama povezanima sa sve većom tehnološkom prisutnošću Kine također se poziva Komisiju i države članice da djeluju na razini Unije (5).

                  (9)

                  U toj se preporuci utvrđuju smjernice za suzbijanje kibersigurnosnih rizika u 5G mrežama putem odgovarajućih analiza rizika i mjera upravljanja rizikom na nacionalnoj razini, izrade usklađene europske procjene rizika te uspostave postupka za izradu zajedničkog skupa najboljih mjera za upravljanje rizikom.

                  (10)

                  Na snazi je jak zakonodavni okvir Unije o zaštiti elektroničkih komunikacijskih mreža.

                  (11)

                  Okvirom Unije u području elektroničkih komunikacija (6) promiču se tržišno natjecanje, unutarnje tržište i interesi krajnjih korisnika, a Europskim zakonikom elektroničkih komunikacija (7) nastoji se ostvariti dodatni cilj povezivosti, izražen u obliku sljedećeg rezultata: opća dostupnost i primjena fiksne i pokretne povezivosti vrlo visokog kapaciteta za sve građane i poduzeća u Uniji, uz zaštitu interesa građana. Direktivom 2002/21/EZ od država članica zahtijeva se da očuvaju integritet i sigurnost javnih komunikacijskih mreža te da osiguraju da poduzeća koja pružaju javne komunikacijske mreže ili javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge poduzmu tehničke i organizacijske mjere kako bi na odgovarajući način upravljala rizicima za sigurnost mreža i usluga. Njome je predviđeno i da nadležna državna regulatorna tijela imaju ovlasti za osiguranje usklađenosti s tim obvezama, uključujući ovlast objave obvezujućih uputa.

                  (12)

                  Osim toga, Direktivom 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8) državama članicama omogućuje se da općem ovlaštenju dodaju uvjete koji se odnose na zaštitu javnih mreža od neovlaštenog pristupa kako bi se zaštitila povjerljivost komunikacije u skladu s Direktivom 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9).

                  (13)

                  Kako bi podržala provedbu tih obveza, Unija je osnovala niz tijela za suradnju. Agencija za mrežnu i informacijsku sigurnost (ENISA), Komisija, države članice i državna regulatorna tijela izradili su za državna regulatorna tijela tehničke smjernice o izvješćivanju o incidentima, sigurnosnim mjerama te prijetnjama i sredstvima (10). Skupina za suradnju osnovana Direktivom (EU) 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća (11) („skupina za suradnju”) okuplja nadležna tijela kako bi potaknula i olakšala suradnju, posebno pružanjem strateških smjernica za aktivnosti timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente, čime se olakšava operativna suradnja na tehničkoj razini.

                  (14)

                  Budući europski okvir o kibersigurnosnoj certifikaciji (12) trebao bi biti ključno pomoćno sredstvo za promicanje dosljednih razina sigurnosti. Taj bi okvir trebao omogućiti uspostavu programa kibersigurnosne certifikacije kojima će se zadovoljiti potrebe korisnika opreme i softvera za 5G. Zbog velike važnosti te infrastrukture, trebalo bi hitno uspostaviti relevantne europske programe kibersigurnosne certifikacije za proizvode, usluge ili procese informacijske i komunikacijske tehnologije koji se upotrebljavaju za 5G mreže. Države članice i sudionici na tržištu trebali bi aktivno sudjelovati u uspostavi takvih programa certifikacije, među ostalim pružanjem potpore u definiranju specifičnih profila zaštite za 5G mreže.

                  (15)

                  U nedostatku usklađenog zakonodavstva Unije, države članice mogu nacionalnim tehničkim propisima donesenima u skladu s pravom Unije odrediti da bi europski program kibersigurnosne certifikacije trebao biti obvezan. Države članice mogu primijeniti europske programe kibersigurnosne certifikacije i u kontekstu javne nabave i Direktive 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća (13) te bi mogle pružiti potporu uspostavi pomoćnih mehanizama, npr. centra za pomoć, za javne kupce kibersigurnosnih rješenja.

                  (16)

                  Visoka razina zaštite podataka i privatnosti važan je element sigurnosti 5G mreža. Na razini Unije također su definirana pravila kojima se osigurava sigurnost obrade osobnih podataka, među ostalim u elektroničkoj komunikaciji. Općom uredbom o zaštiti podataka (14) utvrđuje se obveza obrade osobnih podataka na siguran način, među ostalim, sprečavanjem neovlaštenog pristupa ili upotrebe osobnih podataka i opreme koja se upotrebljava za obradu. Direktivom o privatnosti u elektroničkoj komunikaciji utvrđuju se posebna pravila o zaštiti povjerljivosti komunikacije i terminalne opreme krajnjih korisnika. Na temelju te direktive pružatelji usluga dužni su poduzeti odgovarajuće tehničke i organizacijske mjere za zaštitu sigurnosti svojih usluga.

                  (17)

                  Unija je donijela i instrument kojim će se zaštititi ključna infrastruktura i tehnologije, npr. one koje se upotrebljavaju za komunikaciju, tako što će državama članicama omogućiti da provjeravaju izravna strana ulaganja radi sigurnosti ili održavanja javnog reda te da uspostave mehanizam suradnje u okviru kojeg će države članice i Komisija moći razmjenjivati informacije i izražavati dvojbe u pogledu određenih ulaganja (15).

                  (18)

                  Države članice i subjekti trenutačno poduzimaju važne pripremne korake kako bi se omogućilo opsežno uvođenje 5G mreža. Više je država članica izrazilo zabrinutost u pogledu potencijalnih sigurnosnih rizika povezanih s 5G mrežama u kontekstu provođenja postupaka za dodjelu prava na korištenje radiofrekvencijskih spektara namijenjenih za 5G mreže (16) i razmatraju mjere kojima bi te rizike uklonile.

                  (19)

                  Pri uklanjaju kibersigurnosnih rizika u 5G mrežama trebalo bi uzimati u obzir tehničke i druge čimbenike. Tehnički čimbenici mogu uključivati kibersigurnosne slabosti koje se mogu iskoristiti za dobivanje neovlaštenog pristupa informacijama (kiberšpijunaža, iz ekonomskih ili političkih razloga) ili za drugu zlonamjernu svrhu (kibernapadi u cilju ometanja ili uništavanja sustava i podataka). Važno je razmotriti aspekte kao što su potreba za zaštitom mreža tijekom cijelog životnog ciklusa te potreba za obuhvaćanjem sve relevantne opreme, uključujući onu koja se koristi u fazi dizajna, izrade, nabave, upotrebe, rada i održavanja 5G mreža.

                  (20)

                  Drugi čimbenici mogu uključivati regulatorne ili druge zahtjeve za dobavljače opreme za informacijske i komunikacijske tehnologije. Pri procjeni važnosti takvih čimbenika trebalo bi među ostalim uzeti u obzir ukupan rizik utjecaja treće zemlje, posebno kad je riječ o njezinu modelu upravljanja, postoji li sporazum o suradnji ili sličan dogovor, kao što su odluke o primjerenosti, u području zaštite podataka između Unije i dotične treće zemlje ili je li ta zemlja stranka multilateralnih, međunarodnih ili bilateralnih sporazuma o kibersigurnosti, borbi protiv kiberkriminaliteta ili zaštiti podataka.

                  (21)

                  Kao važan korak u razvoju Unijina pristupa kibersigurnosti 5G mreža, trebalo bi provesti i dovršiti procjenu rizika na nacionalnoj razini. Time bi se državama članicama pomoglo da s obzirom na tu procjenu prilagode nacionalne mjere o sigurnosnim zahtjevima i upravljanju rizicima.

                  (22)

                  Trebalo bi provesti usklađivanje kako bi se osigurala učinkovitost mjera usmjerenih na uklanjanje prijetnji kibersigurnosti jer su te mjere ključne za neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta i zaštitu osobnih podataka i privatnosti.

                  (23)

                  Procjene rizika na nacionalnoj razini trebale bi biti osnova za usklađenu procjenu rizika na razini Unije koja će obuhvaćati pregled prijetnji i zajedničko preispitivanje koje uz potporu Komisije i zajedno s Europskom agencijom za kibersigurnost (ENISA) trebaju provesti države članice.

                  (24)

                  Na temelju procjena rizika na razini Unije i na nacionalnoj razini skupina za suradnju trebala bi izraditi skup alata za utvrđivanje vrsta rizika u području kibersigurnosti i mogućih mjera za smanjenje rizika u područjima kao što su certifikacija, testiranje i kontrola pristupa. Trebala bi utvrditi i moguće posebne mjere prikladne za uklanjanje rizika koje utvrdi jedna ili više država članica. Skupina za suradnju trebala bi se oslanjati na potporu Europske agencije za kibersigurnost (ENISA), Europola, Tijela europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) te Obavještajnog i situacijskog centra EU-a. Komisija bi s pomoću tog skupa alata trebala utvrditi minimalne zajedničke zahtjeve za daljnje osiguravanje visoke razine kibersigurnosti 5G mreža u cijeloj Uniji.

                  (25)

                  Pri poduzimanju mjera za uklanjanje kibersigurnosnih rizika trebalo bi uzeti u obzir da se kibersigurnost može promicati tako da se za izgradnju svake jedinstvene mreže osigura raznolik izbor dobavljača.

                  (26)

                  Ovom se Preporukom ne bi trebale dovoditi u pitanje nadležnosti država članica za aktivnosti koje se odnose na javnu sigurnost, obranu, nacionalnu sigurnost i djelovanje države u području kaznenog prava, uključujući pravo država članica da iz razloga nacionalne sigurnosti isključe pružatelje ili dobavljače sa svojih tržišta,

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
      I.   CILJEVI

                  1.

                  U cilju podržavanja razvoja Unijina pristupa kibersigurnosti 5G mreža, ovom se Preporukom utvrđuju relevantne mjere koje bi trebalo poduzeti kako bi:

                              (a)

                              države članice mogle na nacionalnoj razini procjenjivati kibersigurnosne rizike koji utječu na 5G mreže i poduzimati potrebne sigurnosne mjere;

                              (b)

                              na temelju nacionalne procjene rizika države članice i relevantne institucije, agencije i druga tijela Unije zajednički mogli provesti usklađenu procjenu rizika na razini Unije;

                              (c)

                              skupina za suradnju osnovana na temelju Direktive (EU) 2016/1148 („skupina za suradnju”) mogla utvrditi zajednički skup mjera koje treba poduzeti radi smanjenja kibersigurnosnih rizika povezanih s infrastrukturom na kojoj se temelji digitalni ekosustav, posebno 5G mreže.

            II.   DEFINICIJE

                  2.

                  Za potrebe ove Preporuke:

                              (a)

                              „5G mreže” znači skup svih relevantnih elemenata mrežne infrastrukture za mobilne i bežične komunikacijske tehnologije koji se upotrebljavaju za povezivanje i usluge s dodanom vrijednošću s naprednim karakteristikama, primjerice velike brzine prijenosa podataka i veliki podatkovni kapaciteti, komunikacije niske latencije, iznimno visoka pouzdanost ili mogućnost povezivanja velikog broja uređaja. Oni mogu uključivati postojeće mrežne elemente koji se temelje na prethodnim generacijama mobilnih i bežičnih komunikacijskih tehnologija, kao što su 4G ili 3G. Trebalo bi smatrati da 5G mreže uključuju sve relevantne dijelove mreže;

                              (b)

                              „infrastruktura na kojoj se temelji digitalni ekosustav” znači infrastruktura koja se upotrebljava za digitalizaciju u širokom rasponu ključnih primjena u gospodarstvu i društvu.

            III.   DJELOVANJE NA NACIONALNOJ RAZINI

                  3.

                  Države članice trebale bi do 30. lipnja 2019. provesti procjenu rizika infrastrukture 5G mreža, među ostalim utvrditi najosjetljivije elemente u kojima bi povrede sigurnosti imale znatan negativan učinak. Do tog bi datuma države članice trebale preispitati i sigurnosne zahtjeve i metode upravljanja rizicima primjenjive na nacionalnoj razini, kako bi uzele u obzir prijetnje kibersigurnosti koje mogu proizaći iz i. tehničkih čimbenika, primjerice posebnih tehničkih karakteristika 5G mreža i ii. drugih čimbenika, primjerice pravnog i političkog okvira koji se može primjenjivati u trećim zemljama na dobavljače opreme za informacijske i komunikacijske tehnologije.

                  4.

                  Na temelju te procjene rizika i preispitivanja na nacionalnoj razini te uzimajući u obzir trajni postupak usklađivanja na razini Unije, države članice trebale bi:

                              (a)

                              ažurirati sigurnosne zahtjeve i metode upravljanja rizicima koji se primjenjuju na 5G mreže;

                              (b)

                              ažurirati relevantne obveze za poduzeća koja pružaju javne komunikacijske mreže ili javno dostupne elektroničke komunikacijske usluge u skladu s člancima 13.a i 13.b Direktive 2002/21/EZ;

                              (c)

                              općem ovlaštenju dodati uvjete koji se odnose na zaštitu javnih mreža od neovlaštenog pristupa i od poduzeća koja sudjeluju u novim postupcima za dodjelu prava na korištenje radijskih frekvencija u 5G pojasevima zatražiti da preuzmu obvezu usklađivanja sa sigurnosnim zahtjevima za mreže u skladu s Direktivom 2002/20/EZ.

                              (d)

                              provesti druge preventivne mjere usmjerene na smanjenje potencijalnih kibersigurnosnih rizika;

                  5.

                  Mjere iz točke 4. trebale bi obuhvaćati pojačane obveze za dobavljače i operatere kako bi se zajamčila sigurnost osjetljivih dijelova mreža i, prema potrebi, obveze kao što je dostavljanje relevantnih informacija nadležnim nacionalnim tijelima o planiranim promjenama u elektroničkim komunikacijskim mrežama te zahtjeve da nacionalni laboratoriji za reviziju/certifikaciju unaprijed testiraju sigurnost i integritet posebnih komponenti i sustava informacijske tehnologije.

                  6.

                  Zajednička preispitivanja sigurnosti trebale bi provesti dvije države članice ili više njih, uz upotrebu i razmjenu odgovarajućeg tehničkog znanja i objekata koji se odnose na infrastrukturu na kojoj se temelji digitalni ekosustav i 5G mreže, primjerice, ako isto poduzeće gradi mrežnu infrastrukturu ili upravlja njome u više država članica ili ako postoje velike sličnosti u konfiguracijama mreže. Europska agencija za kibersigurnost (ENISA), Europol i Tijelo europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) trebali bi dati prednost zahtjevima za potporu država članica u tom području. Rezultate tih preispitivanja trebalo bi proslijediti skupini za suradnju i mreži timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente.

            IV.   USKLAĐENO DJELOVANJE NA RAZINI UNIJE

                  7.

                  Države članice trebale bi do 30. travnja 2019. početi primjenjivati poseban radni postupak u okviru skupine za suradnju kako bi se osmislio zajednički pristup uklanjanju kibersigurnosnih rizika za 5G mreže. Države članice trebale bi, prema potrebi, pozvati nadležna tijela na sudjelovanje u skupini za suradnju.

         Usklađena procjena rizika na europskoj razini

                  8.

                  Države članice trebale bi razmjenjivati informacije međusobno i s nadležnim tijelima Unije radi jačanja zajedničke svijesti o postojećim i potencijalnim kibersigurnosnim rizicima povezanima s 5G mrežama.

                  9.

                  Države članice trebale bi Komisiji i Europskoj agenciji za kibersigurnost (ENISA) dostaviti nacionalne procjene rizika do 15. srpnja 2019.

                  10.

                  Europska agencija za kibersigurnost (ENISA) trebala bi dovršiti poseban pregled prijetnji za 5G mreže. Taj bi postupak trebale poduprijeti skupina za suradnju i mreža timova za odgovor na računalne sigurnosne incidente osnovane Direktivom (EU) 2016/1148.

                  11.

                  Uzimajući u obzir sve navedene elemente, države članice trebale bi u suradnji s Europskom agencijom za kibersigurnost (ENISA) te uz potporu Komisije do 1. listopada 2019. zajednički preispitati izloženost Unije rizicima koji se odnose na infrastrukturu na kojoj se temelji digitalni ekosustav, posebno 5G mreže.

                  12.

                  U tom zajedničkom preispitivanju prioritet bi trebala biti analiza rizika koji se odnose na posebno osjetljive dijelove ključnih elemenata 5G mreža, na operacije i centar za održavanje te na elemente za pristup 5G mreži za industrijske primjene.

                  13.

                  U drugoj bi fazi to zajedničko preispitivanje trebalo proširiti na ostale strateške dijelove digitalnog vrijednosnog lanca.

         Zajednički skup mjera Unije za uklanjanje rizika

                  14.

                  Skupina za suradnju trebala bi utvrditi mjere najbolje prakse na nacionalnoj razini u skladu s točkom 4. Na temelju utvrđenih najboljih nacionalnih praksi trebalo bi do 31. prosinca 2019. dogovoriti skup mogućih odgovarajućih, učinkovitih i razmjernih mjera za smanjenje rizika kibersigurnosti utvrđenih na nacionalnoj razini i razini Unije, s pomoću kojeg će Komisija izraditi minimalne zajedničke zahtjeve za daljnje osiguravanje visoke razine kibersigurnosti 5G mreža u cijeloj Uniji.

                  15.

                  Taj bi skup mjera trebao uključivati:

                              (a)

                              popis vrsta sigurnosnih rizika koji mogu utjecati na kibersigurnost 5G mreža (npr. rizici povezani s lancima opskrbe, osjetljivošću softvera, kontrolom pristupa, rizici koji proizlaze iz pravnog i političkog okvira koji se može primjenjivati u trećim zemljama na dobavljače opreme za informacijske i komunikacijske tehnologije); i

                              (b)

                              skup mogućih mjera za smanjenje rizika (npr. certifikacija hardvera, softvera ili usluga koje provodi treća strana, službena testiranja hardvera i softvera ili provjere sukladnosti, postupci za provjeru postojanja i provedbe kontrola pristupa, identificiranje potencijalno nesigurnih proizvoda, usluga ili dobavljača itd.). Te bi mjere trebale služiti za uklanjanje svih vrsta sigurnosnih rizika utvrđenih procjenom rizika u jednoj državi članici ili više njih.

                  16.

                  Nakon uspostave europskih programa kibersigurnosne certifikacije za 5G mreže države članice trebale bi donijeti, u skladu s pravom Unije, nacionalne tehničke propise za obveznu certifikaciju proizvoda, usluga te sustava informacijske i komunikacijske tehnologije koji su obuhvaćeni takvim programima.

                  17.

                  Države članice trebale bi u suradnji s Komisijom utvrditi uvjete za zaštitu javnih mreža od neovlaštenog pristupa koje je potrebno dodati općem ovlaštenju i sigurnosne zahtjeve za mreže na temelju kojih će se zatražiti preuzimanje obveza od poduzeća koja sudjeluju u postupcima za dodjelu prava na korištenje spektra u 5G pojasevima u skladu s Direktivom 2002/20/EZ. Ako je moguće, to bi trebalo uzeti u obzir u mjerama iz točke 4.c.

                  18.

                  Države članice trebale bi surađivati s Komisijom na izradi posebnih sigurnosnih zahtjeva koji bi se mogli primjenjivati u kontekstu javne nabave povezane s 5G mrežama. To bi trebalo uključivati obvezne zahtjeve za provedbu programa kibersigurnosne certifikacije u području javne nabave ako takvi programi još nisu obvezujući za sve dobavljače i operatere.

            V.   PREISPITIVANJE

                  19.

                  Države članice trebale bi do 1. listopada 2020. u suradnji s Komisijom procijeniti učinke ove Preporuke kako bi se utvrdili odgovarajući daljnji koraci. U toj bi procjeni trebalo uzeti u obzir rezultate usklađene procjene rizika i skupa mjera na razini Unije.

         Sastavljeno u Strasbourgu 26. ožujka 2019.

               Za Komisiju

            Julian KING

               Član Komisije

         (1)  COM(2016) 588 final.

         (2)  Zaključci Europskog vijeća od 21. i 22. ožujka 2019.

         (3)  Stanje Unije 2018. – Vrijeme za europski suverenitet, 12. rujna 2018.

         (4)  JOIN(2019) 5 final.

         (5)  www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+TA+P8-TA-2019-0156+0+DOC+PDF+V0//EN

         (6)  Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) (SL L 108, 24.4.2002., str. 33.) i posebne direktive.

         (7)  Direktiva (EU) 2018/1972 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija (SL L 321, 17.12.2018., str. 36.).

         (8)  Direktiva 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju u području elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju), SL L 108, 24.4.2002., str. 21.

         (9)  Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.).

         (10)  https://resilience.enisa.europa.eu/article-13

         (11)  Direktiva (EU) 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. srpnja 2016. o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije (SL L 194, 19.7.2016., str. 1.).

         (12)  Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o ENISA-i (agenciji EU-a za kibersigurnost) i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 526/2013 te o sigurnosnoj certifikaciji u području informacijske i komunikacijske tehnologije („Akt o kibersigurnosti”) (COM(2017) 477 final – 2017/0225(COD)).

         (13)  Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi i o stavljanju izvan snage Direktive 2004/18/EZ (SL L 94, 28.3.2014., str. 65.).

         (14)  Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).

         (15)  Uredba (EU) 2019/452 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2019. o uspostavi okvira za provjeru izravnih stranih ulaganja u Uniji (SL L 79I, 21.3.2019., str. 1.).

         (16)  U 2019. se planira provesti postupak aukcije za najmanje jedan pojas u 11 država članica: Austriji, Belgiji, Češkoj, Francuskoj, Njemačkoj, Grčkoj, Mađarskoj, Irskoj, Nizozemskoj, Litvi i Portugalu. Još šest aukcija predviđeno je za 2020.: u Španjolskoj, Malti, Litvi (različite frekvencije), Slovačkoj, Poljskoj i Ujedinjenoj Kraljevini. Izvor: http://5gobservatory.eu/observatory-overview/observatory-reports/.