               28.10.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 363/173

      P8_TA(2018)0483
      Obrana akademske slobode u vanjskom djelovanju EU-a
      Preporuka Europskog parlamenta od 29. studenoga 2018. Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije/Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku o obrani akademske slobode u vanjskom djelovanju EU-a 2018/2117(INI))
      (2020/C 363/24)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji (UEU) i Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU),

                  —

                  uzimajući u obzir Povelju Europske unije o temeljnim pravima, a posebno njezin članak 13.,

                  —

                  uzimajući u obzir strateški okvir i akcijski plan EU-a za ljudska prava i demokraciju (11855/2012) koje je Vijeće za vanjske poslove usvojilo 25. lipnja 2012.,

                  —

                  uzimajući u obzir smjernice EU-a o ljudskim pravima koje se odnose na slobodu izražavanja na internetu i izvan njega i koje je 12. svibnja 2014. donijelo Vijeće za vanjske poslove,

                  —

                  uzimajući u obzir Godišnje izvješće EU-a o ljudskim pravima i demokraciji u svijetu za 2016. te politiku Europske unije o tom pitanju,

                  —

                  uzimajući u obzir Preporuku u vezi sa statusom nastavnog osoblja u visokom obrazovanju koju je donijela Opća konferencija Organizacije Ujedinjenih naroda za obrazovanje, znanost i kulturu (UNESCO), na svojoj 29. sjednici od 21. listopada do 12. studenoga 1997.,

                  —

                  uzimajući u obzir Deklaraciju iz Lime o akademskoj slobodi i autonomiji ustanova visokog obrazovanja, koju je u rujnu 1988. usvojila Svjetska sveučilišna služba,

                  —

                  uzimajući u obzir Rezoluciju 29/7 o pravu na obrazovanje koju je usvojilo Vijeće UN-a za ljudska prava na svojoj 42. sjednici održanoj 2. srpnja 2015.,

                  —

                  Uzimajući u obzir Opći komentar br. 13 Odbora UN-a za gospodarska, socijalna i kulturna prava usvojen 8. prosinca 1999. na dvadeset prvom zasjedanju,

                  —

                  uzimajući u obzir Mišljenje Venecijanske komisije 891/2017,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješća nacionalnih, europskih i međunarodnih nevladinih organizacija i, posebno, Načela državne odgovornosti za zaštitu visokog obrazovanja od napada,

                  —

                  uzimajući u obzir svoje prethodne rezolucije o temeljnim pravima,

                  —

                  uzimajući u obzir Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima,

                  —

                  uzimajući u obzir Opću deklaraciju o ljudskim pravima,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 113. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za vanjske poslove (A8-0403/2018),

                  A.

                  budući da je UNESCO definirao akademsku slobodu kao „pravo, neograničeno propisanom doktrinom, na slobodu poučavanja i rasprave, slobodu provođenja istraživanja i širenja te objave rezultata, slobodu izražavanja svojeg mišljenja o instituciji ili sustavu u kojem se radi, slobodu od institucionalne cenzure i slobodu sudjelovanja u stručnim ili predstavničkim akademskim tijelima”;

                  B.

                  budući da je pravo na obrazovanje temeljno za uživanje svih drugih ljudskih prava i za postizanje održivog razvoja; budući da se to pravo može uživati samo u atmosferi akademske slobode i autonomije ustanova visokog obrazovanja;

                  C.

                  budući da se u Deklaraciji iz Lime o akademskoj slobodi i autonomiji ustanova visokog obrazovanja akademska sloboda definira kao sloboda pripadnika akademske zajednice – kojom su obuhvaćene sve osobe koje podučavaju, studiraju, istražuju i rade u ustanovi visokog obrazovanja – da pojedinačno ili kolektivno sudjeluju u potrazi za znanjem te razvoju i prenošenju znanja s pomoću istraživanja, učenja, rasprave, dokumentiranja, proizvodnje, stvaranja, podučavanja, predavanja i pisanja;

                  D.

                  budući da se ta definicija mora zasnivati na temeljnim demokratskim vrijednostima, uključujući načela pristupa i borbe protiv diskriminacije, odgovornost, kritičko i neovisno mišljenje, institucijsku autonomiju i društvenu odgovornost; budući da nema demokracije bez akademske slobode koja omogućuje informiranu raspravu;

                  E.

                  budući da je akademska sloboda ključni element za postizanje napretka u održivom razvoju, posebno u pogledu ostvarenja ciljeva održivog razvoja sadržanih u Programu održivog razvoja do 2030., u kojem kvalitetno obrazovanje, znanstveno istraživanje i inovacije zauzimaju središnje mjesto;

                  F.

                  budući da je autonomija nužan preduvjet da bi obrazovne ustanove mogle obavljati svoje dužnosti; budući da akademska sloboda zahtijeva predostrožnost i stalnu zaštitu od neprimjerenog pritiska države ili komercijalnih interesa;

                  G.

                  budući da akademska sloboda, uključujući slobodu mišljenja, stajališta, izražavanja, udruživanja, putovanja i podučavanja, pridonosi stvaranju prostora u kojem bilo koje otvoreno i pluralističko društvo slobodno razmišlja, propituje, razmjenjuje ideje i proizvodi, konzumira i širi znanje;

                  H.

                  budući da napadi na akademsku slobodu ugrožavaju istraživanje, poučavanje, javnu raspravu i pravo na obrazovanje, narušavaju akademsku kvalitetu te društveni, politički, gospodarski i kulturni razvoj; budući da bi odgovore na društvena pitanja trebalo pronaći na temelju razloga, dokaza i uvjeravanja;

                  I.

                  budući da se pravo na obrazovanje, poučavanje i istraživanje može u potpunosti uživati samo u atmosferi akademske slobode;

                  J.

                  budući da postoji hitna potreba za odgovarajućim rješavanjem akademske slobode tijekom procesa pristupanja EU-u kako bi se spriječili napadi u državama članicama EU-a, kao što su pokušaji zatvaranja Srednjoeuropskog sveučilišta (CEU) u Budimpešti, zbog čega će se studenti premjestiti u Beč od 2019., kao i blokiranje rodnih studija u Mađarskoj; budući da bi se države kandidatkinje trebale obvezati na temeljne vrijednosti visokog obrazovanja, uključujući akademsku slobodu i institucionalnu autonomiju;

                  K.

                  budući da su akademska zajednica i obrazovne ustanove sve podložnije uplitanju, pritisku ili ugnjetavanju od strane država, poslovnog sektora i drugih nedržavnih aktera; budući da se svake godine diljem svijeta prijave stotine napada na sveučilišta, institucije visokog obrazovanja i njihove članove, uključujući ubojstva, nasilje i nestanke, zatvaranje, nezakonito zatvaranje/pritvor, nezakoniti progon, gubitak položaja, nezakonito izbacivanje sa studija i ograničenje putovanja ili kretanja i ostale ekstremne i sustavne prijetnje; budući da se kršenja akademskih sloboda također javljaju unutar država članica Europske unije i njezinih najbližih partnera;

                  L.

                  budući da smanjenja javnih sredstava za obrazovanje, uključujući visoko obrazovanje, te potreba za alternativnim izvorima prihoda dovode u opasnost akademsku slobodu, osobito kada je riječ o vanjskom financiranju koje potječe od autokratskih režima u inozemstvu ili multinacionalnih korporacija;

                  M.

                  budući da se strane obrazovne ustanove u Europskoj uniji suočavaju s napadima nacionalnih vlada i da se susreću s kršenjima njihove akademske slobode;

                  N.

                  budući da se pokušajima kontrole ili ušutkavanja visokih učilišta ili njihovih znanstvenika, studenata i osoblja daleko nadilaze pojedinci i institucije koji su izravno pogođeni te općenito utječe na društvo tako što se smanjuje prostor za uključivo demokratsko sudjelovanje, slobodu govora i osnaživanje svih građana te buduće generacije lišavaju visokokvalitetnih znanstvenika i sveučilišnih nastavnika;

                  O.

                  budući da učinkovito ostvarenje prava na obrazovanje i jamčenje akademske slobode zahtijeva od država da osiguraju odgovarajuću i pouzdanu razinu financiranja za obrazovanje; budući da politike financijske i gospodarske štednje ozbiljno ugrožavaju akademsku slobodu i nastavljaju to činiti diljem svijeta, uključujući i unutar Europske unije;

                  P.

                  budući da su kršenja akademske slobode rijetko tema u okviru ljudskih prava, što djelomično odražava nepoznavanje pitanja akademske slobode među zagovornicima ljudskih prava i činjenicu da se te tvrdnje često odnose na kršenja drugih prava, kao što su pravo na slobodu izražavanja ili pravo na mišljenje; budući da zbog toga standardi u ovom području nisu dovoljno razvijeni, a kršenja akademske slobode često se ne prijavljuju;

                  Q.

                  budući da postoji opća potreba za podizanjem razine osviještenosti o važnosti akademske slobode kao sredstvu za promicanje demokracije, poštovanja vladavine prava i odgovornosti, te stvaranju mogućnosti za poboljšanje sposobnosti za njezino zagovaranje i obranu;

                  R.

                  budući da je važno utvrditi napade na akademsku slobodu kao dio globalne pojave te potaknuti priznavanje akademske zajednice i studenata, ne samo kao pojedinaca čija se prava krše, već kao i napadnutih branitelja ljudskih prava; budući da je potreban snažan odgovor na međunarodnoj i nacionalnoj razini, od samog visokog obrazovanja, kao i civilnog društva i šire javnosti;

                  S.

                  budući da mnogi ugroženi članovi akademske zajednice i studenti ne mogu dobiti pristup prilikama koje se pružaju u okviru programa EU-a za akademsku mobilnost i za borce za ljudska prava jer ne ispunjavaju kriterije za podnošenje zahtjeva ili imaju velike poteškoće u provedbi općih postupaka slanja zahtjeva, te pridržavanja obveza i rasporeda;

                  T.

                  budući da financijska pitanja programa EU-a ograničavaju djelovanja organizacija i sveučilišta u EU-u koja već podupiru studente i znanstvenike koji su u opasnosti ili bježe iz svojih zemalja zbog prijetnji progonom; budući da je tim organizacijama i sveučilištima potrebna veća pomoć za njihovo djelovanje i inicijative;

                  U.

                  budući da se EU zalaže za promicanje i zaštitu ljudskih prava, demokratskih institucija i vladavine prava diljem svijeta; budući da se u Akcijskom planu EU-a za ljudska prava i demokraciju poziva na djelotvorniju politiku EU-a za potporu ljudskim pravima i demokraciji, uključujući povećanje djelotvornosti dijaloga o ljudskim pravima, poboljšanje vidljivosti i utjecaja državnih strategija za ljudska prava, usmjeravanje na djelotvornu provedbu smjernica EU-a o ljudskim pravima te poboljšanje javne diplomacije i komunikacije u području ljudskih prava;

                  1.

                  preporučuje sljedeće Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku:

                              (a)

                              da izričito priznaju važnost akademske slobode u javnim izjavama, politikama i djelovanjima u vezi s vanjskim djelovanjem EU-a, uključujući priznavanje načela da ideje nisu kaznena djela i da kritični diskurs ne predstavlja nelojalnost, nego ključan dio demokratskog društva i njegova razvoja, da se autonomija obrazovnih ustanova mora uvijek štititi te da akademska sloboda ima bitnu ulogu u napretku obrazovanja i razvoju čovječanstva i modernog društva;

                              (b)

                              da priznaju da se zahtjevi za akademsku slobodu ubrajaju u postojeće pravo o ljudskim pravima te da proizlaze iz prava na obrazovanje te prava na izražavanje i mišljenje; da podsjete da akademska sloboda obuhvaća slobodu pripadnika akademske zajednice da dijele informacije i provode istraživanja te da šire znanje i istinu bez ograničenja, slobodu izražavanja njihovih stajališta i mišljenja u područjima njihova istraživačkog rada i stručnog znanja, čak i ako su kontroverzna ili nepopularna, što može uključivati ispitivanje funkcioniranja javnih institucija u određenom političkom sustavu i njihovu kritiku;

                              (c)

                              da javno ističu probleme napada na akademsku slobodu, uključujući njihove negativne posljedice; da izraze zabrinutost zbog osjetljivosti akademske zajednice na neopravdano uplitanje državnih vlasti, privatnih aktera ili korporativnih interesa te da podsjete na odgovornost država da zajamče akademsku slobodu, da djeluju u skladu s njome te da anticipativno štite ustanove visokog obrazovanja, pripadnike akademske zajednice i studente od napada, bez obzira na njihovo podrijetlo i prirodu;

                              (d)

                              da osiguraju da su institucije EU-a i predstavnici država članica koji posjećuju treće zemlje informirani o stanju akademske slobode;

                              (e)

                              da pruže potporu institucijama, osoblju i studentima koji su izloženi riziku ili su bili žrtve prisile ili nasilnih napada te da javno osude takve napade tako što će povesti raspravu o tom problemu na svim razinama, među ostalim, preko izjava, posjeta, poziva na javno izlaganje te praćenjem suđenja i stanja u zatvorima, kao i konkretnim upućivanjima na pojedinačne slučajeve ugroženih članova zajednice visokog obrazovanja;

                              (f)

                              da podupru jednak pristup akademskoj zajednici, neovisno o etničkoj pripadnosti, kasti, invaliditetu, nacionalnosti, vjeroispovijesti, rodnom identitetu, spolnoj orijentaciji ili drugom statusu; da u svojim odnosima s trećim zemljama obrate posebnu pozornost na potporu iskorjenjivanju rodno utemeljene diskriminacije i svih oblika nasilja te da pomognu u ostvarivanju rodne ravnopravnosti i prava na obrazovanje za sve;

                              (g)

                              da upozore na to da se napadi na akademsku slobodu mogu odvijati i u obliku kibernapada jer se pripadnici akademske zajednice danas sve više koriste internetom i društvenim medijima kako bi iznijeli svoje ideje i mišljenja;

                              (h)

                              da povedu raspravu o akademskoj slobodi na različitim razinama političkog dijaloga, među ostalim, u dijalozima i savjetovanjima o ljudskim pravima s partnerskim zemljama; da pojačaju diplomatske napore s partnerskim zemljama putem bilateralnog i multilateralnog angažmana u pogledu incidenata koji uključuju prijetnje ili napade na akademsku slobodu, a posebno nasilne napade na ustanove i članove zajednice visokog obrazovanja, kao i diskriminirajuće politike i prakse, neopravdana ograničenja u pogledu istraživanja ili izražavanja, protuzakoniti progon ili pritvor te ograničenja prava na osnivanje sindikata ili pristupanje njima; da potiču partnerske zemlje na uspostavu okvira za akademsku slobodu i institucionalnu autonomiju te na praćenje provedbe tih temeljnih prava; da osiguraju da se svim sporazumima o međunarodnoj suradnji s partnerskim zemljama poštuju ta načela;

                              (i)

                              U Kopenhaške kriterije za postupak pristupanja EU-u uvrstiti obranu i zaštitu akademske slobode i institucionalne autonomije s ciljem sprečavanja napada na akademsku slobodu u državama članicama, kao što je viđeno u slučaju CEU u Mađarskoj;

                              (j)

                              da potiču sve države da podrže i provedu Deklaraciju o sigurnim školama i njezine prateće smjernice za zaštitu škola i sveučilišta od vojne upotrebe tijekom oružanog sukoba, kao što je većina država članica EU-a to već učinila, a riječ je o smjernicama o odgovornosti za zaštitu temeljnih vrijednosti, osobito akademske slobode i institucijske autonomije, u kontekstu nasilnih i prisilnih napada na visoko obrazovanje;

                              (k)

                              da surađuju s UN-om, Vijećem Europe, međunarodnim agencijama, civilnim društvom i zajednicama visokog obrazovanja kako bi stvorili mehanizme za praćenje i prijavljivanje napada, prijetnji i neopravdanih ograničenja usmjerenih na visoko obrazovanje i pojedinačne znanstvenike te da ojačaju i promiču praćenje kako bi se podigla razina osviještenosti, kako bi se počinitelji pozvali na odgovornost te kako bi se poboljšali napori u cilju sprečavanja napada na akademsku slobodu i odgovaranja na njih;

                              (l)

                              da pokrenu i potiču redoviti dijalog sa sveučilišnim zajednicama i organizacijama čiji je cilj zaštita zajednica visokog obrazovanja i promicanje akademske slobode kako bi se razvili najbolji politički okviri, inicijative i strategije zagovaranja akademske slobode;

                              (m)

                              da doprinose razvoju kapaciteta za brze, temeljite i transparentne istrage kršenja akademske slobode, posebno u situacijama koje uključuju nasilne napade; da ulože više napora u sprečavanje napada na akademsku slobodu i odgovaranje na njih te da poduzmu sve razumne napore kako bi pozvali počinitelje na odgovornost;

                              (n)

                              da potiču rad na istraživanju i zagovaranju u cilju reforme zakonodavstva i propisa kojima se nameću neopravdana ograničenja akademske slobode ili akademske autonomije ustanova visokog obrazovanja te da promiču institucionalnu autonomiju kao jedan od načina zaštite sustava visokog obrazovanja od uplitanja ili napada države, poslovnog sektora ili drugih nedržavnih aktera te očuvanja visokog obrazovanja od politizacije i ideološke manipulacije;

                              (o)

                              da pojačaju diplomatske napore s partnerskim zemljama putem bilateralnog i multilateralnog angažmana u pogledu incidenata koji uključuju prijetnje ili napade na akademsku slobodu, posebno nasilne napade na ustanove i članove zajednice visokog obrazovanja, kao i diskriminirajuće politike i prakse, neopravdana ograničenja u pogledu istraživanja ili izražavanja, protuzakoniti progon ili pritvor;

                              (p)

                              da preispitaju postojeće mehanizme potpore i zaštite za branitelje ljudskih prava kako bi se razvili kapaciteti za prepoznavanje i pružanje pomoći, uključujući hitnu zaštitu i pomoć, u slučajevima koji uključuju napade na akademsku slobodu, uključujući fizičku zaštitu, pružanje pravne pomoći i pomoći pri izdavanju viza, medicinsku pomoć, praćenje suđenja i stanja u zatvorima, zastupanje i lobiranje te dugoročnu potporu tijekom egzila; da među prioritete Europskog instrumenta za demokraciju i ljudska prava uvrste promicanje akademske slobode i potporu pripadnicima akademske zajednice koji su u opasnosti;

                              (q)

                              da preispitaju postojeće programe i sredstva za akademsku mobilnost i ostale oblike suradnje u obrazovanju i istraživanju, uključujući njihove kriterije, postupke podnošenja prijava te zahtjeve, vremenske okvire i programe, u svrhu uklanjanja prepreka koje bi mogle onemogućiti ugroženim kvalificiranim pripadnicima akademske zajednice ili studentima pristup mogućnostima, angažmanima ili drugim resursima u okviru programâ; da promiču postojeće projekte koje financira EU, poput programa za „akademske izbjeglice”, kojima se nastoji podići razina osviještenosti o važnosti akademske slobode u sektoru visokog obrazovanja i posljedicama za društvo u cjelini kada se ta sloboda ugnjetava;

                              (r)

                              da osiguraju da se programima EU-a za makrofinancijsku pomoć za treće zemlje i politikama europskih financijskih institucija ne ugrožava akademska sloboda podupiranjem politika kojima se smanjuje dodjela nacionalnih prihoda sektoru obrazovanja;

                              (s)

                              da uspostave nove inicijative u okviru postojećih i budućih programa, koje bi se mogle razviti i financirati u sinergijama sa sredstvima iz proračuna Unije koja se ne odnose na obrazovanje i istraživanja, kao što su Instrument za pretpristupnu pomoć (IPA III), Obzor 2020., Erasmus+ i aktivnosti Marie Curie, kako bi se novim programskim djelovanjima koje financira EU pružila potpora zapošljavanju ugroženih članova akademske zajednice, studenata istraživača i redovnih studenata sa statusom međunarodne zaštite u europskim ustanovama visokog obrazovanja i istraživačkim ustanovama;

                              (t)

                              da podupiru aktualne normativne napore na regionalnoj i međunarodnoj razini, među ostalim, donošenjem međunarodne izjave o akademskoj slobodi i autonomiji ustanova visokog obrazovanja; da potiču EU i njegove države članice da preuzmu inicijativu za akademsku slobodu na sastanku Vijeća Ujedinjenih naroda za ljudska prava;

                              (u)

                              da osiguraju stalnu potporu na visokoj razini Europskom međusveučilišnom centru i Globalnom kampusu za ljudska prava i demokraciju kao vodećim inicijativama EU-a za potporu obrazovanju o ljudskim pravima diljem svijeta;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku.


title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike od 22. prosinca 2020. o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (ESB/2020/16) 2021/C 43/01

text:
                  8.2.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  C 43/1

         PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
         od 22. prosinca 2020.
         o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike
         (ESB/2020/16)
         (2021/C 43/01)
         OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
         uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a posebno njezin članak 3. i članke 16. do 18.,
         uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (2), a osobito njezin članak 458. stavak 8.,
         uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (3), a osobito njezine članke 18. do 20.,
         budući da:

                     (1)

                     Radi osiguravanja učinkovitih i dosljednih mjera nacionalne makrobonitetne politike, važno je dopuniti obveznu uzajamnost koja se zahtjeva na temelju prava Unije s dobrovoljnom uzajamnosti.

                     (2)

                     Cilj okvira za dobrovoljnu uzajamnost za mjere makrobonitetne politike, koji je utvrđen Preporukom ESRB/2015/2 Europskog odbora za sistemske rizike (4), jest osigurati da se sve mjere makrobonitetne politike, koje se temelje na izloženostima i koje se primjenjuju u jednoj državi članici, uzajamno primjenjuju u drugim državama članicama.

                     (3)

                     U skladu s Preporukom ESRB(2018/1 Europskog odbora za sistemske rizike (5), 8. siječnja 2018. izmijenjena je Preporuka ESRB/2015/2 kako bi se preporučilo osigurati uzajamnost petnaestpostotog najnižeg prosječnog pondera rizika za stambene kredite osigurane stambenim nekretninama u Finskoj, koji je primijenilo Finanssivalvonta (Finsko tijelo za financijski nadzor), u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom d. podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (dalje u tekstu: „CRR”),na kreditne institucije koje imaju odobrenje u Finskoj, i koje koriste pristup zasnovan na internim rejting-sustavima za izračun kapitalnih zahtjeva.

                     (4)

                     Kao odgovor na odluku središnje banke Finanssivalvonta od 30. rujna 2020. da od 31. prosinca 2020. ne obnovi donju granicu za pondere rizika, Opći odbor Europskog odbora za sistemske rizike (ESRB) odlučio je isključiti finsku mjeru iz popisa mjera makrobonitetne politike za koje se preporučuje uzajamna primjena temeljem Preporuke ESRB/2015/2.

                     (5)

                     Preporuku ESRB/2015/2 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

               DONIO JE OVU PREPORUKU:
         ODJELJAK I.

            IZMJENE

         Preporuka ESRB/2015/2 mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     u odjeljku 1., potpreporuka C(1) zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjenjuju mjere makrobonitetne politike koje su donijela druga odgovarajuća tijela i čiju je uzajamnu primjenu preporučio ESRB. Preporučuje se da se sljedeće mjere, kao što je dalje opisano u Prilogu, uzajamno primjenjuju:
                                 Belgija:

                                             —

                                             dodatni ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, primjenjivo u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 na kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Belgiji, i koje koriste IRB pristup za izračun regulatornog kapitala, a sastoji se od:

                                                         (a)

                                                         paušalnog dodatnog pondera rizika od 5 postotnih bodova; i

                                                         (b)

                                                         proporcionalnog dodatnog pondera rizika koji se sastoji od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji;

                                       Francuska:

                                             —

                                             strože ograničenje velike izloženosti iz članka 395. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013, koje se primjenjuje na izloženosti prema visoko zaduženim velikim nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj na 5 posto priznatog kapitala, što se u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom ii. Uredbe (EU) br. 575/2013 primjenjuje na globalne sistemski važne institucije (GSV institucije) i ostale sistemski važne institucije (OSV institucije) na najvišoj razini konsolidacije njihovog bankarskog bonitetnog parametra;

                                       Švedska:

                                             —

                                             posebni donji prag od 25 posto specifičan za određenu kreditnu instituciju za izloženošću ponderirani prosjek pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj, osiguran nekretninama u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 za kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Švedskoj, i koje koriste pristup zasnovan na internim rejting sustavima za izračun regulatornog kapitala.”;

                     2.

                     Prilog se zamjenjuje Prilogom ovoj Preporuci.

               ODJELJAK II.

            STUPANJE NA SNAGU

         Ova Preporuka stupa na snagu 1. siječnja 2021.

            Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 22. prosinca 2020.

                  Voditelj Tajništva ESRB-a,

                  u ime Općeg odbora ESRB-a,

               Francesco MAZZAFERRO

            (1)  SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

            (2)  SL L 176, 27.6.2013., str. 1.

            (3)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

            (4)  Preporuka ESRB/2015/2 Europskog odbora za sistemske rizike od 15. prosinca 2015. o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (SL C 97, 12.3.2016., str. 9.).

            (5)  Preporuka ESRB/2018/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 8. siječnja 2018. o izmjeni Preporuke ESRB/2015/2 o procjeni prekograničnih učinaka mjera makrobonitetne politike i o dobrovoljnoj uzajamnosti za mjere makrobonitetne politike (SL C 41, 3.2.2018., str. 1.).

            PRILOG
            Prilog Preporuci ESRB/2015/2 zamjenjuje se sljedećim:

                     „PRILOG

                        Belgija

                           Dodatni ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, određen kreditnim institucijama koje imaju odobrenje za rad u Belgiji koje primjenjuju IRB pristup, koji se primjenjuje u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013. Dodatni ponder rizika sastoji se od dva dijela:

                                 (a)

                                       paušalnog dodatnog pondera rizika od 5 postotnih bodova; i

                                 (b)

                                       proporcionalnog dodatnog pondera rizika koji se sastoji od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji.

                           I.   Opis mjere

                                 1.

                                 Belgijska mjera, primijenjena u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 i određena kreditnim institucijama koje imaju odobrenje za rad u Belgiji koje primjenjuju IRB pristup, sastoji se od dodatnog pondera rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, koja se sastoji od dva dijela:

                                             (a)

                                             Prvi dio sastoji se od povećanja od 5 postotnih bodova na ponder rizika za izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji, koji je dobiven nakon izračuna drugog dijela dodatnog pondera rizika u skladu s točkom (b).

                                             (b)

                                             Drugi dio sastoji se od povećanja pondera rizika od 33 posto izloženošću ponderiranog prosjeka pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu osiguran stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji. Izloženošću ponderiran prosjek je prosjek pondera rizika pojedinačnih kredita izračunan u skladu s člankom 154. Uredbe (EU) br. 575/2013, ponderiran odgovarajućom vrijednosti izloženosti.

                           II.   Uzajamna primjena

                                 2.

                                 U skladu s člankom 458. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, odgovarajućim tijelima država članica preporučuje se da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru primjenjujući ju na podružnice koje se nalaze u Belgiji domaćih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad i koriste IRB pristup u roku određenom u potpreporuci C(3).

                                 3.

                                 Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru primjenjujući ju na domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad i koje primjenjuju IRB pristup, koje imaju izravnu izloženost prema stanovništvu osiguranu stambenim nekretninama koje se nalaze u Belgiji. U skladu s potpreporukom C(2), odgovarajućim tijelima preporučuje se da primjenjuju istu mjeru kao onu koju nadležno tijelo za primjenu mjera primjenjuje u Belgiji u roku određenom u potpreporuci C(3).

                                 4.

                                 Ako ista mjera makrobonitetne politike nije raspoloživa u njihovom području nadležnosti, odgovarajućim tijelima preporučuje se primijeniti, nakon savjetovanja s ESRB-om, mjeru makrobonitetne politike raspoloživu u njihovom području nadležnosti koja ima učinak koji je istovjetan gore navedenoj mjeri preporučenoj za uzajamnu primjenu, uključujući donošenje nadzornih mjera i nadzornih ovlasti utvrđenih u glavi VII. poglavlju 2. odjeljku IV. Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (*1). Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru najkasnije četiri mjeseca nakon objave ove Preporuke u Službenom listu Europske Unije.

                           III.   Prag značajnosti

                                 5.

                                 Ova se mjera dopunjuje pragom značajnosti specifičnim za određenu instituciju od 2 milijarde eura radi usmjeravanja moguće primjene načela de minimis od strane odgovarajućih tijela koja uzajamno primjenjuju mjeru.

                                 6.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odgovarajuća tijela država članica mogu izuzeti pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad, s IRB pristupom koje nemaju značajne izloženosti prema stanovništvu osigurane stambenim nekretninama u Belgiji koje su ispod praga značajnosti od 2 milijarde eura. Kada primjenjuju prag značajnosti, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da primjenjuju belgijsku mjeru na prethodno izuzete pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad kada se povrijedi prag značajnosti od 2 milijarde eura.

                                 7.

                                 Ako nema kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u dotičnoj državi članici s podružnicama koje se nalaze u Belgiji ili koje imaju izravnu izloženost prema stanovništvu osiguranu stambenim nekretninama u Belgiji, a koje primjenjuju IRB pristup i koje imaju izloženost od 2 milijarde eura ili višu prema belgijskom tržištu stambenih nekretnina, odgovarajuća tijela dotičnih država članica mogu, u skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odlučiti da uzajamno ne primijene belgijsku mjeru. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju belgijsku mjeru kada kreditna institucija koja primjenjuje IRB pristup prijeđe prag od 2 milijarde eura.

                                 8.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, prag značajnosti od 2 milijarde eura je najviša preporučena razina praga. Odgovarajuća tijela koja uspostavljaju uzajamnost mogu stoga, umjesto primjene preporučenog praga odrediti niži prag za svoju državu, prema potrebi, ili uzajamno primijeniti mjeru bez praga značajnosti.

                        Francuska

                        Strože ograničenje velike izloženosti iz članka 395. stavka 1. Uredbe (EU) br. 575/2013, koje se primjenjuje na izloženosti prema visoko zaduženim velikim nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj na 5 posto priznatog kapitala, što se u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom ii. Uredbe (EU) br. 575/2013 primjenjuje na globalne sistemski važne institucije (GSV institucije) i ostale sistemski važne institucije (OSV institucije) na najvišoj razini konsolidacije njihovog bankarskog bonitetnog parametra.

                     I.   Opis mjere

                                 1.

                                 Francuska mjera, primijenjena u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom ii. Uredbe (EU) br. 575/2013 određena GSV institucijama i OSV institucijama na najvišoj razini konsolidacije njihovog bankarskog bonitetnog parametra (ne na potkonsolidiranoj razini), sastoji se od strožeg ograničenja velike izloženosti na 5 posto njihovog priznatog kapitala, primjenjivo na izloženost prema visoko zaduženim velikim nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj.

                                 2.

                                 Nefinancijsko društvo definira se kao fizička ili pravna osoba privatnog prava koja ima sjedište u Francuskoj i koja, na svojoj razini i na najvišoj razini konsolidacije, pripada sektoru nefinancijskih društava kako je definiran u točki 2.45 Priloga A Uredbi (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (*2).

                                 3.

                                 Mjera se primjenjuje na izloženost prema nefinancijskim društvima koja imaju sjedište u Francuskoj i na izloženost prema grupama povezanih nefinancijskih društava kako slijedi:

                                             (a)

                                             Za nefinancijska društva koja su dio grupe povezanih nefinancijskih društava koja ima sjedište na najvišoj razini konsolidacije u Francuskoj, mjera se primjenjuje na zbroj neto izloženosti prema grupi i svim njezinim povezanim subjektima u smislu članka 4. stavka 1. točke (39) Uredbe (EU) br. 575/2013;

                                             (b)

                                             Za nefinancijska društva koja su dio grupe povezanih nefinancijskih društava koja ima sjedište na najvišoj razini konsolidacije izvan Francuske, mjera se primjenjuje na zbroj:

                                                         (i)

                                                         izloženosti prema onim nefinancijskim društvima koja imaju sjedište u Francuskoj;

                                                         (ii)

                                                         izloženosti prema subjektima u Francuskoj ili u inozemstvu preko kojih nefinancijska društva navedena pod točkom i. imaju izravnu ili neizravnu kontrolu u smislu članka 4. stavka 1. točke (39) Uredbe (EU) br. 575/2013; i

                                                         (iii)

                                                         izloženosti prema subjektima u Francuskoj ili u inozemstvu koji ekonomski ovise o nefinancijskim društvima navedenim u točki i. u smislu članka 4. stavka 1. točke (39) Uredbe (EU) br. 575/2013.
                                                         Nefinancijska društva koja nemaju sjedište u Francuskoj i koja nisu društvo kćer, niti su subjekt ekonomski ovisan o nefinancijskom društvu koje ima sjedište u Francuskoj, a niti su pod njegovom izravnom ili neizravnom kontrolom, stoga su izvan područja primjene mjere.
                                                         U skladu s člankom 395. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 575/2013, mjera se primjenjuje nakon uzimanja u obzir učinaka tehnika smanjenja kreditnog rizika i iznimaka u skladu s člancima od 399. do 403. Uredbe (EU) br. 575/2013.

                                 4.

                                 GSV institucija ili OSV institucija mora nefinancijsko društvo koje ima sjedište u Francuskoj smatrati velikim, ako je njegova izvorna izloženost prema nefinancijskom društvu ili prema grupi povezanih nefinancijskih društava u smislu stavka 3., jednaka ili veća od 300 milijuna eura. Vrijednost originalne izloženosti izračunava se u skladu s člancima 389. i 390. Uredbe (EU) br. 575/2013 prije uzimanja u obzir učinaka tehnika smanjenja kreditnog rizika i izuzeća iz članaka od 399. do 403. Uredbe (EU) br. 575/2013, o kojima se izvješćuje u skladu s člankom 9. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 680/2014 (*3).

                                 5.

                                 Smatra se da je nefinancijsko društvo visoko zaduženo ako ima omjer financijske poluge veći od 100 posto, a omjer pokrivenosti financijskih troškova je ispod tri, obračunato na najvišoj razini konsolidacije grupe kako slijedi:

                                             (a)

                                             omjer financijske poluge je omjer između ukupnog duga umanjenog za novac i vlasničke vrijednosne papire; i

                                             (b)

                                             omjer pokrivenosti financijskih troškova je omjer između, s jedne strane, dodane vrijednosti uvećano za subvencije za poslovanje umanjeno za: i. plaće, ii. poreze i carine na poslovanje, iii. druge neto redovne troškove poslovanja isključujući neto kamate i slične troškove, i iv. amortizaciju i otplatu te, s druge strane, kamate i slične troškove.
                                             Omjeri se izračunavaju temeljem računovodstvenih agregata definiranim u skladu s primjenjivim standardima, kako su prikazani u financijskim izvještajima nefinancijskog društva koje je, prema potrebi ovjerio ovlašteni računovođa.

                           II.   Uzajamna primjena

                                 6.

                                 Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjenjuju francusku mjeru primjenjujući ju na GSV institucije i OSV institucije koje imaju domaću dozvolu za rad, na najvišoj razini konsolidacije u okviru područja nadležnosti njihovog bonitetnog parametra.

                                 7.

                                 Ako ista mjera makrobonitetne politike nije raspoloživa u njihovoj državi, u skladu s potpreporukom C(2), odgovarajućim tijelima se preporučuje da nakon savjetovanja s ESRB-om, primijene mjeru makrobonitetne politike raspoloživu u njihovoj državi koja ima učinak koji je istovjetan gore navedenoj mjeri preporučenoj za uzajamnu primjenu. Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru najkasnije šest mjeseci nakon objave ove Preporuke u Službenom listu Europske Unije.

                           III.   Prag značajnosti

                                 8.

                                 Ova se mjera dopunjuje složenim pragom značajnosti radi usmjeravanja moguće primjene načela de minimis od strane odgovarajućih tijela koja uzajamno primjenjuju mjeru koja se sastoji od:

                                             (a)

                                             praga od 2 milijarde EUR za ukupne originalne izloženosti GSV institucija i OSV institucija koje imaju domaću dozvolu za rad, na najvišoj razini konsolidacije u okviru područja nadležnosti bonitetnog parametra, prema francuskom sektoru nefinancijskih društava;

                                             (b)

                                             praga od 300 milijuna EUR primjenjivog na GSV institucije i OSV institucije koje imaju domaće odobrenje za rad, koje imaju jednak ili prelaze prag naveden pod točkom (a) za:

                                                         (i)

                                                         pojedinačnu originalnu izloženost prema nefinancijskom društvu sa sjedištem u Francuskoj;

                                                         (ii)

                                                         zbroj originalnih izloženosti prema grupi povezanih nefinancijskih društava, koje na najvišoj razini konsolidacije ima sjedište u Francuskoj, obračunato u skladu sa stavkom 3.(a);

                                                         (iii)

                                                         zbroj originalnih izloženosti prema nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj koja su dio grupe povezanih društava sa sjedištem na najvišoj razini konsolidacije izvan Francuske kako se izvještava u obrascima C 28.00 i C 29.00 Priloga VIII. Provedbene uredbe (EU) br. 680/2014;

                                             (c)

                                             Prag od 5 posto priznatog kapitala GSV institucije ili OSV institucije na najvišoj razini konsolidacije, za izloženosti utvrđene pod (b) nakon što je uzet u obzir učinak tehnika smanjenja kreditnog rizika i izuzeća iz članaka 399. do 403. Uredbe (EU) br. 575/2013.
                                             Pragovi navedeni u stavcima (b) i (c) trebaju se primijeniti bez obzira je li odnosni subjekt ili nefinancijsko društvo visoko zaduženo ili nije.
                                             Vrijednost originalne izloženosti navedena u stavcima (a) i (b) treba se izračunati u skladu s člancima 389. i 390. Uredbe (EU) br. 575/2013 prije nego što je uzet u obzir učinak tehnika smanjenja kreditnog rizika i izuzeća iz članaka od 399. do 403. Uredbe (EU) br. 575/2013 kako se izvještava u skladu s člankom 9. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 680/2014.

                                 9.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odgovarajuća tijela država članica mogu izuzeti pojedine GSV institucije ili OSV institucije koje imaju domaću dozvolu za rad, na najvišoj razini konsolidacije njihovog bankarskog bonitetnog parametra, koje ne krše kombinirani prag značajnosti naveden u stavku 8. Prilikom primjene praga značajnosti, odgovarajuća tijela bi trebala pratiti značajnost izloženosti GSV institucija ili OSV institucija koje imaju domaću dozvolu za rad prema francuskom sektoru nefinancijskih društava, kao i koncentraciju izloženosti GSV institucija i OSV institucija koje imaju domaću dozvolu za rad prema velikim nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj, te se preporučuje da, kada je prekršen kombinirani prag značajnosti naveden u stavku 8., primijene francusku mjeru na prethodno izuzete GSV institucije ili OSV institucije koje imaju domaću dozvolu za rad na najvišoj razini konsolidacije svojeg bankarskog bonitetnog parametra. Odgovarajuća tijela se također potiče da drugim sudionicima na tržištu u svojim državama signaliziraju sistemske rizike povezane s povećanom financijskom polugom velikih nefinancijskih društava sa sjedištem u Francuskoj.

                                 10.

                                 Ako nema GSV institucija ili OSV institucija na najvišoj razini konsolidacije njihovog bankarskog bonitetnog parametra koje imaju odobrenje za rad u dotičnoj državi članici i koje su izložene francuskom sektoru nefinancijskih društava iznad praga značajnosti navedenog u stavku 8., odgovarajuća tijela dotičnih država članica mogu, u skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odlučiti da uzajamno ne primijene francusku mjeru. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti GSV institucija i OSV institucija koje imaju domaću dozvolu za rad prema francuskom sektoru nefinancijskih društava kao i koncentraciju izloženosti GSV institucija i OSV institucija koje imaju domaću dozvolu za rad prema velikim nefinancijskim društvima sa sjedištem u Francuskoj, te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju francusku mjeru kada GSV institucija ili OSV institucija na najvišoj razini konsolidiranosti svog bankarskog bonitetnog parametra premaši kombinirani prag značajnosti naveden u stavku 8. Odgovarajuća tijela se također potiče da drugim sudionicima na tržištu u svojim državama signaliziraju sistemske rizike povezane s povećanom financijskom polugom velikih nefinancijskih društava sa sjedištem u Francuskoj.

                                 11.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, kombinirani prag značajnosti naveden u stavku 8. je preporučena maksimalna razina praga. Odgovarajuća tijela koja uspostavljaju uzajamnost mogu stoga, umjesto primjene preporučenog praga odrediti niži prag za svoju državu, prema potrebi, ili uzajamno primijeniti mjeru bez praga značajnosti.

                        Švedska

                        Posebni donji prag od 25 posto specifičan za određenu kreditnu instituciju za izloženošću ponderirani prosjek pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj, osiguran nekretninama u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d) podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 za kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u Švedskoj, koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting sustavima za izračun regulatornog kapitala.

                     I.   Opis mjere

                                 1.

                                 Švedska mjera, primijenjena u skladu s člankom 458. stavkom 2. točkom (d), podtočkom vi. Uredbe (EU) br. 575/2013 određena kreditnim institucijama koje imaju odobrenje za rad u Švedskoj koje primjenjuju IRB pristup, sastoji se od posebnog donjeg praga od 25 posto specifičnog za određenu kreditnu instituciju za izloženošću ponderirani prosjek pondera rizika koji se primjenjuje na portfelj izloženosti prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj, osiguran nekretninama.

                                 2.

                                 Izloženošću ponderiran prosjek je prosjek pondera rizika pojedinačnih izloženosti izračunan u skladu s člankom 154. Uredbe (EU) br. 575/2013, ponderiran odgovarajućom vrijednosti izloženosti.

                           II.   Uzajamna primjena

                                 3.

                                 U skladu s člankom 458. stavkom 5. Uredbe (EU) br. 575/2013, odgovarajućim tijelima država članica preporučuje se da uzajamno primjenjuju švedsku mjeru primjenjujući ju na podružnice koje se nalaze u Švedskoj domaćih kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad i koriste IRB pristup u roku određenom u potpreporuci C(3).

                                 4.

                                 Odgovarajućim tijelima preporučuje se da uzajamno primjene švedsku mjeru primjenjujući ju na domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad i koje primjenjuju IRB pristup, koje imaju izravnu izloženost prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj, osiguranu nekretninama. U skladu s potpreporukom C(2), odgovarajućim tijelima se preporučuje da primjenjuju istu mjeru kao onu koju nadležno tijelo za primjenu mjera primjenjuje u Švedskoj u roku određenom u potpreporuci C(3).

                                 5.

                                 Ako ista mjera makrobonitetne politike nije raspoloživa u njihovoj državi, odgovarajućim tijelima preporučuje se da nakon savjetovanja s ESRB-om, primijene mjeru makrobonitetne politike raspoloživu u njihovoj državi koja ima učinak koji je istovjetan gore navedenoj mjeri preporučenoj za uzajamnu primjenu. Odgovarajućim tijelima preporučuje se da donesu istovjetnu mjeru najkasnije četiri mjeseca nakon objave ove Preporuke u Službenom listu Europske Unije.

                           III.   Prag značajnosti

                                 6.

                                 Ova se mjera dopunjuje pragom značajnosti specifičnim za određenu instituciju od 5 milijardi SEK radi usmjeravanja moguće primjene načela de minimis od strane odgovarajućih tijela koja uzajamno primjenjuju mjeru.

                                 7.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odgovarajuća tijela država članica mogu izuzeti pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad, s IRB pristupom koje nemaju značajne izloženosti prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj osigurane nekretninama koje su ispod praga značajnosti od 5 milijardi SEK. Kada primjenjuju prag značajnosti, odgovarajuća tijela bi trebala pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da primjenjuju švedsku mjeru na prethodno izuzete pojedine domaće kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad kada se povrijedi prag značajnosti od 5 milijardi SEK.

                                 8.

                                 Ako nema kreditnih institucija koje imaju odobrenje za rad u dotičnoj državi članici s podružnicama koje se nalaze u Švedskoj ili koje imaju izravne izloženosti prema stanovništvu u odnosu na dužnike koji su rezidenti u Švedskoj osigurane nekretninama, a koje primjenjuju IRB pristup i koje imaju izloženosti prema stanovništvu od 5 milijardi SEK ili više prema dužnicima koji su rezidenti u Švedskoj osigurane nekretninama, odgovarajuća tijela dotičnih država članica mogu, u skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, odlučiti da uzajamno ne primijene švedsku mjeru. U ovom slučaju, odgovarajuća tijela trebala bi pratiti značaj izloženosti te im se preporučuje da uzajamno primjenjuju švedsku mjeru kada kreditna institucija koja primjenjuje IRB pristup prijeđe prag od 5 milijardi SEK.

                                 9.

                                 U skladu s odjeljkom 2.2.1 Preporuke ESRB/2015/2, prag značajnosti od 5 milijardi SEK je najviša preporučena razina praga. Odgovarajuća tijela koja uspostavljaju uzajamnost mogu stoga, umjesto primjene preporučenog praga odrediti niži prag za svoju državu, prema potrebi, ili uzajamno primijeniti mjeru bez praga značajnosti.

               .

               (*1)  SL L 176, 27.6.2013., str. 338.

               (*2)  Uredba (EU) br. 549/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Europskoj uniji (SL L 174, 26.6.2013., str. 1).

               (*3)  Provedbena uredba Komisije (EU) br. 680/2014 оd 16. travnja 2014. o utvrđivanju provedbenih tehničkih standarda o nadzornom izvješćivanju institucija u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 191, 28.6.2014., str. 1).”


title: Preporuka Komisije (EU) 2021/946 оd 3. lipnja 2021. o zajedničkom Unijinu paketu alata za koordinirani pristup europskom okviru za digitalni identitet

text:
               14.6.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 210/51

      PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2021/946
      оd 3. lipnja 2021.
      o zajedničkom Unijinu paketu alata za koordinirani pristup europskom okviru za digitalni identitet
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
      budući da:

                  (1)

                  U samo jednoj godini pandemija bolesti COVID-19 radikalno je promijenila ulogu i važnost digitalizacije u društvu i gospodarstvu te ubrzala njezin ritam. Kao odgovor na povećanu digitalizaciju usluga, potražnja korisnika i poduzeća za sredstvima za identifikaciju i provjeru autentičnosti na internetu te za digitalnu razmjenu informacija povezanih s identitetom, atributima i kvalifikacijama, sigurno i uz visoku razinu zaštite podataka, znatno se povećala.

                  (2)

                  Cilj je Uredbe (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (1) („Uredba eIDAS”) omogućiti prekogranično priznavanje elektroničke identifikacije („elektroničke osobne iskaznice”) država članica za pristup javnim uslugama i uspostaviti tržište Unije za usluge povjerenja koje se priznaju u inozemstvu s istim pravnim statusom kao i tradicionalni jednakovrijedni postupci u papirnatom obliku.

                  (3)

                  U svojim zaključcima od 1. i 2. listopada 2020. Europsko vijeće pozvalo je Komisiju da izradi prijedlog za razvoj okvira na razini EU-a za sigurnu javnu elektroničku identifikaciju, uključujući interoperabilne digitalne potpise, kako bi se korisnicima omogućila kontrola nad vlastitim identitetom i podacima na internetu te pristup javnim, privatnim i prekograničnim digitalnim uslugama.

                  (4)

                  U Komunikaciji Komisije „Digitalni kompas za 2030.: Europski pristup za digitalno desetljeće” (2) postavljen je cilj da bi do 2030. Unija i njezini građani trebali koristiti prednosti opće upotrebe pouzdanog identiteta koji je pod kontrolom korisnika, odnosno koji bi svakom korisniku omogućivao da kontrolira vlastite interakcije i prisutnost na internetu.

                  (5)

                  Komisija je donijela prijedlog o izmjeni Uredbe eIDAS (3). Predlaže se europski okvir za digitalni identitet kako bi se korisnicima ponudile osobne digitalne lisnice o čijem bi sadržaju odlučivali sami i koji bi omogućivali siguran i jednostavan pristup različitim javnim i privatnim uslugama pod potpunom kontrolom korisnika. Osim toga, njime se uspostavlja nova kvalificirana usluga povjerenja za potvrđivanje atributa koji se odnose na informacije povezane s identitetom, kao što su adresa, dob, spol, bračni status, sastav obitelji, državljanstvo, obrazovne i stručne kvalifikacije i titule, licencije, druge dozvole i podaci o plaćanjima koje se mogu nuditi, dijeliti i razmjenjivati preko granica, uz potpunu sigurnost, zaštitu podataka i s pravnim učinkom u inozemstvu.

                  (6)

                  S obzirom na sve bržu digitalizaciju, države članice uvele su ili razvijaju nacionalne sustave elektroničkog identiteta, među ostalim digitalne lisnice i nacionalne okvire povjerenja za integraciju atributa i autentifikacijskih podataka. Druga rješenja pripremaju ili ih uvode subjekti iz privatnog sektora.

                  (7)

                  Razvojem različitih nacionalnih rješenja stvara se fragmentacija, a građanima i poduzećima uskraćuju koristi jedinstvenog tržišta jer ne mogu iz cijele Unije pristupati javnim i privatnim uslugama korištenjem sigurnih, praktičnih i ujednačenih sustava identifikacije.

                  (8)

                  Kako bi se poduprla konkurentnost europskih poduzeća, pružatelji internetskih usluga trebali bi se moći osloniti na rješenja za digitalni identitet priznata u cijeloj Uniji, bez obzira na državu članicu u kojoj su izdana i tako iskoristiti prednosti usklađenog europskog pristupa povjerenju, sigurnosti i interoperabilnosti. Elektroničke potvrde atributa trebale bi imati jednaku pravnu vrijednost valjanu u cijeloj Uniji, kako za korisnike, tako i za pružatelje usluga.

                  (9)

                  Kako bi se izbjegle fragmentacija i prepreke zbog različitih standarda te kako bi se na koordiniran način onemogućilo ugrožavanje provedbe novog europskog okvira za digitalni identitet, potrebna je bliska i strukturirana suradnja Komisije, država članica i privatnog sektora.

                  (10)

                  Kako bi se ubrzao put prema ostvarenju tog cilja, države članice trebale bi poboljšati suradnju i utvrditi paket alata za europski okvir za digitalni identitet. Taj bi paket trebao rezultirati tehničkoarhitekturnim i referentnim okvirom, skupom zajedničkih standarda i tehničkih specifikacija te primjerima dobre prakse i smjernicama koji bi bili temelj za provedbu europskog okvira za digitalni identitet. Kako bi se osigurao usklađen pristup elektroničkom identitetu u skladu s očekivanjima građana i poduzeća, uključujući osobe s invaliditetom, suradnja bi trebala započeti odmah usporedno sa zakonodavnim postupkom i uz potpuno poštovanje njegova ishoda.

                  (11)

                  Ovom se Preporukom uspostavlja strukturirani proces suradnje država članica, Komisije i, prema potrebi, subjekata iz privatnog sektora u cilju razvoja paketa alata.

                  (12)

                  Paket alata trebao bi obuhvatiti četiri međusektorska područja: pružanje i razmjenu atributa identiteta, funkcionalnost i sigurnost europske lisnice za digitalni identitet, korištenje tih lisnica, uključujući potvrđivanje identiteta te upravljanje. Paket alata trebao bi ispunjavati zahtjeve utvrđene u prijedlogu o europskom okviru za digitalni identitet. Trebalo bi ga ažurirati prema potrebi u skladu s ishodom zakonodavnog postupka.

                  (13)

                  Suradnja država članica nužna je za razmjenu primjera dobre prakse i izradu smjernica u područjima u kojima usklađivanje nije potrebno, no u kojima bi usklađivanje dobre prakse pomoglo u provedbi europskog okvira za digitalni identitet u državama članicama.

                  (14)

                  Stručna skupina za eIDAS bit će glavni sugovornik za potrebe provedbe ove Preporuke.

                  (15)

                  Katalozi atributa i sustavi za potvrdu atributa već su uvedeni u drugim područjima, primjerice za tehnički sustav prema načelu „samo jednom” iz Uredbe o jedinstvenom digitalnom pristupniku ili druge inicijative za razmjenu podataka na europskoj razini. Trebalo bi razmotriti usklađivanje i ponovnu uporabu tog rada kako bi se osigurala interoperabilnost uzimajući u obzir i načela Europskog okvira za interoperabilnost.

                  (16)

                  Trebalo bi po mogućnosti ponovno iskoristiti postojeće međunarodne i europske norme i tehničke specifikacije te provesti referentne pilot-projekte i testne primjene europske lisnice za digitalni identitet i povezanih komponenti kako bi se olakšalo njezino uvođenje, primjena i interoperabilnost.

            DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
      1.   CILJEVI I DEFINICIJE

                  (1)

                  Državama članicama preporučuje se da rade na razvoju paketa alata za potporu provedbi europskog okvira za digitalni identitet u bliskoj suradnji s Komisijom i, prema potrebi, drugim zainteresiranim stranama iz javnog i privatnog sektora. Konkretno, državama članicama preporučuje se da blisko surađuju na temelju prijedloga Komisije kako bi utvrdile sljedeće elemente paketa alata:

                              (a)

                              tehničkoarhitekturni i referentni okvir kojim se definira funkcioniranje europskog okvira za digitalni identitet u skladu s Uredbom eIDAS, uzimajući u obzir prijedlog Komisije o europskom okviru za digitalni identitet;

                              (b)

                              zajedničke standarde i tehničke specifikacije u skladu s točkom 3. podtočkom 2.;

                              (c)

                              zajedničke smjernice i primjeri dobre prakse u područjima u kojima će se usklađivanjem praksi poduprijeti neometano funkcioniranje europskog okvira za digitalni identitet u skladu s točkom 3. podtočkom 3. ove Preporuke.

                  (2)

                  Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se definicije utvrđene u Komisijinu prijedlogu europskog okvira za digitalni identitet.

            2.   POSTUPAK ZA RAZVOJ PAKETA ALATA

                  (1)

                  Državama članicama preporučuje se da ovu Preporuku provedu putem stručne skupine za eIDAS. Primjenjuje se opći poslovnik te stručne skupine.

                  (2)

                  Tijela za normizaciju, relevantni dionici iz privatnog i javnog sektora i vanjski stručnjaci bit će konzultirani i uključeni u proces prema potrebi.

                  (3)

                  Za provedbu ove Preporuke predviđen je sljedeći raspored:

                              (a)

                              do rujna 2021.: dogovor o procesu i radnim procedurama, pokretanje postupka prikupljanja podataka iz država članica i rasprava o nacrtu tehničke arhitekture;

                              (b)

                              do prosinca 2021.: dogovor o općenitom nacrtu tehničke arhitekture;

                              (c)

                              do lipnja 2022.: utvrđivanje podrobnosti tehničke arhitekture, standarda i specifikacija, smjernica te dobre prakse za:

                                          (1)

                                          pružanje i razmjenu atributa identiteta;

                                          (2)

                                          funkcionalnost i sigurnost europske lisnice za digitalni identitet;

                                          (3)

                                          korištenje europske lisnice za digitalni identitet, uključujući potvrđivanje identiteta;

                                          (4)

                                          upravljanje;

                              (d)

                              do 30. rujna 2022.: dogovor država članica, u bliskoj suradnji s Komisijom, o paketu alata za provedbu europskog okvira za digitalni identitet, uključujući sveobuhvatni tehničkoarhitekturni i referentni okvir, zajedničke standarde i tehničke specifikacije te smjernice i primjere dobre prakse;

                              (e)

                              do 30. listopada 2022.: Komisija objavljuje paket alata.

                  (4)

                  Ne dovodeći u pitanje točku 4. „Revizija”, državama članicama i drugim zainteresiranim stranama preporučuje se da paket alata provode od njegove objave, u obliku testnih primjena i referentnih pilot-projekata.

            3.   SURADNJA NA RAZINI UNIJE U RAZVOJU PAKETA ALATA ZA POTPORU PROVEDBI EUROPSKOG OKVIRA ZA DIGITALNI IDENTITET

         Sadržaj paketa

                  (1)

                  Kako bi se olakšala provedba europskog okvira za digitalni identitet, preporučuje se da države članice u suradnji izrade paket alata koji uključuje sveobuhvatni tehničkoarhitekturni i referentni okvir, skup zajedničkih standarda i tehničkih specifikacija te skup smjernica i opisa primjera dobre prakse. Paketom alata trebalo bi barem obuhvatiti sve aspekte funkcionalnosti europske lisnice za digitalni identitet i kvalificirane usluge povjerenja za potvrđivanje atributa, kako je predloženo u Prijedlogu Komisije o europskom okviru za digitalni identitet. Sadržaj bi se trebao razvijati usporedno s raspravom o europskom okviru za digitalni identitet i postupkom njegova donošenja te biti u skladu s ishodom tih procesa.

         Zajednički standardi i tehničke specifikacije

                  (2)

                  Državama članicama preporučuje se da utvrde zajedničke standarde i tehničke specifikacije, prije svega u sljedećim područjima: korisničke funkcionalnosti europskih lisnica za digitalni identitet, uključujući potpisivanje kvalificiranim elektroničkim potpisima, sučelja i protokole, stupanj sigurnosti, obavješćivanje pouzdajućih strana i provjeru njihove autentičnosti, elektroničke potvrde atributa, mehanizmi za provjeru valjanosti elektroničkih potvrda atributa i povezanih osobnih identifikacijskih podataka, certifikacija, objava popisa europskih lisnica za digitalni identitet, prijavljivanje povreda sigurnosti, provjera identiteta i atributa koju provode kvalificirani pružatelji elektroničkih potvrda atributa, potvrđivanje identiteta, minimalni popis atributa iz vjerodostojnih izvora, kao što su adresa, dob, spol, bračni status, sastav obitelji, državljanstvo, obrazovne i stručne kvalifikacije, titule i licencije, druge dozvole i podaci o plaćanjima, katalog atributa i sustavi za potvrdu atributa te postupci provjere kvalificiranih elektroničkih potvrda atributa, suradnja te upravljanje.

         Smjernice, dobra praksa i suradnja

                  (3)

                  Državama članicama preporučuje se da utvrde smjernice i primjere dobre prakse, prije svega u sljedećim područjima: struktura poslovnih modela i naknada, provjera atributa na temelju vjerodostojnih izvora, među ostalim putem imenovanih posrednika.

            4.   PREISPITIVANJE

      Preporučuje se da države članice u suradnji ažuriraju rezultate proizišle iz ove Preporuke nakon donošenja zakonodavnog prijedloga o europskom okviru za digitalni identitet kako bi u obzir uzele konačni tekst akta.

         Sastavljeno u Bruxellesu 3. lipnja 2021.

               Za Komisiju

            Thierry BRETON

               Član Komisije

         (1)  Uredba (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ (SL L 257, 28.8.2014., str. 73.).

         (2)  COM(2021) 118 final

         (3)  COM(2021) 281 final


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/992 od 18. lipnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  21.6.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 221/12

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/992
         od 18. lipnja 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”).

                     (2)

                     Otada je Vijeće donijelo preporuke (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9) i (EU) 2021/892 (10) o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja.

                     (3)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/816 o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (11) kako bi se ažurirali kriteriji za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (4)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a slijedom ukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (5)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, kako je izmijenjena Preporukom 2021/816, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, na popis bi trebalo dodati Albaniju, Libanon, Republiku Sjevernu Makedoniju, Srbiju i Sjedinjene Američke Države te Tajvan, u kategoriju subjekata i teritorijalnih tijela koje najmanje jedna država članica ne priznaje kao države. Što se tiče Hong Konga i Makaa, neobvezna putovanja sada bi trebala biti moguća bez zahtjeva za potvrdu reciprociteta.

                     (6)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 18. lipnja 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama, posebnim upravnim područjima te drugim subjektima i teritorijalnim tijelima navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (7)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (8)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (12); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (9)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ. (13)

                     (10)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (14) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (15).

                     (11)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (16) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (17),

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena Preporukom (EU) 2020/1052, Preporukom (EU) 2020/1144, Preporukom (EU) 2020/1186, Preporukom (EU) 2020/1551, Preporukom (EU) 2020/2169, Preporukom (EU) 2021/89, Preporukom (EU) 2021/132, Preporukom (EU) 2021/767, Preporukom (EU) 2021/816 i Preporukom (EU) 2021/892, o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     (1)

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 1.

                                 Države članice trebale bi od 18. lipnja 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I.

                     (2)

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           „PRILOG I.
                           Treće zemlje, posebna upravna područja te drugi subjekti i teritorijalna tijela u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       ALBANIJA

                                       2.

                                       AUSTRALIJA

                                       3.

                                       IZRAEL

                                       4.

                                       JAPAN

                                       5.

                                       LIBANON

                                       6.

                                       NOVI ZELAND

                                       7.

                                       REPUBLIKA SJEVERNA MAKEDONIJA

                                       8.

                                       RUANDA

                                       9.

                                       SRBIJA

                                       10.

                                       SINGAPUR

                                       11.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       12.

                                       TAJLAND

                                       13.

                                       SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE

                                       14.

                                       KINA (*1)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                       Posebno Upravno Područje Hong Kong

                                       Posebno Upravno Područje Makao

                                 III.   SUBJEKTI I TERITORIJALNA TIJELA KOJE NAJMANJE JEDNA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAJE KAO DRŽAVE

                                       Tajvan

                     .
                        (*1)  podložno potvrdi o reciprocitetu"

            Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               J. LEÃO

            (1)  SL L 208I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  SL L 165I, 11.5.2021., str. 66.

            (10)  SL L 198, 4.6.2021., str. 1.

            (11)  SL L 182, 21.5.2021., str. 1.

            (12)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (13)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (14)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (15)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (16)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (17)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).