title: Preporuka Komisije (EU) 2016/1318 оd 29. srpnja 2016. o smjernicama za promicanje zgrada približno nulte energije i najboljoj praksi kojom će se osigurati da do 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije

text:
               2.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 208/46

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2016/1318
   оd 29. srpnja 2016.
   o smjernicama za promicanje zgrada približno nulte energije i najboljoj praksi kojom će se osigurati da do 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Zgrade su od ključne važnosti za politiku energetske učinkovitosti EU-a jer na njih otpada gotovo 40 % (1) ukupne potrošnje energije.

               (2)

               Važnost sektora građevinarstva u poboljšavanju energetske učinkovitosti istaknuta je u Komunikaciji Komisije o energetskoj učinkovitosti i njezinom doprinosu energetskoj sigurnosti i Okviru za klimatsku i energetsku politiku do 2030. (2) te u njezinoj Komunikaciji o okvirnoj strategiji za otpornu energetsku uniju s naprednom klimatskom politikom (3).

               (3)

               Potpuna provedba i primjena postojećeg zakonodavstva u području energetike prepoznaje se kao prvi prioritet u uspostavi energetske unije.

               (4)

               Direktiva o energetskoj učinkovitosti zgrada glavni je pravni instrument koji se odnosi na energetsku učinkovitost zgrada u kontekstu ciljeva energetske učinkovitosti do 2020.

               (5)

               U članku 9. Direktive utvrđen je poseban cilj da do kraja 2020. sve nove zgrade moraju biti zgrade s približno nultim ili vrlo niskim energetskim potrebama. Približno nulta odnosno vrlo niska količina energije trebala bi se u znatnoj mjeri pokrivati energijom iz obnovljivih izvora.

               (6)

               Nacionalnim zakonodavstvom kojim se prenose zahtjevi iz članka 9. stavka 1. mora se osigurati da do 31. prosinca 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije. Isti cilj približno nulte energije, ali s kraćim rokom do 31. prosinca 2018. odnosi se na nove zgrade u kojima su smještena tijela javne vlasti odnosno koje su u vlasništvu tijela javne vlasti. Time bi se trebao stvoriti transparentni nacionalni pravni okvir za gospodarske subjekte u pogledu zahtjeva za energetsku učinkovitost novih zgrada od kraja 2020.

               (7)

               Usporedno sa zahtjevima za nove zgrade, Direktivom se zahtijeva od država članica da uspostave politike kojima će se poticati adaptacija zgrada koje se obnavljaju u zgrade približno nulte energije.

               (8)

               Komisija je Europskom parlamentu i Vijeću dostavila izvješće o napretku država članica prema zgradama približno nulte energije (4). Od država članica prikupljene su dodatne informacije u okviru njihovih obveza izvješćivanja o toj temi.

               (9)

               Napredak koji ostvaruju države članice postupno se povećao, ali bi ga trebalo ubrzati. Iako se povećao broj mjera za podupiranje povećanja broja zgrada približno nulte energije na nacionalnoj razini, države članice trebale bi pojačati napore kako bi osigurale da sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije do ciljnih datuma navedenih u Direktivi.

               (10)

               Trenutačno je u tijeku revizija Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada. Načela za zgrade približno nulte energije jedan su od stupova postojeće Direktive i postat će norma za nove zgrade od 2020. Tijekom revizije ocijenit će se hoće li biti potrebne dodatne mjere za 2030. Razvoj novih politika i pristupa trebao bi biti na čvrstim temeljima. Od ključne je važnosti da zahtjevi za zgrade približno nulte energije za 2020. budu potpuno provedeni.

               (11)

               To se dodatno podupire člankom 9. stavkom 4. Direktive u kojem je predviđeno da Komisija može državama članicama izdati preporuku u pogledu zgrada približno nulte energije,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

               1.

               Države članice trebale bi slijediti smjernice predviđene u Prilogu ovoj Preporuci. Postupanje u skladu s tim smjernicama pomoći će u osiguravanju da do 31. prosinca 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije te će državama članicama olakšati razvoj nacionalnih planova za povećanje broja zgrada približno nulte energije.

               2.

               Preporuka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.

      Sastavljeno u Bruxellesu 29. srpnja 2016.

            Za Komisiju

         Miguel ARIAS CAÑETE

            Član Komisije

      (1)  Vidjeti u: Energy, transport and environment indicators, izdanje iz 2012., Europska komisija. Za potrebe ove procjene zbrojena je ukupna potrošnja energije za sektor kućanstava i usluga. Ona uključuje, primjerice, potrošnju energije za uređaje, ali ne uključuje potrošnju energije u industrijskim zgradama.

      (2)  SWD(2014) 255 final.

      (3)  Paket mjera za energetsku uniju COM(2015) 80 final.

      (4)  COM(2013) 483 final/2.

      PRILOG
      1.   UVOD
      Nakon uvođenja zahtjeva u pogledu energetske učinkovitosti u nacionalne građevinske propise, nove zgrade danas troše upola manje energije nego uobičajene zgrade iz 1980.-ih.
      Direktivom o energetskoj učinkovitosti zgrada (dalje u tekstu: „EPBD” ili „Direktiva”) zahtijeva se od država članica da uspostave minimalne zahtjeve za energetsku učinkovitost novih zgrada i postojećih zgrada koje se podvrgavaju značajnoj obnovi. U skladu s tim minimalnim zahtjevima u EPBD-u je utvrđen jasan zahtjev da sve nove zgrade moraju do kraja desetljeća imati približno nulte ili vrlo niske energetske potrebe i ispunjavati uvjete za zgrade približno nulte energije (NZEB). Međutim, postojeći fond zgrada star je i energetski neučinkovit i sporo se obnavlja. U skladu s EPBD-om, postojeći fond zgrada trebalo bi također postupno prilagoditi postojećim normama.
      Potpuna provedba i primjena postojećeg zakonodavstva u području energije priznaje se kao prvi prioritet u uspostavi energetske unije (1). Dva ključna zahtjeva u okviru postojećeg pravnog okvira jesu osiguravanje da sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije do 31. prosinca 2020. (dvije godine ranije za javne zgrade) i podupiranje adaptacije postojećih zgrada u zgrade približno nulte energije.
      2.   KONTEKST: ODREDBE O ZGRADAMA PRIBLIŽNO NULTE ENERGIJE IZ DIREKTIVE O ENERGETSKOJ UČINKOVITOSTI ZGRADA
      2.1.   Pojam zgrade približno nulte energije (NZEB)

      U skladu s člankom 2. stavkom 2. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada (EPBD) zgrada približno nulte energije „…znači zgrada koja ima vrlo visoku energetsku učinkovitost utvrđenu u skladu s Prilogom I. Ta približno nulta odnosno vrlo niska količina energije trebala bi se u vrlo značajnoj mjeri pokrivati energijom iz obnovljivih izvora, uključujući energiju iz obnovljivih izvora koja se proizvodi u krugu zgrade ili u blizini zgrade.”
      Prvim dijelom definicije utvrđuje se energetska učinkovitost kao ključni element koji zgradu čini zgradom približno nulte energije. Ta energetska učinkovitost mora biti vrlo visoka i utvrđena u skladu s Prilogom I. Direktive o energetskoj učinkovitosti zgrada. U drugom dijelu definicije navedena su vodeća načela za postizanje te visoke učinkovitosti pokrivanjem preostale niske količine energije u vrlo značajnoj mjeri energijom iz obnovljivih izvora.
      Pojam zgrade približno nulte energije temelji se na činjenici da obnovljiva energija i mjere učinkovitosti zajedno funkcioniraju. Ako se nalazi u krugu zgrade, obnovljivom energijom smanjit će se neto isporučena energija. U mnogim slučajevima obnovljiva energija u krugu zgrade neće biti dovoljna da bi se energetske potrebe približile nuli bez daljnjih mjera energetske učinkovitosti ili znatnog smanjenja faktora primarne energije za obnovljive izvore energije izvan zgrade. Prema tome, višim i strožim zahtjevima za vrlo učinkovite zgrade približno nulte energije potaknut će se i veće korištenje obnovljive energije generirane u krugu zgrade te bi se trebalo pridonijeti promjeni faktora primarne energije za nositelje energije izvan zgrade s obzirom na njihov sadržaj obnovljive energije.
      Iako se EPBD-om utvrđuje okvirna definicija zgrada približno nulte energije, za njegovu detaljnu primjenu u praksi (npr. što je„vrlo visoka energetska učinkovitost” i što bi bio preporučeni znatni doprinos „energije iz obnovljivih izvora”) odgovorne su države članice kada prenose članak 9. Direktive u svoje nacionalne pravne sustave.
      2.1.1.   Što je energetska učinkovitost „zgrade približno nulte energije”?

      Energetska učinkovitost definira se kao (2)„…količina energije koja je potrebna da se zadovolje energetske potrebe povezane s uobičajenim korištenjem zgrade, što uključuje, među ostalim, energiju koja se koristi za grijanje, hlađenje, ventilaciju, pripremu tople vode i rasvjetu”. U Delegiranoj uredbi Komisije (EU) br. 244/2012 (3) i njezinim pratećim smjernicama (4) navedene su korisne upute kako izračunati energetsku učinkovitost zgrade (5).
      U skladu s Prilogom I. točkom 3. Uredbe, izračun energetske učinkovitosti započinje s izračunom ukupnih energetskih potreba
          (6) za grijanje i hlađenje i završava s izračunom neto primarne enegije. „Smjer” izračuna kreće se od potreba zgrade do izvora (tj. do primarne energije).
      U skladu s EPBD-om, države članice mogu upotrijebiti vlastite nacionalne faktore primarne energije za pretvaranje ukupne isporučene energije u primarnu energiju i za izračun energetske učinkovitosti zgrade.
      Potrošnja primarne energije mora se izračunati uporabom faktora primarne energije koji su specifični za svaki nositelj energije (npr. električnu energiju, loživo ulje, biomasa, daljinsko grijanje i hlađenje). U popratnim smjernicama uz Delegiranu uredbu preporučuje se uporaba istog faktora primarne energije od 2,5 za isporučenu i izvezenu električnu energiju.
      Energijom proizvedenom u krugu zgrade (koja se upotrebljava u krugu ili se izvozi) smanjuju se potrebe za primarnom energijom povezane s isporučenom energijom.
      Krajnji cilj izračuna energetske učinkovitosti jest utvrditi ukupnu godišnju potrošnju energije u neto primarnoj energiji, što odgovara potrošnji energije za grijanje, hlađenje, ventilaciju, toplu vodu i rasvjetu. Taj godišnji izračun ravnoteže u skladu je s postojećim okvirom EPBD-a. Međutim, iz istraživanja se može zaključiti da bi moglo biti korisno izračunavati energetsku ravnotežu u kraćim vremenskim razmacima (npr. pratiti dnevne i sezonske učinke) (7).
      U skladu s člankom 4. stavkom 1., u okviru minimalnih zahtjeva moraju se uzimati u obzir opći unutarnji klimatski uvjeti, kako bi se izbjegli mogući negativni učinci, npr. nedostatno prozračivanje. Kako bi se izbjeglo pogoršavanje kvalitete zraka u zatvorenim prostorima, smanjenje udobnosti i pogoršavanje zdravstvenih uvjeta u europskim zgradama (8), postupno postroživanje minimalnih zahtjeva u pogledu energetske učinkovitosti uslijed provedbe NZEB-a u cijeloj Europi trebalo bi provoditi zajedno s odgovarajućim strategijama za zatvorene prostore.
      Slično tomu, istraživanja (9) pokazuju da se u novim i obnovljenim zgradama često ne postiže planirana energetska učinkovitost. Trebalo bi uspostaviti mehanizme za kalibraciju izračuna energetske učinkovitosti sa stvarnom potrošnjom energije.
      2.1.2.   Odnos između troškovno optimalnih razina i razina zgrada približno nulte energije

      EPBD-om se uspostavlja sustav referentnih vrijednosti (načelo „troškovno optimalne razine”) na temelju kojeg će države članice uspostavljati zahtjeve u pogledu energetske učinkovitosti sadržane u nacionalnim ili regionalnim građevinskim propisima i provoditi redovite revizije. U skladu s EPBD-om, troškovno optimalnom razinom (10) uspostavlja se minimalna razina ambicioznosti za obnovu zgrada i nove zgrade.
      U skladu sa zahtjevima za troškovno optimalnu razinu iz članka 5. Direktive, nacionalni minimalni zahtjevi u pogledu energetske učinkovitosti moraju se preispitati svakih pet godina i postrožiti ako su znatno manje ambiciozni od nacionalnih troškovno optimalnih razina.
      Troškovno optimalnom metodologijom omogućuje se državama članicama da definiraju niz zahtjeva za zgrade približno nulte energije 2020. To zahtijeva ocjenjivanje i usporedbu različitih mjera energetske učinkovitosti i obnovljive energije, pojedinačno i zajedno, u okviru paketa mjera koji će se primjenjivati na referentne zgrade.
      U skladu s tim, kako bi definirale i ostvarile razinu zgrada približno nulte energije, države članice mogu upotrijebiti različite kombinacije mjera koje se odnose na izolaciju ili druge mjere energetske učinkovitosti, uključivanje vrlo učinkovitih tehničkih sustava zgrada i uporabu obnovljivih izvora energije u krugu zgrade (11). U okviru izračunavanja troškovno optimalnih razina države članice moraju istražiti doprinos svake od tih triju vrsta mjera.
      Države članice moraju definirati faktore primarne energije po nositelju energije. Ti se faktori primarne energije mogu temeljiti na nacionalnim ili regionalnim godišnjim prosječnim vrijednostima ili na specifičnim vrijednostima. Tim bi se faktorima trebao uzeti u obzir sadržaj obnovljive energije u energiji koja je isporučena zgradi, uključujući iz izvora u blizini, kako bi se obnovljivi izvori energije u krugu zgrade ili izvan izgrade mogli staviti u jednaki položaj.
      Važno je imati na umu da će se, za većinu novih zgrada, pojam zgrada približno nulte energije primjenjivati od siječnja 2021. (za nove javne zgrade od siječnja 2019.). Do tada će troškovi tehnologije vjerojatno biti niži kao posljedica zrelijih tržišta i većih količina. Stoga će razine potrošnje energije za zgrade približno nulte energije vjerojatno odgovarati troškovno optimalnoj razini za 2020.
      Iz dokaza se može zaključiti da su postojeće tehnologije povezane s uštedama energije, energetskom učinkovitosti i obnovljivim energijama dovoljne da se njima zajednički može ostvariti odgovarajući cilj u smislu zgrada približno nulte energije (12). Nije utvrđen nedostatak tehnologije koji bi trebalo prevladati do 2021. Na temelju analize troškovno optimalnih razina iz izvješća u skladu s člankom 5. EPBD-a može se zaključiti da se može ostvariti jednostavan prelazak s troškovne optimalnosti na zgrade približno nulte energije (13).
      Svaki petogodišnji troškovno optimalni ciklus prilika je za pretvaranje postignuća energetske učinkovitosti u nacionalne građevinske propise kako se budu dokazivale nove tehnologije i prilika za izmjenu pravila o učinkovitosti zgrada u cilju smanjivanja jaza do troškovno optimalnih razina. Nakon 2020. načelom troškovno optimalnih razina omogućit će se trajno poboljšanje razine ambicioznosti zahtjeva za zgrade približno nulte energije u okviru redovitog preispitivanja nacionalnih građevinskih propisa za nove i postojeće zgrade.
      2.1.3.   Kakav je doprinos obnovljivih izvora energije?

      Posebno važan cilj je uključivanje obnovljivih izvora energije u uvođenje zgrada približno nulte energije na nacionalnoj razini. Direktivom 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14) (dalje u tekstu: Direktiva o obnovljivim izvorima energije) zahtijeva se od država članica da u svoje građevinske zakonske i podzakonske akte uvedu odgovarajuće mjere kako bi se u građevinskom sektoru povećao udio svih vrsta energije iz obnovljivih izvora (15).
      Takvim mjerama nadopunjuju se zahtjevi za zgrade približno nulte energije iz EPBD-a. Odredbama EPBD-a prirodno se potiče uporaba obnovljivih izvora energije, posebno u krugu zgrade jer se proizvodnjom energije u krugu zgrade smanjuje potrebna količina primarne energije povezana s isporučenom energijom. Tako su obnovljivi izvori energije u krugu zgrade uvijek dio izračuna energetske učinkovitosti zgrade.
      Dok nekoliko država članica propisuje udio obnovljive energije u korištenoj primarnoj energiji ili minimalni doprinos obnovljive energije u kWh/(m2.y), druge se koriste neizravnim zahtjevom kao što je niska uporaba neobnovljivih izvora primarne energije koji se može ispuniti samo ako je obnovljiva energija dio idejnog rješenja zgrade (16). Tom se fleksibilnošću omogućuje prilagodba nacionalnim okolnostima i lokalnim uvjetima (vrsta zgrade, klima, troškovi usporedivih obnovljivih tehnologija i pristupačnost, optimalna kombinacija s mjerama na strani potražnje, izgrađenost prostora i slično). Sustavi za proizvodnju obnovljive energije koji se najčešće upotrebljavaju u zgradama približno nulte energije su solarno toplinski i fotonaponski sustavi na zgradama. Drugi obnovljivi izvori energije koji se upotrebljavaju u tim zgradama su geotermalni izvori (iz toplinskih crpki iz tla) i biomase.
      Na primjer, tehnologije za dobivanje obnovljive energije poput solarno toplinskih i fotonaponskih sustava isplativije su u mediteranskim klimama (koje obilježava viša stopa sunčevog zračenja) nego u drugim klimama. Stoga te tehnologije mogu imati viši relativni doprinos strožim zahtjevima energetske učinkovitosti.
      U pogledu obnovljivih izvora energije izvan zgrade, uključujući one koji se nalaze u blizini kao što su daljinsko grijanje i hlađenje (17), udio obnovljive energije u mješavini nositelja energije (primjerice u mješavini mreže električne energije kada je električna energija nositelj energije) utjecat će na energetsku učinkovitost zgrade kroz faktore primarne energije. Države članice iskorištavaju tu fleksibilnost jer se za različite nositelje energije općenito mogu uočiti znatno drugačiji faktori primarne energije, a posebno za većinu obnovljivih izvora energije i za tehnologije za njihovo korištenje (18).
      2.2.   Što mora biti obuhvaćeno nacionalnim primijenjenim definicijama zgrada približno nulte energije?

      Većina država članica (19) već upotrebljava pokazatelj potrošnje primarne energije u kWh/(m2.y) u skladu s Prilogom I. Nadalje, države članice često uključuju druge parametre kao što su U-vrijednosti sastavnih dijelova ovojnice zgrade, neto i ukupna energija za grijanje i hlađenje i emisije CO2.
      Otprilike 60 % država članica utvrdilo je detaljnu primjenu definicije zgrada približno nulte energije u pravnom dokumentu (npr. propisi o gradnji i odluke o energiji).
      Detaljna primjena definicije približno nulte energije u praksi u državi članici mora uključivati brojčani pokazatelj potrošnje primarne energije u kWh/(m2.y) (20). Ova detaljna primjena mora biti uključena u nacionalne mjere za prenošenje ili u nacionalni plan za povećanje broja zgrada približno nulte energije.
      2.3.   Nove zgrade: rokovi za ciljeve u pogledu zgrada približno nulte energije

      Člankom 9. stavkom 1. EPBD-a zahtijeva se od država članica da
      „…osiguravaju da:

                  (a)

                  do 31. prosinca 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije i

                  (b)

                  nakon 31. prosinca 2018. nove zgrade u kojima su smještena tijela javne vlasti odnosno koje su u vlasništvu tijela javne vlasti budu zgrade približno nulte energije.”

            Nacionalno zakonodavstvo kojim se prenose zahtjevi iz članka 9. stavka 1. mora sadržavati odredbe, mjere ili politike kojima će se osigurati da do 31. prosinca 2020. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije. Isto se primjenjuje za nove zgrade u kojima su smještena tijela javne vlasti odnosno koje su u vlasništvu tijela javne vlasti, i one moraju postati zgrade približno nulte energije do 31. prosinca 2018.
      U cilju priprema za provedbu članka 9. stavka 1. nacionalni planovi za povećanje broja zgrada približno nulte energije morali su sadržavati, među ostalim, prijelazne ciljeve za poboljšanje energetske učinkovitosti novih zgrada do 2015. Ti su se ciljevi mogli odnositi na najmanji postotak novih zgrada koje će biti zgrade približno nulte energije, do tog datuma.
      Države članice moraju osigurati da su zahtjevi iz članka 9. stavka 1. točke (a) ispunjeni do 31. prosinca 2020. i 31. prosinca 2018. za članak 9. stavak 1. točku (b). Iako su ti datumi u budućnosti, rok za prenošenje članka 9. bio je 9. siječnja 2013. (21). Do toga datuma sve odredbe o zgradama približno nulte energije iz članka 9. morale su biti uključene u nacionalne mjere za prenošenje. Tako dugotrajna priprema doista je nužna s obzirom na to koliko vremena treba za planiranje, ishođenje dozvola i izgradnju zgrada.
      Utvrđivanjem tih ciljeva u nacionalnom zakonodavstvu stvara se transparentnost u pogledu političkih ciljeva i osigurava vidljivost gospodarskim subjektima i drugim dionicima u pogledu budućih zahtjeva za energetsku učinkovitost novih zgrada.
      Nadalje, člankom 9. stavkom 1. zahtijeva se od država članica da osiguraju da do mjerodavnih datuma „sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije”. Zbog toga bi građani koji 2021. budu kupovali nove zgrade ili stanove mogli očekivati da se tržište razvija u skladu s tim ciljevima i da su zgrade zgrade približno nulte energije.
      Na temelju iskustva u građevinskom sektoru može se zaključiti da bi rokovi za kraj gradnje ili dovršetak zgrade mogli biti nesigurni i moglo bi doći do kašnjenja. Države članice trebale bi uračunati razdoblje valjanosti građevinskih dozvola, trajanje gradnje i dovršetak građevinskih radova te ciljeve iz članka 9. stavka 1. EPBD-a kako bi izbjegle rizik od neispunjenja obveze osiguravanja da „do siječnja 2021. sve nove zgrade budu zgrade približno nulte energije”.
      2.4.   Politike i mjere za promicanje zgrada približno nulte energije

      U skladu s člankom 9. stavkom 1. države članice moraju sastaviti nacionalne planove za povećanje broja zgrada približno nulte energije. Minimalni elementi koji trebaju biti uključeni u nacionalne planove utvrđeni su u članku 9. stavku 3. kako slijedi:
      „Nacionalni planovi obuhvaćaju, među ostalim, sljedeće elemente:

                  (a)

                  detaljan prikaz primjene definicije zgrade približno nulte energije u praksi u državi članici, u skladu s njezinim nacionalnim, regionalnim i lokalnim uvjetima, uključujući brojčani pokazatelj potrošnje primarne energije u kWh/m2 godišnje…;

                  (b)

                  prijelazne ciljeve za poboljšanje energetske učinkovitosti novih zgrada do 2015. godine…;

                  (c)

                  informacije o politikama i financijskim ili drugim mjerama […], uključujući pojedinosti u pogledu korištenja energije iz obnovljivih izvora u novim zgradama i u postojećim zgradama koje se podvrgavaju značajnoj obnovi u kontekstu članka 13. stavka 4. Direktive 2009/28/EZ i članaka 6. i 7. ove Direktive.”

            2.5.   Podupiranje adaptacije postojećih zgrada u zgrade približno nulte energije

      EPBD uključuje i obveze u pogledu zgrada približno nulte energije povezane s postojećim zgradama bez ciljnih datuma ili obveze utvrđivanja minimalnih zahtjeva u pogledu energetske učinkovitosti. U članku 9. stavku 2. EPBD-a zahtijeva se od država članica da „po uzoru na javni sektor, izrađuju politike i poduzimaju mjere kao što je određivanje ciljeva za poticanje pretvorbe zgrada koje se obnavljaju u zgrade približno nulte energije i o tome obavješćuju Komisiju u svojim nacionalnim planovima…”
      Podupiranje adaptacije postojećih zgrada u zgrade približno nulte energije u skladu s člankom 9. stavkom 2. EPBD-a trebalo bi uključivati kao element povećanje korištenja energije iz obnovljivih izvora (članak 9. stavak 3. točka (c)). Nadalje, člankom 13. stavkom 6. Direktive o obnovljivim izvorima energije zahtijeva se od država članica da promiču uporabu obnovljive energije za grijanje i hlađenje u svojim građevinskim zakonima i propisima.
      Stoga je cilj članka 9. stavka 2. povećati temeljitost obnova uspostavom nacionalnih politika za potporu većih obnova postojećih zgrada kako bi ih se dovelo na razinu zgrada približno nulte energije. Obveza iz članka 9. stavka 2. EPBD-a nadopunjuje se nacionalnim dugoročnim građevinskim strategijama iz članka 4. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (22) (EED), što bi trebalo dovesti do povećanih stopa obnove iskorištavanjem financijskih sredstava i ulaganja u obnovu zgrada. Tim se dugoročnim strategijama obnove spajaju navedeni elementi EED-a (stopa obnove) i EPBD-a (temeljitost obnove).
      U okvirnoj definiciji zgrada približno nulte energije iz EPBD-a ne razlikuje se između novih i postojećih zgrada. Takvo razlikovanje moglo bi biti zavaravajuće za potrošače kao i različite ocjene u certifikaciji energetske učinkovitosti za nove i postojeće zgrade.
      „Adaptacija u zgrade približno nulte energije” stoga znači onoliko velika adaptacija koliko je potrebno za ispunjavanje zahtjeva energetske učinkovitosti razine zgrada približno nulte energije. To ne znači da za postojeće zgrade ne mogu postojati različiti rokovi i financijska potpora uzimajući u obzir dulje vrijeme koje je potrebno da se za postojeće zgrade adaptirane u zgrade približno nulte energije postigne troškovno optimalna razina.
      3.   NAPREDAK DRŽAVA ČLANICA PREMA CILJU ZGRADA PRIBLIŽNO NULTE ENERGIJE
      3.1.   Primijenjene nacionalne definicije zgrada približno nulte energije

      Brojčani pokazatelji ne mogu se uspoređivati među državama članicama jer se upotrebljavaju različite metodologije za izračun energetske učinkovitosti (23). Neke države članice proširile su područje primjene brojčanog pokazatelja uključivanjem neobavezne potrošnje energije, primjerice potrošnje energije u uređajima. Dokazano je da se uključivanjem rasvjete i uređaja mogu ostvariti optimalnija rješenja, posebno za potrošnju električne energije (24).
      Uz ovo upozorenje, dostupni dokazi (25) upućuju na to da je u slučajevima kada je utvrđen brojčani pokazatelj raspon zahtjeva prilično širok od 0 kWh/(m2.y) do 270 kWh/(m2.y) (što uključuje uporabu energije u uređajima) i većinom se navode kao potrošnja primarne energije u kWh/m2/y. Više vrijednosti većinom se odnosi na bolnice ili druge specijalizirane nestambene zgrade.
      Većina država članica nastoji postići da potrošnja primarne energije stambenih zgrada nije veća od 50 kWh/(m2.y). Najveća potrošnja primarne energije kreće se od 20 kWh/(m2.y) u Danskoj, 33 kWh/(m2.y) u Hrvatskoj (obala) do 95 kWh/(m2.y) u Latviji. Nekoliko zemalja (Belgija (Bruxelles), Estonija, Francuska, Irska, Slovačka, Ujedinjena Kraljevina, Bugarska, Danska, Hrvatska (kontinentalna), Malta i Slovenija) nastoje ostvariti 45 ili 50 kWh/(m2.y) (26).
      U pogledu udjela obnovljive energije izvješćivanje je prilično različito pri čemu je samo nekoliko zemalja definiralo posebni najmanji postotak, a većina je davala kvalitativne izjave.
      Nijedna država članica još nije prijavila zakonodavni sustav u skladu s kojim se zahtjevi za zgrade približno nulte energije u posebnim i opravdanim slučajevima neće primjenjivati kada je analiza troškova i koristi u gospodarskom životnom ciklusu zgrade negativna, što je dopušteno u skladu s člankom 9. stavkom 6. EPBD-a.
      3.2.   Politike i mjere za promicanje zgrada približno nulte energije

      U ocjeni stanja iz listopada 2014. (27) navedeno je da su države članice u svojim nacionalnim planovima i nacionalnim akcijskim planovima za energetsku učinkovitost prijavile široki raspon politika i mjera kojima se podupiru ciljevi zgrada približno nulte energije, iako često nije jasno u kojoj su mjeri te mjere posebno usmjerene na zgrade približno nulte energije. U odnosu na stanje prijavljeno u Komisijinom izvješću o napretku iz 2013. (28) povećao se broj politika i mjera koje su prijavile države članice.
      Više od dvije trećine država članica uspostavilo je politike i mjere u kategorijama podizanja razine svijesti i obrazovanja, jačanja regulacije sektora graditeljstva i energetskog certifikata. Ostali načini promicanja zgrada približno nulte energije jesu financijski instrumenti i mjere potpore, uključujući primjerice politike poticaja, kredite sa sniženim kamatama, energetske bonuse za privatne osobe, mehanizme bespovratnih sredstava za uvođenje obnovljive energije, savjete i financijska sredstva za ugroženo stanovništvo i subvencionirane kamate za energetski učinkovite domove.
      Većina politika i mjera koje su prijavile države članice primjenjuju se i na javne zgrade. Opseg mjera za javne zgrade bitno se razlikuje među državama članicama od onih koje se primjenjuju na zgrade državne vlasti do onih koje se primjenjuju na sve zgrade u javnom vlasništvu ili na sve zgrade koje se upotrebljavaju u javne svrhe. Neke države članice imaju posebne mjere za javne zgrade. To su većinom kampanje praćenja (npr. „NRClick” je energetski računovodstveni sustav za usporedbu različitih općina u Belgiji) i prezentacijski projekti (npr. u Njemačkoj zgrada približno nulte energije za Saveznu agenciju za okoliš (Umweltbundesamt)).
      Tijekom 2015. pripremljen je pregled stanja nacionalnih planova za zgrade približno nulte energije u cijelom EU-u (29). Ovom najnovijom analizom potvrđen je kontinuirani napredak u pogledu količine i kvalitete nacionalnih mjera za promicanje zgrada približno nulte energije, uključujući detaljnu primjenu definicije, privremene ciljeve do 2015. i financijske i ostale politike. U ovom je izvješću utvrđeno nekoliko primjernih ili pionirskih okvira politika.
      Neke države članice procijenile su koristi od uvođenja zgrada približno nulte energije. Stvorit će se nova radna mjesta s punim radnim vremenom: 649–1 180 u Bugarskoj, 4 100–6 200 u Poljskoj, 1 390–2 203 u Rumunjskoj. Bugarska očekuje dodatna ulaganja od 38–69 milijuna EUR, Poljska od 240 do 365 milijuna EUR i Rumunjska 82–130 milijuna EUR. Predviđeni su minimalni zahtjevi za primarnu energiju od 70 kWh/m2/y (Bugarska i Poljska) do 100 kWh/m2/y (Rumunjska) tijekom 2015., ali oni će 2020. iznositi između 30 kWh/m2/y i 50 kWh/m2/y. Postotak obnovljive energije povećat će se s 20 % koliko je iznosio 2015. na 40 % 2020. Emisije CO2 smanjit će se s 8–10 kg CO2/m2/y na 3–7 kg CO2/m2/y 2020.
      Nedavne studije upućuju na to da su u zgradama približno nulte energije u Europi ekonomski izvediva smanjenja energije od 80 % i više, iako se mješavina odabranih mjera znatno razlikuje ovisno o klimi. Iz rezultata se može zaključiti da je širok pristup učinkovitosti u kombinaciji s obnovljivim mjerama izvediv u cijelom EU-u, uz različite troškove (30).
      4.   PREPORUKE
      4.1.   Primjena definicije zgrada približno nulte energije u praksi: kada je ciljana razina energetske učinkovitosti zgrada približno nulte energije postavljena prenisko?

      U ovom odjeljku navedena su opća načela i čimbenici koje bi države članice trebale uzeti u obzir kada razvijaju definiciju zgrade približno nulte energije koja će se primjenjivati na nacionalnoj razini, u skladu s EPBD-om.
      Ne može se postaviti jedinstvena razina zahtjeva za zgrade približno nulte energije u cijelom EU-u. Potrebna je fleksibilnost kako bi se uzeo u obzir učinak klimatskih uvjeta na potrebe grijanja i hlađenja i na troškovnu učinkovitost paketa energetske učinkovitosti i mjera korištenja izvora obnovljive energije.
      Neovisno o tome, pojmovima „približno nulta” i „vrlo niska količina” energije koji su uvedeni EPBD-om označuju se opseg i ograničenja diskrecijskog prava država članica. Pri definiranju zgrada približno nulte energije trebalo bi se voditi načelom postizanja približno izjednačene energetske bilance tih zgrada.
      Razina približno nulte energije za nove zgrade ne smije biti ispod (manje stroga od) troškovno optimalne razine za 2021. koja će se izračunati u skladu s člankom 5. Direktive. Troškovno optimalna razina je minimalna razina željene učinkovitosti zgrada približno nulte energije. Razina energetske učinkovitosti zgrada približno nulte energije za nove zgrade utvrdit će se primjenom najbolje tehnologije koja je dostupna i raširena na tržištu u to vrijeme, na temelju financijskih aspekata i pravnih i političkih razmatranja na nacionalnoj razini.
      Uspostava brojčanih referentnih vrijednosti za pokazatelje potrošnje primarne energije zgrada približno nulte energije, na razini EU-a, najkorisnija je kada su vrijednosti koje će se uspoređivati s tim referentnim vrijednostima dobivene transparentnim metodologijama izračuna. Trenutačno se dovršavaju norme (31) kojima će se omogućiti transparentna usporedba nacionalnih i regionalnih metodologija izračuna.
      Uzimajući u obzir ta razmatranja, referentne vrijednosti obično se navode u obliku energetskih potreba. Osnovni je razlog za to činjenica da su energetske potrebe početna točka za izračun primarne energije i stoga je vrlo niska razina energetskih potreba za grijanje i hlađenje ključni preduvjet za zgrade približno nulte primarne energije. Vrlo niske energetske potrebe preduvjet su i za postizanje znatnog udjela energije iz obnovljivih izvora energije i približno nulte primarne energije.
      Kada se predviđaju cijene i tehnologije za 2020. referentne vrijednosti za energetsku učinkovitost zgrada približno nulte energije nalaze se u sljedećim rasponima za različite klimatske zone EU-a (32):

                  Sredozemlje:

                              —

                              Uredski prostori: 20–30 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 80–90 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 60 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                              —

                              Nova obiteljska kuća: 0–15 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 50–65 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 50 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                  Oceanska zona:

                              —

                              Uredski prostori: 40–55 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 85–100 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 45 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                              —

                              Nova obiteljska kuća: 15–30 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 50–65 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 35 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade, i

                  Kontinentalna zona:

                              —

                              Uredski prostori: 40–55 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 85–100 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 45 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                              —

                              Nova obiteljska kuća: 20–40 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 50–70 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 30 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                  Nordijska zona:

                              —

                              Uredski prostori: 55–70 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 85–100 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 30 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade,

                              —

                              Nova obiteljska kuća: 40–65 kWh/(m2.y) neto primarne energije odnosno obično 65–90 kWh/(m2.y) potrošnje primarne energije pokriveno s 25 kWh/(m2.y) iz obnovljivih izvora u krugu zgrade.

            Savjetuje se države članice da upotrijebe obnovljive izvore energije u integriranom projektu za pokrivanje niskih energetskih zahtjeva zgrada (33).
      Neke države članice odlučile su povezati razinu zgrada približno nulte energije s jednim od najboljih razreda energetske učinkovitosti (npr. razred gradnje A++), kako je navedeno u energetskom certifikatu. Ovaj se pristup preporučuje, kada je popraćen jasnim pokazateljem energetske učinkovitosti, kako bi ulagači mogli dobiti jasne informacije te u cilju usmjeravanja tržišta prema zgradama približno nulte energije.
      4.2.   Izvršavanje obveze kako bi se osiguralo da nove zgrade od kraja 2020. budu zgrade približno nulte energije

      Da bi se nove zgrade mogle pripremiti za ostvarivanje ciljeva zgrada približno nulte energije možda će biti potrebna prilagodba postojećih praksi. Minimalni zahtjevi u pogledu energetske učinkovitosti i zahtjevi približno nulte energije trebali bi se ocjenjivati uzimajući u obzir rokove iz članka 9. stavka 1.
      Nadalje, države članice moraju osigurati da su uspostavljeni odgovarajući mehanizmi sankcija za slučajeve kada nove zgrade nisu u skladu sa zahtjevima energetske učinkovitosti. To može podrazumijevati različite sankcije za nove zgrade nakon isteka rokova za zgrade približno nulte energije.
      Savjetuje se državama članicama da ocijene te elemente što je prije moguće kako bi se osiguralo da su ostvareni ciljevi zgrada približno nulte energije. Jednako se tako preporučuje da države članice definiraju mehanizam koji će se primjenjivati za praćenje ispunjavanja ciljeva zgrada približno nulte energije. Tim mehanizmom trebalo bi se nadzirati i ostvarivanje privremenih ciljeva za 2015. u skladu s člankom 9. stavkom 1. te mogućih dodatnih postignuća na nacionalnoj razini do 2020. Time će se pojačati postojeći planovi za zgrade približno nulte energije i pridonijeti mehanizmima praćenja u budućnosti.
      4.3.   Politike i mjere za promicanje zgrada približno nulte energije

      U većini država članica odabran je niz politika za povećanje broja zgrada približno nulte energije (npr. podizanje razine svijesti i informiranja, obrazovanje i osposobljavanje, jačanje građevinskih propisa te energetski certifikati, što su odabrale: Austrija, Belgija, Bugarska, Cipar, Češka, Danska, Estonija, Finska, Francuska, Hrvatska, Mađarska, Njemačka, Irska, Italija, Latvija, Litva, Malta, Poljska, Portugal, Švedska, Slovenija, Ujedinjena Kraljevina). Međutim, politike se ponekad čine općenitima i usmjerenima na „sve zgrade”. Njihova posebna potpora zgradama približno nulte energije nije uvijek dovoljno jasna niti je jasno u kojoj se mjeri njima u praksi pridonosi postizanju cilja u pogledu zgrada približno nulte energije u određenoj zemlji. Stoga se preporučuje stvaranje snažnijih veza između politika, mjera i zgrada približno nulte energije.
      Kako bi olakšala pružanje tih informacija Komisija je državama članicama stavila na raspolaganje neobavezni predložak čija se uporaba preporučuje kako bi se olakšala usporedivost i analiza planova zgrada približno nulte energije (34).
      4.4.   Podupiranje adaptacije postojećih zgrada u zgrade približno nulte energije

      Najbolje prakse usmjerena na pretvorbu postojećih zgrada obuhvaćaju sve od tehnološke svijesti (35), mehanizama poticaja do financijskih instrumenata, mehanizama oporezivanja, ekonomskih instrumenata kao što su mehanizmi za obveznu uštedu energije, tržišnih instrumenata kao što su javno-privatna partnerstva za poticanje obnove zgrada ili centri u kojima se na jednom mjestu mogu dobiti savjeti o obnovi energije (36).
      Pristup koji se primjenjuje u nekim državama članicama na način da se financijska potpora za obnovu zgrada povezuje s postizanjem visokih energetskih razreda koji odgovaraju razini zgrada približno nulte energije može se smatrati dobrom praksom za poticanje adaptacije postojećih zgrada na nacionalnoj razini u zgrade približno nulte energije.
      Većina država članica u posljednjem je desetljeću uvela mjere usmjerene na postojeće zgrade i nedavno su u okviru nacionalnih strategija za obnovu definirane nove perspektive za budućnost u skladu s člankom 4. Direktive o energetskoj učinkovitosti. Države članice trebale bi razviti usklađene mješavine instrumenata politike (pakete politika) koji samo djelomično ovise o javnim proračunima.
      Potrebni su pouzdani podaci za praćenje učinka politika, uključujući stvarnu energetsku učinkovitost i unutarnje okruženje, a to se posebno odnosi na obnovu zgrada. U nekim zemljama s ograničenim mogućnostima za obnovljivu solarnu energiju (npr. sjever Europe) potrebne su politike kojima se podupiru alternativne mjere (npr. biomasa). Donošenje planova i uvođenje pokazatelja također je dobar alat za zadovoljavanje posebnih potreba i praćenje provedbe. Savjetuje se državama članicama da dodatno pojačaju i ocijene donesene mjere kako bi mogle uspješno poticati troškovno učinkovite velike obnove i obnove do razine zgrada približno nulte energije.
      5.   SAŽETAK PREPORUKA

                  1.

                  Načela za zgrade približno nulte energije jedan su od stupova postojeće direktive i postat će norma za nove zgrade od 2020. Savjetuje se državama članicama da pojačaju napore usmjerene na potpunu provedbu i primjenu odredaba EPBD-a kako bi osigurale da sve nove zgrade postanu zgrade približno nulte energije do ciljnih datuma navedenih u Direktivi.

                  2.

                  Savjetuje se državama članicama da utvrde dovoljno ambiciozne nacionalne definicije zgrada približno nulte energije – ne manje od predviđene troškovno optimalne razine minimalnih zahtjeva – te da upotrebljavaju obnovljive izvore energije u integriranom projektu kako bi pokrile niske energetske potrebe zgrada približno nulte energije. Preporučene referentne vrijednosti navedene su u odjeljku 4.1. Trebalo bi osigurati odgovarajuće unutarnje okruženje kako bi se izbjeglo pogoršanje unutarnje kvalitete zraka, smanjenje udobnosti i pogoršavanje zdravstvenih uvjeta u zgradama u Europi.

                  3.

                  Kako bi se osiguralo da nove zgrade budu zgrade približno nulte energije od kraja 2020. države članice trebale bi što je prije moguće ocijeniti je li potrebna prilagodba postojeće prakse. Preporučuje se i da države članice definiraju mehanizam koji će se primjenjivati za praćenje postizanja ciljeva zgrada približno nulte energije i da razmotre mogućnosti uspostave različitih sankcija za nove zgrade po isteku rokova za zgrade približno nulte energije.

                  4.

                  Politikama i mjerama za promicanje zgrada približno nulte energije trebalo bi se preciznije pojasniti u kojoj se mjeri njima pridonosi postizanju ciljeva zgrada približno nulte energije. Preporučuje se stvaranje snažnijih veza između politika, mjera i zgrada približno nulte energije. Kako bi olakšala pružanje tih informacija Komisija je državama članicama stavila na raspolaganje neobavezni predložak čija se uporaba preporučuje u cilju olakšavanja usporedivosti i analiza planova.

                  5.

                  Komisija preporučuje državama članicama da ubrzaju napredak u razvoju politika potpore koje su posebno usmjerene na obnovu postojećih zgrada do razina zgrada približno nulte energije. Države članice trebale bi razviti usklađene mješavine instrumenata politike (pakete politika) kako bi osigurale potrebnu dugoročnu stabilnost za ulagače u učinkovite zgrade, uključujući velike obnove i obnove zgrada do razine zgrade približno nulte energije. Preporučuje se prikupljanje pouzdanih podataka za praćenje učinaka politike u cilju zadovoljavanja posebnih potreba i praćenja provedbe obnove postojećih zgrada.

         (1)  COM(2015) 80 final.

         (2)  Članak 2. stavak 4.

         (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 244/2012 od 16. siječnja 2012. o dopuni Direktive 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća o energetskim svojstvima zgrada utvrđivanjem usporednog metodološkog okvira za izračunavanje troškovno optimalnih razina za minimalne zahtjeve energetskih svojstava zgrada i dijelova zgrada (SL L 81, 21.3.2012., str. 18.).

         (4)  Smjernice kojima se utvrđuje usporedni metodološki okvir za izračunavanje troškovno optimalnih razina za minimalne zahtjeve u pogledu energetske učinkovitosti zgrada (SL C 115, 19.4.2012., str. 1.).

         (5)  Vidjeti tablicu na stranici 10. Smjernica.

         (6)  „Energetska potreba”, „isporučena energija” i „neto primarna energija” trebali bi se čitati u skladu s definicijama iz Delegirane uredbe (EU) br. 244/2012 i njezinim popratnim smjernicama.

         (7)  Vidjeti na primjer „Analysis of load match and grid interaction indicators in net zero energy buildings with simulated and monitored data”, Applied Energy, 31. prosinca 2014., stranice 119.–131.

         (8)  Izvješće JRC-a o „Promicanju zdravih i energetski učinkovitih zgrada u Europskoj uniji”, 2016.

         (9)  Vidjeti na primjer „Predicted vs. actual energy performance of non-domestic buildings: Using post-occupancy evaluation data to reduce the performance gap”, Anna Carolina Menezes, Andrew Cripps, Dino Bouchlaghem & Richard Buswell (2012.), Applied Energy, Volume 97, stranice 355.–364., http://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0306261911007811/

         (10)  Označava razinu energetske učinkovitosti koja rezultira najmanjim troškom tijekom procijenjenoga gospodarskog vijeka trajanja zgrade.

         (11)  „Energija iz obnovljivih izvora” obuhvaća energiju iz obnovljivih nefosilnih izvora, tj. energija vjetra, sunčeva energija,aerotermalna, geotermalna, hidrotermalna energija i energija oceana, hidroenergija, biomasa, deponijski plin, plin iz postrojenjaza pročišćavanje otpadnih voda i bioplinovi.

         (12)  „Towards nearly zero-energy buildings- Definition on common principles under the EPBD” (http://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/nzeb_full_report.pdf), koju je izradio Ecofys zaEuropsku komisiju, Glavnu upravu za energetiku.

         (13)  Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o napretku državačlanica u postizanju troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti.

         (14)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).

         (15)  Vidjeti članak 13. stavak 4. Direktive o obnovljivim izvorima energije.

         (16)  EPBD Usklađeno djelovanje, III. knjiga, 2016.

         (17)  Sustavi daljinskog grijanja i hlađenja u EU-u čine otprilike 10–13 % opskrbe energijom za grijanje i hlađenje na tržištu EU-a.

         (18)  Vidjeti bilješku 12.

         (19)  23 države članice i jedna od belgijskih regija.

         (20)  U skladu s člankom 9. stavkom 3. točkom (a).

         (21)  Članak 28. stavak 1. drugi podstavak.

         (22)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (23)  Trenutačnim aktivnostima normizacije i projektima kao što je projekt GE2O (http://www.geoclusters.eu/) nastoje se prevladati takva ograničenja uz istodobno priznavanje prirodnih razlika kao što je klima.

         (24)  Oblikovanje optimalnih putova za realizaciju zgrada približno nulte energije u Europi – predstavila Delia D'Agostino na konferenciji WSED-a u veljači 2016. (http://www.wsed.at/en/programme/young-researchers-conference-energy-efficiency-biomass/).

         (25)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52013DC0483R(01)&from=EN.Ovo izvješće uključuje informacije iz svih država članica osim iz Grčke i Španjolske, koje nisuposlale nacionalni plan ili konsolidirani predložak do 18. rujna 2014. Novija tablica s pregledomnacionalnih definicija zgrada približno nulte energije dostupna je ovdje: http://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-efficiency/buildings/nearly-zero-energy-buildings

         (26)  Vidjeti informacije uključene u sažeto izvješće JRC-a o nacionalnim planovima za zgrade približno nulte energije za 2016., informativni članak BPIE-a iz siječnja 2015. (http://bpie.eu/uploads/lib/document/attachment/128/BPIE_factsheet_nZEB_definitions_across_Europe.pdf) i ažurirane informacije koje je objavila Komisija u listopadu 2014. (https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Updated%20progress%20report%20NZEB.pdf).

         (27)  https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/Updated%20progress%20report%20NZEB.pdf

         (28)  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52013DC0483R(01)&from=EN

         (29)  Sažeto izvješće JRC-a o nacionalnim planovima za zgrade približno nulte energije za 2016., dostupno na sljedećoj internetskoj stranici: http://iet.jrc.ec.europa.eu/energyefficiency/publications/all

         (30)  Vidjeti bilješku 24.

         (31)  Mandat Komisije M/480 za CEN u pogledu razrade normi iz EPBD-a.

         (32)  U studiji „Ususret zgradama približno nulte energije – Definicija zajedničkih načela u okviru EPBD-a” (http://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/nzeb_full_report.pdf), koju je izradio Ecofys za Europsku komisiju, Glavnu upravu za energetiku:

                  —

                  Sredozemlje je Zona 1.: Katanija (ostali: Atena, Larnaca, Luga, Sevilja, Palermo),

                  —

                  Oceanska zona je Zona 4.: Pariz (ostali: Amsterdam, Berlin, Bruxelles, Kopenhagen, Dublin, London, Macon, Nancy, Prag, Varšava),

                  —

                  Kontinentalna zona je Zona 3.: Budimpešta (ostali: Bratislava, Ljubljana, Milano, Beč),

                  —

                  Nordijska zona je Zona 5.: Stockholm (Helsinki, Riga, Stockholm, Gdansk, Tovarene),

         (33)  Integrirana energetska učinkovitost zgrade odgovara količini neto primarne energije koja je potrebna za zadovoljavanje različitih potreba povezanih s njezinom uobičajenom uporabom i mora uključivati potrebe za energijom za grijanje i hlađenje, potrebe za toplom vodom kod kuće i ugrađenu rasvjetu. Zbog toga se, osim kvalitete izolacije u zgradi, u okviru integrirane učinkovitosti uzimaju u obzir postrojenja za grijanje, postrojenja za hlađenje, energija za prozračivanje, rasvjetna tijela, položaj i orijentacija zgrade, zadržavanje topline, aktivni solarni sustavi i drugi obnovljivi izvori energije.

         (34)  Predlošci koje su ispunile države članice dostupni su na ovoj internetskoj stranici: http://ec.europa.eu/energy/en/topics/energy-efficiency/buildings/nearly-zero-energy-buildings

         (35)  EU podupire razvoj tehnologije u okviru programa Obzor 2020. – posebno u okviru javno-privatnog partnerstva za energetski učinkovite zgrade: https://ec.europa.eu/research/industrial_technologies/energy-efficient-buildings_en.html

         (36)  Vidjeti bilješku 22.


               20.6.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 188/1

         Preporuka za Uredbu Vijeća (EZ) br. 2533/98 o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke
   (ESB/2014/13)
   (predložila Europska središnja banka)
   (2014/C 188/01)
   OBRAZLOŽENJE
   I.   UVOD

   Vijeće Europske unije donijelo je 23. studenoga 1998. Uredbu Vijeća (EZ) br. 2533/98 (1). Sukladno članku 107. stavku 6. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, ESB je prethodno Vijeću dostavio Preporuku ESB/1998/10 (2). Nakon toga, ESB je također dostavio Preporuku ESB/2008/9 (3) koja je prethodila donošenju Uredbe Vijeća (EZ) br. 951/2009 (4). Stoga je prikladno slijediti isti postupak koji je trenutno određen člankom 129. stavkom 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i uvesti predložene izmjene Uredbe (EZ) br. 2533/98.
   II.   PRIMJEDBE KOJE SE ODNOSE NA ČLANKE:

      Korištenje statističkih podataka za izvršavanje nadzornih funkcija

   Radi smanjenja tereta izvještavanja, a na način da je potrebno prikupiti podatke samo jednom, sukladno članku 8. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 2533/98, nacionalne središnje banke trenutno su ovlaštene koristiti povjerljive statističke podatke za izvršavanje njihovih funkcija u području nadzora. Potrebno je odrediti da ESB, kojemu su dodijeljene posebne funkcije u području bonitetnog nadzora kreditnih institucija Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013 (5), slično kao i nacionalne središnje banke kojima su dodijeljene posebne funkcije u području bonitetnog nadzora, može koristiti povjerljive statističke podatke za izvršavanje ovih funkcija.
   Istodobno je potrebno pojasniti da se prijenos povjerljivih statističkih podataka između članica ESSB-a i drugih tijela država članica i Unije nadležnih za (a) nadzor kreditnih institucija, tržišta i infrastruktura; i (b) stabilnost financijskog sustava, Europskom stabilizacijskom mehanizmu (ESM), može provesti radi pružanja potpore odgovarajućim zadaćama. Tijela mogu između ostaloga obuhvaćati nadležna tijela odgovorna za nadzor i makrobonitetni nadzor, Europska nadzorna tijela (6), Europski odbor za sistemske rizike, kao i tijela ovlaštena za sanaciju kreditnih institucija.

      Preporuka za:

         „UREDBU VIJEĆA
         o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2533/98 o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 5. stavak 4.,
         uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke
         uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
         uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije,
         Postupajući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 129. stavku 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije i u članku 41. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke,
         Budući da:

                     (1)

                     Uredba Vijeća (EZ) br. 2533/98 (7) je ključna sastavnica pravnog okvira koji podržava zadaće Europske središnje banke (ESB) vezane uz prikupljanje statističkih podataka uz pomoć nacionalnih središnjih banaka. ESB se dosljedno poziva na ovu Uredbu radi obavljanja i praćenja koordiniranog prikupljanja statističkih podataka potrebnih za obavljanje zadaća Europskog sustava središnjih banaka (ESSB), uključujući zadaće vezane uz doprinos nesmetanom vođenju politika od strane nadležnih tijela u vezi bonitetnog nadzora kreditnih institucija i stabilnosti financijskog sustava, kao što je određeno u članku 127. stavku 5. Ugovora.

                     (2)

                     Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 (8) dodjeljuje ESB-u određene zadaće u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija i stabilnosti financijskog sustava unutar Unije i pojedinačnih država članica.

                     (3)

                     Radi smanjenja tereta izvještavanja za izvještajne jedinice i radi omogućavanja pravilne provedbe nadzora financijskih institucija, tržišta i infrastruktura, dodijeljenog svim nadležnim tijelima kao i radi omogućavanja pravilne provedbe zadaća dodijeljenih tijelima nadležnim za zaštitu stabilnosti financijskog sustava, potrebno je izmijeniti Uredbu (EZ) br. 2533/98 radi omogućavanja prijenosa i uporabe statističkih podataka koje prikuplja ESSB, između članica ESSB-a i odgovarajućih tijela. Ova bi tijela trebala obuhvaćati nadležna tijela odgovorna za nadzor financijskih institucija, tržišta i infrastruktura te za makrobonitetni nadzor, Europska nadzorna tijela (ESA) (9), Europski odbor za sistemske rizike kao i tijela ovlaštena za sanaciju kreditnih institucija,

               DONIJELO JE OVU UREDBU:
         Članak 1.
         Posebne izmjene
         Članak 8. Uredbe (EZ) br. 2533/98 mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     U stavku 1., točka (d) zamjenjuje se sljedećim tekstom te se dodaje sljedeća točka (e):

                                 „(d)

                                 u pogledu ESB-a i nacionalnih središnjih banaka, ako se navedeni statistički podaci koriste u području bonitetnog nadzora;

                                 (e)

                                 u pogledu nacionalnih središnjih banaka, u skladu s člankom 14. stavkom 4. Statuta, za izvršavanje funkcija osim onih određenih u Statutu.”

                     2.

                     U stavku 4., točka (a) zamjenjuje se sljedećim:

                                 „(a)

                                 u mjeri potrebnoj za izvršavanje zadaća ESSB-a iz Ugovora ili zadaća u području bonitetnog nadzora dodijeljenih članicama ESSB-a; ili”

                     3.

                     Dodaje se sljedeći stavak 4.a:

                                 „4.a

                                 ESSB može prenositi povjerljive statističke podatke tijelima država članica i tijelima Unije nadležnih za nadzor kreditnih institucija, tržišta i infrastruktura, ili stabilnost financijskog sustava u skladu s pravom Unije ili nacionalnim pravom, ili u skladu s Europskim stabilizacijskim mehanizmom (ESM), u mjeri podrobnosti potrebnoj za izvršavanje njihovih odgovarajućih zadaća. Članica ESSB-a koja je prikupila povjerljive statističke podatke mora izričito odobriti bilo kakav daljnji prijenos.”

               Članak 2.
         Završne odredbe
         Ova Odluka stupa na snagu [datum].

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.”

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 21. ožujka 2014.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2533/98 od 23. studenoga 1998. o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (SL L 318, 27.11.1998., str. 8.).

      (2)  Preporuka ESB/1998/10 za Uredbu Vijeća (EZ) o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (SL C 246, 6.8.1998., str. 12.).

      (3)  Preporuka ESB/2008/9 za Uredbu Vijeća (EZ) br. 2533/98 o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (SL C 251, 3.10.2008., str. 1.).

      (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 951/2009 od 9. listopada 2009. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2533/98 o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (SL L 269, 14.10.2009., str. 1.).

      (5)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

      (6)  Europska nadzorna tijela su Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo, Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala.

      (7)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2533/98 od 23. studenoga 1998. o prikupljanju statističkih podataka od strane Europske središnje banke (SL L 318, 27.11.1998., str. 8.).

      (8)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

      (9)  Europska nadzorna tijela su Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo, Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala.


title: Preporuka Europskog odbora za sistemske rizike оd 11. prosinca 2015. o priznavanju i određivanju stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama (ESRB/2015/1)

text:
               12.3.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 97/1

         PREPORUKA EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE
   оd 11. prosinca 2015.
   o priznavanju i određivanju stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama
   (ESRB/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   OPĆI ODBOR EUROPSKOG ODBORA ZA SISTEMSKE RIZIKE,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1092/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o makrobonitetnom nadzoru financijskog sustava Europske unije i osnivanju Europskog odbora za sistemske rizike (1), a posebno njezin članak 3. stavak 2. točke (b), (d) i (f) te njezine članke od 16. do 18.,
   uzimajući u obzir Direktivu 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage Direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (2), a posebno njezine članke 138. i 139.,
   uzimajući u obzir Odluku ESRB/2011/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 20. siječnja 2011. o donošenju Poslovnika Europskog odbora za sistemske rizike (3), a posebno njezin članak 15. stavak 3. točku (e) te njezine članke od 18. do 20.,
   budući da:

               (1)

               Procikličko pojačavanje financijskih šokova za realno gospodarstvo kroz bankarski sustav i financijska tržišta bio je jedan od elemenata globalne financijske krize koji su najviše pridonijeli destabilizaciji. Pad gospodarstva nakon razdoblja prekomjernog kreditnog rasta može dovesti do velikih gubitaka u bankarskom sektoru i izazvati začarani krug. U takvoj situaciji, mjere koje kreditne institucije poduzimaju radi jačanja svojih bilanci mogu ograničiti ponudu kredita realnom gospodarstvu, uslijed čega se pad gospodarstva ubrzava, a njihove bilance i dalje slabe.

               (2)

               Protuciklički zaštitni sloj kapitala ima za cilj djelovati protiv ovih procikličkih kretanja povećanjem otpornosti bankarskog sektora. Bazelski odbor za nadzor banaka (BCBS) izdao je u prosincu 2010. pravila koja nalažu da održavanje protucikličkog zaštitnog sloja kapitala čini dio novih globalnih regulatornih standarda o adekvatnosti bankovnog kapitala (regulatorni okvir Basel III), a koja su provedena u Uniji Direktivom 2013/36/EU. Povećanjem stope protucikličkog zaštitnog sloja, imenovana tijela javne vlasti mogu zahtijevati od bankarskog sektora formiranje dodatnog kapitala u razdobljima povećanja rizika na razini cijelog sustava uslijed prekomjernog kreditnog rasta. Kad se takvi rizici ostvare, tijela mogu odrediti stopu protucikličkog zaštitnog sloja po nižoj stopi i dozvoliti da se ovaj zaštitni sloj dodatnog kapitala koristi za apsorbiranje neočekivanih gubitaka. Ovo omogućuje bankarskom sektoru nastavljanje odobravanja kredita realnom gospodarstvu i ispunjavanje regulatornih kapitalnih zahtjeva.

               (3)

               Prekogranično kreditiranje unosi međunarodnu dimenziju u protuciklički zaštitni sloj kapitala. Gubici mogu nastati zbog izloženosti domaćeg bankarskog sektora država članica prema trećim zemljama. Takvi gubici mogu biti značajni ako je treća zemlja, prema kojoj je domaći bankarski sektor države članice značajno izložen, ušla u gospodarsku recesiju nakon razdoblja prekomjernog kreditnog rasta.

               (4)

               Regulatorni okvir Basel III o protucikličkom zaštitnom sloju kapitala ima za cilj obuhvatiti ovu međunarodnu dimenziju. Posebno, temeljem regulatornog okvira Basel III, države trebaju uzajamno priznavati stope protucikličkog zaštitnog sloja. Ako tijelo u jednoj državi poveća stopu protucikličkog zaštitnog sloja radi zaštite domaćeg bankarskog sektora od prekomjernog kreditnog rasta, tijela u drugim državama trebaju primjenjivati iste stope protucikličkog zaštitnog sloja u odnosu na izloženosti svojih domaćih banaka prema toj državi. Prema regulatornom okviru Basel III, banke izračunavaju svoje zahtjeve za zaštitni sloj na temelju zemljopisne lokacije svojih izloženosti. Regulatorni okvir Basel III propisuje obveznu uzajamnost među državama za stope protucikličkog zaštitnog kapitala do 2,5 %, sukladno prijelaznim odredbama. Ako se dosljedno primjenjuje, takva uzajamnost među državama pomogla bi zaštititi bankarski sektor u određenoj državi od rizika povezanih s prekomjernim kreditnim rastom u drugim državama.

               (5)

               Budući da BCBS-ovi standardi nisu pravno obvezujući države diljem svijeta mogu ne primijeniti protuciklički zaštitni sloj kapitala na isti način. One mogu odgoditi njegovu primjenu ili ga uopće ne primijeniti. U Uniji, članak 136. Direktive 2013/36/EU propisuje način na koji imenovana tijela moraju odrediti stope protucikličkog zaštitnog sloja za domaće izloženosti. U Uredbi ESRB/2014/1 Europskog odbora za sistemske rizike (4) utvrđene su daljnje upute za određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za domaće izloženosti, kako se zahtijeva člankom 135. Direktive 2013/36/EU. Stoga u Uniji postoji zajednički pravni okvir namijenjen uklanjanju neravnoteža zbog nepostupanja, a od 2016. bit će obvezno tromjesečno određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja. Međutim, postoji nesigurnost hoće li i u kojoj mjeri treće zemlje koje nisu članice BCBS-a primjenjivati protucikličke zaštitne slojeve kapitala.

               (6)

               Imenovana tijela ovlaštena su zaštititi svoje bankarske sektore od rizika koji proizlaze iz prekomjernog kreditnog rasta u trećim zemljama. Posebno, članak 139. Direktive 2013/36/EU omogućuje imenovanim tijelima, da u određenim okolnostima odrede stopu protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama koju domaće ovlaštene institucije trebaju primjenjivati radi izračuna protucikličkog zaštitnog sloja kapitala specifičnog za instituciju. Imenovano tijelo može postupati u situacijama kada odgovarajuće tijelo treće zemlje nije odredilo i objavilo stopu protucikličkog zaštitnog sloja kapitala za tu zemlju ili ako smatra da stopa protucikličkog zaštitnog sloja kapitala koju je odgovarajuće tijelo treće zemlje odredilo za tu treću zemlju nije dovoljna da bi zaštitila domaći bankarski sektor države članice od potencijalnih gubitaka povezanih s prekomjernim kreditnim rastom u dotičnoj trećoj zemlji

               (7)

               Određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama može, ako se neusklađeno provodi, dovesti do različitih kapitalnih zahtjeva unutar Unije za izloženosti prema istoj trećoj zemlji i istim rizicima. Kada analiziraju kretanja u trećim zemljama, imenovana tijela mogu doći do različitih zaključaka o tome je li kreditni rast u toj zemlji prekomjeran i predstavlja li rizik njihovom domaćem bankarskom sustavu koji treba umanjiti. Čak i ako imenovana tijela dođu do iste procjene rizika, ona mogu doći do različitih zaključaka o razini prikladne stope protucikličkog zaštitnog sloja potrebnog za umanjenje tog rizika.

               (8)

               Priznavanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama također može, ako se provodi neusklađeno, dovesti do različitih kapitalnih zahtjeva unutar Unije. Priznavanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja kapitala koje je odredilo drugo imenovano tijelo ili odgovarajuće tijelo treće zemlje zahtijeva se prema pravu Unije za stope do 2,5 % između 2016. i 2019. sukladno prijelaznim odredbama, kako je utvrđeno u članku 160. Direktive 2013/36/EU. Iako u skladu s Preporukom ESRB/2014/1, imenovana tijela općenito trebaju priznavati stope protucikličkog zaštitnog sloja iznad obvezne razine, to se primjenjuje samo na stope protucikličkog zaštitnog sloja koje su odredila imenovana tijela u drugim državama unutar Unije, a ne na one koje su odredila odgovarajuća tijela trećih zemalja za treće zemlje. To znači da se način na koji se priznaju stope protucikličkog zaštitnog sloja određene od strane odgovarajućih tijela trećih zemalja može razlikovati u različitim državama unutar Unije. Posebno, prije 2019. neka imenovana tijela mogu odlučiti primijeniti prijelazne odredbe, dok druga imenovana tijela mogu odučiti odstupiti od prijelaznih odredbi. Osim toga, od 2019. neka imenovana tijela mogu odlučiti dobrovoljno priznati stope protucikličkog zaštitnog sloja koje premašuju 2,5 %, dok druga imenovana tijela mogu odučiti ne priznati ih.

               (9)

               Različiti kapitalni zahtjevi unutar Unije za izloženosti prema istoj trećoj zemlji i za iste rizike redovito su nepoželjni, jer bi mogli ugroziti ujednačene uvjete unutar Unije i dovesti do regulatorne arbitraže. Kreditne institucije u državama Unije u kojima se u odnosu na izloženosti prema određenim trećim zemljama primjenjuju niže stope protucikličkog zaštitnog sloja nego u drugim državama Unije, imale bi poticaj za stjecanje tržišnog udjela povećanjem njihovog kreditiranja tih trećih zemalja. Takvo povećanje kreditiranja moglo bi dovesti do velikih, koncentriranih izloženosti prema određenoj trećoj zemlji od strane kreditnih institucija u određenoj državi. Konačno, takvi nejednaki uvjeti i posljedični poticaji za regulatornu arbitražu mogu ugroziti financijsku stabilnost u Uniji.

               (10)

               Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) ima zadaću osigurati da se u Uniji, u odnosu na određenu treću zemlju, redovito primjenjuju iste stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama. Temeljem članka 139. stavka 3. Direktive 2013/36/EU, ESRB ima izričitu ovlast za postizanje dosljednosti u vezi s time. ESRB smatra da može najbolje izvršiti svoju ovlast promicanjem dosljednog pristupa diljem Unije, za priznavanje i određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama.

               (11)

               Ova Preporuka ima za cilj osigurati redovitu primjenu iste stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema određenoj trećoj zemlji diljem Unije. Ona obuhvaća: (a) priznavanje od strane imenovanih tijela stope protucikličnog zaštitnog sloja određene od strane odgovarajućeg tijela treće zemlje za tu treću zemlju; (b) određivanje od strane imenovanih tijela stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećoj zemlji; (c) određivanje od strane imenovanih tijela stope protucikličkog zaštitnog sloja po nižoj stopi kada se rizici u određenoj trećoj zemlji smanje ili kada nastanu; i (d) izvješćivanje od strane imenovanih tijela o stopi protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećoj zemlji.

               (12)

               Preporuka A ima za cilj osigurati da imenovana tijela redovito priznaju istu stopu za protuciklički zaštitni sloj kapitala koju je odredilo određeno tijelo treće zemlje za tu treću zemlju. Da bi to se to postiglo, ona se temelji na zahtjevu utvrđenom u pravu Unije za priznavanje u cijelosti stopa protucikličkog zaštitnog sloja do 2,5 % sukladno prijelaznim odredbama. Preporučuje se da imenovana tijela usklade priznavanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja određenih iznad 2,5 % putem ESRB-a. U tom slučaju, ESRB će izdati preporuke radi davanja smjernica imenovanim tijelima o tome trebaju li i u kojoj mjeri priznati više stope protucikličkog zaštitnog sloja koje je odredila treća zemlja. Dok Tajništvo ESRB-a prati određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja od strane trećih zemalja koje su članice BCBS-a, imenovana tijela trebaju obavijestiti ESRB kada treća zemlja koja nije članica BCBS-a odredi stopu protucikličkog zaštitnog sloja koja premašuje 2,5 %. Nadalje se preporučuje da imenovana tijela izvijeste ESRB kada nisu sigurna treba li određena mjera koju je donijela treća zemlja biti priznata temeljem Direktive 2013/36/EU kao protuciklički zaštitni sloj kapitala. U takvim slučajevima, ESRB će izdati preporuku radi davanja smjernica.

               (13)

               Preporuka B ima za cilj osigurati da imenovana tijela, u izvršavanju svojih ovlasti određivanja stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema određenoj trećoj zemlji, odrede ovu stopu na istoj razini. Imenovana tijela se potiče da izvršavaju svoje ovlasti temeljem članka 139. Direktive 2013/36/EU. Posebno, imenovana tijela trebala bi utvrditi prema kojim je trećim zemljama bankarski sustav u njihovim državama značajno izložen. Nadalje, ona bi trebala pratiti kretanja u tim trećim zemljama u odnosu na pokazatelje prekomjernog kreditnog rasta. Ako imenovana tijela otkriju takve znakove u jednoj od trećih zemalja koje prate i ako smatraju da je potrebno određivanje stope protucikličkog zaštitnog sloja prema toj trećoj zemlji, trebaju obavijestiti ESRB. Ako ESRB smatra da u Uniji treba uskladiti mjere ublažavanja, ESRB će imenovanim tijelima izdati preporuku o određivanju odgovarajućih stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema dotičnoj trećoj zemlji.

               (14)

               Preporuka C ima za cilj osigurati da se ista niža stopa protucikličkog zaštitnog sloja primjenjuje unutar Unije, kada se određivanje stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema određenoj trećoj zemlji jamči po nižoj stopi jer su rizici smanjeni ili su nastali. U tu svrhu, preporučuje se da imenovana tijela, kada određuju stopu protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema određenoj trećoj zemlji po nižoj stopi, slijede isti put koji su slijedila kada je stopa protucikličkog zaštitnog sloja povećana. To znači da, ako su imenovana tijela priznala ili odredila stopu protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećoj zemlji u skladu s preporukom ESRB-a, ona bi trebala surađivati s ESRB-om radi utvrđivanja prikladne razine stope protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećoj zemlji kada dotična treća zemlja odredi stopu protucikličkog zaštitnog sloja po nižoj stopi. U tom slučaju, ESRB će donijeti preporuku radi davanja smjernica imenovanim tijelima o prikladnoj stopi protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema dotičnoj trećoj zemlji. Dok će ESRB pratiti određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja od strane trećih zemalja koje su članice BCBS-a, imenovana tijela trebaju obavijestiti ESRB kad treća zemlja koja nije članica BCBS-a odredi stopu protucikličkog zaštitnog sloja po nižoj stopi. Nadalje se preporučuje da, ako su, postupajući u skladu s preporukom ESRB-a, imenovana tijela priznala ili odredila stopu protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećoj zemlji, ona bi trebala izvijestiti ESRB ako smatraju da su rizici u toj trećoj zemlji smanjeni ili da nastaju.

               (15)

               Preporuka D ima za cilj osigurati jasno izvješćivanje u Uniji o odlukama o stopama protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama. Ovime se lakše odgovara na očekivanja javnosti, osigurava usklađenost radnji među imenovanim tijelima i jačanje vjerodostojnosti, odgovornosti i učinkovitosti makrobonitetne politike. Radi ostvarenja tog cilja, imenovana tijela trebala bi primijeniti isto načelo utvrđeno u Preporuci ESRB/2014/1 za izvješćivanje o stopama protucikličkog zaštitnog sloja za domaće izloženosti na postupak priznavanja, određivanja i smanjenja stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama.

               (16)

               Temeljem članka 136. Direktive 2013/36/EU od svake države članice traži se da imenuje tijelo javne vlasti koje će biti odgovorno za određivanje i priznavanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja. Nadalje, Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 (5) dodjeljuje određene zadaće Europskoj središnjoj banci (ESB). Posebno, ESB može primjenjivati više zahtjeve za protucikličke zaštitne slojeve kapitala od onih koje primjenjuju nacionalna imenovana tijela koja sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu te ima sve ovlasti i obveze koje imenovana tijela imaju temeljem mjerodavnog prava Unije. Isključivo u tu svrhu ESB se smatra imenovanim tijelom.

               (17)

               Preporuke ESRB-a objavljuju se nakon što Opći odbor obavijesti Vijeće o svojoj namjeri da tako postupi te omogući Vijeću da reagira,

         DONIO JE OVU PREPORUKU:
   ODJELJAK 1.

      PREPORUKE

      Preporuka A - Priznavanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja koje su odredila tijela treće zemlje

               1.

               Ako odgovarajuće tijelo treće zemlje odredi stopu protucikličkog zaštitnog sloja za tu treću zemlju koja premašuje 2,5 %, imenovanim tijelima preporučuje se odmah obavijestiti ESRB s ciljem traženja smjernica o jedinstvenom priznavanju u Uniji, osim ako se stopa odnosi na zemlju koja je članica BCBS-a ili ako je ESRB već obaviješten o toj stopi protucikličkog zaštitnog sloja od strane drugog imenovanog tijela. Imenovanim tijelima preporučuje se da za obavješćivanje ESRB-a, koriste obrazac iz Priloga I. ovoj Preporuci.

               2.

               Ako imenovanim tijelima nije jasno treba li određena mjera koju je donijelo tijelo iz treće zemlje biti priznata temeljem Direktive 2013/36/EU kao stopa protucikličkog zaštitnog sloja, imenovanim tijelima se preporučuje da odmah obavijeste ESRB, osim ako je ESRB već obaviješten od strane drugog imenovanog tijela. Imenovanim tijelima preporučuje se da za obavješćivanje ESRB-a, koriste obrazac iz Priloga I. ovoj Preporuci.

      Preporuka B - Određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama

               1.

               Imenovanim tijelima preporučuje se da utvrde značajne treće zemlje na godišnjoj osnovi. Takva utvrđivanja trebala bi biti utemeljena, ali ne isključivo, na kvantitativnim informacijama o izloženostima domaćih ovlaštenih institucija prema trećim zemljama. Imenovanim tijelima preporučuje se dostaviti ESRB-u popis takvih značajnih trećih zemalja u drugom tromjesečju svake godine korištenjem obrasca iz Priloga II. ovoj Preporuci.

               2.

               Imenovanim tijelima preporučuje se pratiti rizike od prekomjernog kreditnog rasta u značajnim trećim zemljama utvrđenim u skladu sa stavkom 1. najmanje jednom godišnje, osim za zemlje koje ESRB već prati u skladu s Odlukom ESRB/2015/3 (6). Imenovanim tijelima preporučuje se izvijestiti ESRB o slučajevima kada odluče da neće pratiti značajnu treću zemlju jer tu zemlju ESRB već prati u skladu s Odlukom ESRB/2015/3. Imenovanim tijelima preporučuje se koristiti obrazac iz Priloga II. ovoj Preporuci radi izvješćivanja ESRB-a o takvim slučajevima.

               3.

               Imenovanim tijelima preporučuje se izvijestiti ESRB o slučajevima kada smatraju da odgovarajuće tijelo iz treće zemlje treba odrediti i objaviti stopu protucikličkog zaštitnog sloja za tu treću zemlju ili kada se razina stope protucikličkog zaštitnog sloja koju je odredilo i objavilo odgovarajuće tijelo treće zemlje za tu treću zemlju ne smatra dovoljnom za zaštitu domaćih financijskih institucija od rizika prekomjernog kreditnog rasta u dotičnoj trećoj zemlji. Imenovanim tijelima preporučuje se koristiti obrazac iz Priloga I. ovoj smjernici za izvješćivanje ESRB-a o tome.

      Preporuka C - Određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama po nižoj stopi

               1.

               Ako je stopa protucikličkog zaštitnog sloja koju je odredilo odgovarajuće tijelo treće zemlje za tu treću zemlju priznata na temelju preporuke ESRB-a, a odgovarajuće tijelo treće zemlje odredi stopu protucikličkog kapitala po nižoj stopi, imenovanim tijelima preporučuje se odmah obavijestiti ESRB u cilju traženja smjernica za jedinstveno priznavanje ili određivanje novih nižih stopa protucikličkog zaštitnog sloja, osim ako se dotična stopa primjenjuje na zemlju koja je članica BCBS-a ili je ESRB već obaviješten o novoj nižoj stopi protucikličkog zaštitnog sloja od strane drugog imenovanog tijela. Imenovanim tijelima preporučuje se koristiti obrazac iz Priloga I. ovoj Preporuci radi obavještavanja ESRB-a o tome.

               2.

               Ako odgovarajuće tijelo treće zemlje odredi stopu protucikličkog zaštitnog sloja po nižoj stopi, a stopa protucikličkog zaštitnog sloja koja se primjenjuje na izloženosti prema toj trećoj zemlji određena je na temelju preporuke ESRB-a, imenovanim tijelima preporučuje se da odmah o tome obavijeste ESRB s ciljem traženja smjernica o tome treba li primijeniti stopu protucikličkog zaštitnog sloja na izloženosti prema toj trećoj zemlji, osim ako se dotična stopa primjenjuje na zemlju koja je članica BCBS-a ili je ESRB već obaviješten o novoj nižoj stopi protucikličkog zaštitnog sloja od strane drugog imenovanog tijela. Imenovanim tijelima preporučuje se koristiti obrazac iz Priloga I. ovoj Preporuci radi obavještavanja ESRB-a o tome.

               3.

               Ako je stopa protucikličkog kapitala koja se primjenjuje na izloženosti prema trećim zemljama određena na temelju preporuke ESRB-a, a imenovano tijelo smatra da rizici nastaju ili se smanjuju, tom imenovanom tijelu preporučuje se odmah o tome izvijestiti ESRB s ciljem traženja smjernica o tome treba li primijeniti stopu protucikličkog zaštitnog sloja na izloženosti prema toj trećoj zemlji, osim ako je ESRB već obaviješten o tome od strane drugog imenovanog tijela. Imenovanim tijelima se preporučuje da koriste obrazac iz Priloga I. ovoj smjernici za izvješćivanje ESRB-a o tome.

      Preporuka D - Izvješćivanje o odlukama o priznavanju i određivanju stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama

   Imenovanim tijelima preporučuje se da izmijene svoje strategije i okvire za izvješćivanje, izrađene u skladu s načelom 5. Preporuke A Odjeljka 1. Preporuke ESRB/2014/1 radi obuhvaćanja odluka o priznavanju i određivanju stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama.
   ODJELJAK 2.

      PROVEDBA

   1.   Tumačenje

   Za potrebe ove Preporuke primjenjuju se sljedeće definicije:

               (a)

               „stopa protucikličkog zaštitnog sloja” ima isto značenje kao u članku 128. točki 7. Direktive 2013/36/EU;

               (b)

               „imenovano tijelo” ima isto značenje kao u Preporuci ESRB/2014/1;

               (c)

               „domaća ovlaštena institucija” znači institucija koja je dobila odobrenje za rad u državi članici za koju je određeno imenovano tijelo odgovorno za određivanje stope protucikličkog zaštitnog sloja;

               (d)

               „značajne izloženosti” znači izloženosti koje bi mogle dovesti do značajnih gubitaka domaćih ovlaštenih institucija u određenim državama, negativno utječući na financijsku stabilnost u toj državi;

               (e)

               „značajna treća zemlja” znači treća zemlja prema kojoj su domaće ovlaštene institucije značajno izložene;

               (f)

               „odgovarajuće tijelo treće zemlje” znači tijelo javne vlasti odgovorno za određivanje stope protucikličkog zaštitnog sloja u trećoj zemlji;

               (g)

               „treća zemlja” znači svaka država izvan Europskog gospodarskog prostora.

         2.   Kriteriji za usklađenost

   Adresati trebaju izvješćivati o radnjama koje poduzimaju u odnosu na ovu Preporuku, ili primjereno opravdati svako nepostupanje. Izvješća moraju sadržavati najmanje:

               (a)

               informacije o vrsti poduzetih radnji i vremenu kada su poduzete;

               (b)

               procjenu jesu li poduzete radnje ostvarile ciljeve ove Preporuke;

               (c)

               iscrpno obrazloženje svakog nepostupanja ili odstupanja od ove Preporuke, uključujući sve razloge za kašnjenje u izvješćivanju.

         3.   Vremenski raspored za praćenje

               1.

               Od adresata se traži da izvješćuju ESRB, Vijeće i Komisiju o radnjama koje su poduzeli u odnosu na ovu Preporuku ili da opravdaju svako nepostupanje u skladu s niže navedenim rokovima.

               2.

                  Preporuka A – Od imenovanih tijela traži se da odmah provedu Preporuku A(1) i A(2) u slučaju nastanka situacije koju predviđa odgovarajuća Preporuka i da do 31. prosinca 2020. dostave izvješće ESRB-u o provedbi Preporuke A(1) i A(2).

               3.

                  Preporuka B – Od imenovanih tijela traži se da:

                           (a)

                           do 31. prosinca 2016. dostave ESRB-u popis kriterija ustanovljenih za procjenu značajnosti odgovarajućih trećih zemalja radi provedbe Preporuke B(1);

                           (b)

                           odmah provedu Preporuku B(1) u slučaju nastanka situacije koju predviđa Preporuka i do 31. prosinca 2020. dostave izvješće ESRB-u o provedbi Preporuke B(1);

                           (c)

                           do 31. prosinca 2016. izvijeste ESRB o tome kako prate rizike od prekomjernog kreditnog rasta u značajnim trećim zemljama radi provedbe Preporuke B(2);

                           (d)

                           odmah provedu Preporuku B(3) u slučaju nastanka situacije predviđene Preporukom i do 31. prosinca 2020. izvijeste ESRB o provedbi Preporuke B(3).

               4.

                  Preporuka C – Od imenovanih tijela traži se da odmah provedu Preporuku C(1), C(2) i C(3) u slučaju nastanka situacije predviđene odgovarajućom Preporukom i do 31. prosinca 2020. izvijeste ESRB o provedbi Preporuke C(1), C(2) i C(3).

               5.

                  Preporuka D – Od imenovanih tijela traži se da do 31. prosinca 2016. izvijeste ESRB o provedbi Preporuke D.

               6.

               Opći odbor odlučit će o potrebi preispitivanja ili ažuriranja ove Preporuke zbog iskustva u određivanju i priznavanju stopa protucikličkog zaštitnog sloja za izloženosti prema trećim zemljama u skladu s Direktivom 2013/36/EU ili zbog razvoja međunarodno usuglašene prakse.

         4.   Nadzor i ocjena

               (a)

               Tajništvo ESRB-a:

                           i.

                           pruža pomoć adresatima, uključujući olakšavanje usklađenog izvješćivanja, davanje odgovarajućih obrazaca i pojedinosti o postupcima i vremenskom okviru za usklađivanje, kada je to potrebno;

                           ii.

                           potvrđuje usklađenost adresata, uključujući pružanje pomoći na njihov zahtjev i dostavlja izvješće o usklađenosti Općem odboru.

               (b)

               Opći odbor ocjenjuje radnje i opravdanja o kojima adresati podnose izvješća te odlučuje postoji li usklađenost s ovom preporukom i jesu li adresati na odgovarajući način opravdali svoje nepostupanje.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 11. prosinca 2015.

            Predsjednik ESRB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  SL L 331, 15.12.2010., str. 1.

      (2)  SL L 176, 27.6.2013., str. 338.

      (3)  SL C 58, 24.2.2011., str. 4.

      (4)  Uredba ESRB/2014/1 Europskog odbora za sistemske rizike od 18. lipnja 2014. o smjernicama za određivanje stopa protucikličkog zaštitnog sloja (SL C 293., 2.9.2014., str. 1.).

      (5)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

      (6)  Engleska jezična verzija dostupna je na mrežnim stranicama ESRB-a na www.esrb.europa.eu.

      PRILOG I.
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.

      PRILOG II.
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.