title: Preporuka Vijeća od 20. srpnja 2020. o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Francuske za 2020. 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/62

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 20. srpnja 2020.
      o Nacionalnom programu reformi Francuske za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Francuske za 2020.
      (2020/C 282/10)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 17. prosinca 2019. donijela Godišnju strategiju održivog rasta, čime je označen početak europskog semestra 2020. za koordinaciju ekonomskih politika. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Komisija je 17. prosinca 2019. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela i Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je utvrđeno da je Francuska jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja.

                  (2)

                  Izvješće za Francusku za 2020. objavljeno je 26. veljače 2020. U izvješću je ocijenjen napredak Francuske u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 9. srpnja 2019. (3) („preporuke za pojedinu zemlju iz 2019.”), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Francuske u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 26. veljače 2020. Komisija je na temelju analize zaključila da u Francuskoj postoje makroekonomske neravnoteže. Te neravnoteže posebice su povezane s visokom razinom javnog duga i slabom dinamikom konkurentnosti u kontekstu niskog rasta produktivnosti, što ima prekogranični utjecaj.

                  (3)

                  Svjetska zdravstvena organizacija 11. ožujka 2020. izbijanje bolesti COVID-19 službeno je proglasila globalnom pandemijom. Ta je pandemija ozbiljna javnozdravstvena kriza koja pogađa građane, društva i gospodarstva. Veliko je opterećenje za nacionalne zdravstvene sustave, uzrokuje poremećaje u globalnim lancima opskrbe, kolebanja na financijskim tržištima i šokove potražnje potrošača te negativno utječe na razne sektore. Ugrožava radna mjesta i dohotke radnika te poslovanje poduzećâ. Uzrokovala je snažan gospodarski šok čije se ozbiljne negativne posljedice već osjećaju u Uniji. Komisija je 13. ožujka 2020. donijela Komunikaciju u kojoj je pozvala na koordiniran gospodarski odgovor na krizu suradnjom svih aktera na nacionalnoj razini i na razini Unije.

                  (4)

                  Više država članica proglasilo je izvanredno stanje ili je uvelo izvanredne mjere. Sve izvanredne mjere trebale bi biti strogo proporcionalne, nužne, ograničena trajanja i u skladu s europskim i međunarodnim standardima. Trebale bi podlijegati demokratskom nadzoru i neovisnom sudskom preispitivanju.

                  (5)

                  Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu. Opća klauzula o odstupanju olakšava koordinaciju proračunskih politika u vrijeme snažnoga gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (4). Komisija je u Komunikaciji od 20. ožujka 2020. smatrala da su, s obzirom na očekivan snažan gospodarski pad prouzročen pandemijom bolesti COVID-19, ispunjeni uvjeti za aktivaciju opće klauzule o odstupanju te je od Vijeća zatražila da potvrdi taj zaključak. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s Komisijinom procjenom. Složili su se da je za snažan gospodarski pad potreban odlučan, ambiciozan i koordiniran odgovor. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Vijeće na preporuku Komisije može za korektivni dio također odlučiti usvojiti revidiranu fiskalnu putanju. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju ne suspendiraju se postupci u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Njome se državama članicama omogućuje da odstupe od proračunskih zahtjeva koji bi se obično primjenjivali, a Komisiji i Vijeću da u okviru Pakta poduzmu potrebne mjere za koordinaciju politika.

                  (6)

                  Nužno je kontinuirano djelovanje radi ograničenja i nadzora širenja pandemije bolesti COVID-19, povećanja otpornosti nacionalnih zdravstvenih sustava, ublažavanja socioekonomskih posljedica pandemije mjerama potpore poduzećima i kućanstvima te radi osiguravanja adekvatnih zdravstvenih i sigurnosnih uvjeta na mjestu rada u cilju nastavka gospodarske aktivnosti. Unija bi trebala u cijelosti iskoristiti razne instrumente koji su joj na raspolaganju i tako poduprijeti napore država članica u tim područjima. Istodobno bi države članice i Unija trebale surađivati na pripremi mjera potrebnih za ostvarenje povratka na normalno funkcioniranje naših društava i gospodarstava te na održiv rast, koje bi među ostalim uključivale zelenu tranziciju i digitalnu transformaciju, uz izvlačenje pouka iz krize.

                  (7)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 naglasila je fleksibilnost koju unutarnje tržište nudi radi prilagodbe u izvanrednim situacijama. Međutim, da bi se osigurao brz i neometan prelazak na fazu oporavka i slobodno kretanje robe, usluga i radnika, izvanredne mjere koje sprečavaju normalno funkcioniranje unutarnjeg tržišta trebalo bi ukinuti čim prestanu biti neophodne. Aktualna je kriza pokazala da su u zdravstvenom sektoru potrebni planovi pripravnosti za krizne situacije. Poboljšane strategije nabave, diversificirani lanci opskrbe i strateške rezerve osnovne opreme među ključnim su elementima za izradu širih planova pripravnosti za krizne situacije.

                  (8)

                  Zakonodavac Unije već je izmijenio relevantne zakonodavne okvire uredbama (EU) 2020/460 (5) i (EU) 2020/558 (6) Europskog parlamenta i Vijeća kako bi se državama članicama omogućilo da sva neiskorištena sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova mobiliziraju za odgovor na izvanredne posljedice pandemije bolesti COVID-19. Tim će se izmjenama osigurati dodatna fleksibilnost, ali i pojednostavnjeni i usklađeni postupci. Kako bi ublažile pritisak na novčane tokove, države članice u obračunskoj godini 2020. – 2021. mogu iskoristiti i stopu sufinanciranja sredstvima iz proračuna Unije od 100 %. Francuska se potiče da u cijelosti iskoristi te mogućnosti i tako pomogne najugroženijim pojedincima i sektorima.

                  (9)

                  Socioekonomske posljedice pandemije bolesti COVID-19 vjerojatno će biti neravnomjerno raspoređene po regijama zbog različitih uzoraka specijalizacije, posebno u regijama koje se znatno oslanjaju na turizam, kao što su najudaljenije regije, i općenito na izravno poslovanje s potrošačima. To podrazumijeva znatan rizik od povećanja regionalnih i teritorijalnih nejednakosti unutar Francuske, čime se pogoršava već uočeni trend laganog povećanja nejednakosti između regije glavnoga grada, velikih gradova i ostatka zemlje, između urbanih i ruralnih područja te između metropole i najudaljenijih regija. U kombinaciji s rizikom od privremenog prekida procesa konvergencije među državama članicama, trenutačna situacija zahtijeva ciljane odgovore politika.

                  (10)

                  Francuska je 7. svibnja 2020. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2020., a 30. travnja 2020. svoj Program stabilnosti za 2020. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (11)

                  Francuska je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe prijelaznom pravilu o dugu. Vijeće je 13. srpnja 2018. preporučilo Francuskoj da se pobrine da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (7) u 2019. ne premaši 1,4 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % bruto domaćeg proizvoda (BDP). Ukupna procjena Komisije potvrđuje da postoji značajno odstupanje od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2019. te u 2018. i 2019. kad se zajedno uzmu u obzir. To je relevantan čimbenik u Komisijinu izvješću sastavljenom u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora u kojem se ocjenjuje usklađenost Francuske s kriterijem duga u 2019.

                  (12)

                  Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2020. planira da će se ukupni saldo od deficita od 3,0 % BDP-a u 2019. pogoršati na deficit od 9,0 % BDP-a u 2020. Nakon stabilizacije na 98,1 % BDP-a u 2019., prema Programu stabilnosti za 2020. očekuje se da će u 2020. udio duga opće države u BDP-u porasti na 115,2 %. Na makroekonomske i fiskalne izglede utječe vrlo izražena nesigurnost zbog pandemije bolesti COVID-19.

                  (13)

                  Francuska je u okviru koordiniranog Unijina pristupa na pandemiju bolesti COVID-19 odgovorila donošenjem pravodobnih proračunskih mjera za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, obuzdavanje pandemije i pomoć osobito ugroženim pojedincima i sektorima. Prema Programu stabilnosti za 2020., vrijednost tih proračunskih mjera iznosi 1,9 % BDP-a. Te mjere uključuju financiranje za program djelomične nezaposlenosti u iznosu od 1,1 % BDP-a; dodatne rashode od 0,4 % BDP-a za poboljšanje zdravstvenih usluga, naknade za zdravstveno osiguranje i naknade za zdravstvene radnike; uspostavu fonda solidarnosti u iznosu od 0,3 % BDP-a kako bi se pružila izravna potpora malim poduzećima i mikropoduzećima te samozaposlenim osobama. Osim toga, Francuska je najavila mjere koje će doprinijeti pružanju potpore likvidnosti poduzeća bez izravnog proračunskog učinka, a koje se u Programu stabilnosti za 2020. procjenjuju na 17 % BDP-a. Te mjere uključuju odgode plaćanja poreza i socijalnih davanja za poduzeća; ubrzani povrat poreza i PDV-a; stvaranje posebne pričuve za izravnu potporu strateškim poduzećima putem kapitalnih ulaganja (3,1 % BDP-a) i kreditnih jamstava (13,9 % BDP-a). Mjere koje je Francuska poduzela općenito su u skladu sa smjernicama iz Komunikacije Komisije od 13. ožujka 2020. Puna provedba izvanrednih mjera i fiskalnih mjera potpore uz preusmjeravanje fiskalnih politika prema ostvarenju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija kada to gospodarski uvjeti dopuste, doprinijet će očuvanju fiskalne održivosti u srednjem roku.

                  (14)

                  Na temelju proljetne prognoze Komisije iz 2020. predviđa se da će, ne bude li promjene politika, u Francuskoj saldo opće države iznositi -9,9 % BDP-a u 2020. te -4,0 % BDP-a u 2021. Predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 116,5 % u 2020. te da će se u 2021. smanjiti na 111,9 %.

                  (15)

                  Komisija je 20. svibnja 2020. objavila izvješće izrađeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora jer Francuska u 2019. nije poštovala pravilo o dugu, a u 2020. planirala je premašiti referentnu vrijednost deficita od 3 % BDP-a. Analiza Komisije općenito upućuje na zaključak da kriterij deficita i duga kako je definiran u Ugovoru i Uredbi (EZ) br. 1467/97 nije ispunjen.

                  (16)

                  Francuski zdravstveni sustav učinkovit je u postizanju dobrih zdravstvenih ishoda. Međutim, kriza uzrokovana bolešću COVID-19 ukazala je na nedostatke u pripravnosti sustava na pandemije. To uključuje: a) poteškoće u osiguravanju dostupnosti zdravstvenih radnika, kritičnih zaliha i osobne zaštitne opreme te b) latentne strukturne probleme. Kako bi riješila prvi problem, Francuska je mobilizirala rezervno medicinsko i paramedicinsko osoblje i opremu, uključujući studente medicine i umirovljene liječnike i medicinske sestre. Koordinacija odgovora u svim segmentima zdravstvenog sustava i dalje je izazov. Kad je riječ o drugom problemu, on je rezultat nedostatka ulaganja u fizičku infrastrukturu i ljudske resurse, ograničene prilagodbe u organizaciji usluga i potrebe za boljom koordinacijom između privatnih i javnih aktera. Ukorijenjene regionalne razlike te izazove dodatno pogoršavaju. Na primjer, iako je udio radno aktivnih liječnika približno jednak prosjeku Unije, oko 18 % francuskog stanovništva živi u područjima u kojima je pristup liječniku opće medicine ograničen. Potrebni su daljnji odlučni napori na digitalizaciji zdravstvenih usluga, što je okosnica vladine strategije za preobrazbu zdravstvenog sustava. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 pokazuje da je u vrijeme pandemije bitna bolja uporaba e-zdravstva, posebno telemedicine.

                  (17)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 negativno utječe na francusko tržište rada i socijalne uvjete. Unatoč poduzetim mjerama ublažavanja, očekuje se da će nezaposlenost prema proljetnoj prognozi Komisije iz 2020. porasti na 10,1 % u 2020., da bi se zatim smanjila na 9,7 % u 2021. Te mjere uključuju izmjenu i proširenje programa skraćenog radnog vremena, privremeno proširenje prava tražitelja zaposlenja te mjere donesene za potporu poduzećima i radnicima te kako bi se osiguralo funkcioniranje javnih službi i zdravstvenog sustava. Trajna segmentacija tržišta rada i dalje izaziva zabrinutost. U 2019. oko dvije trećine novih zaposlenika bilo je zaposleno na ugovore u trajanju kraćem od mjesec dana. Stopa prelaska s kratkotrajnih ugovora na ugovore na neodređeno vrijeme jedna je od najnižih u Uniji. Nedavnom reformom sustava naknada za nezaposlenost (Unédic) nastojalo se oj44ačati financijsku održivost sustava i riješiti problem segmentacije. Međutim, dijelovi reforme povezani s pravilima o otpremninama stavljeni su na čekanje zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19. S obzirom na pogoršani kontekst važno je osigurati da naknade za nezaposlenost i aktivna potpora zapošljavanju budu dostupne svim tražiteljima zaposlenja, neovisno o prethodnom radnom statusu. Kako bi se riješio problem neusklađenosti vještina s potrebama tržišta rada i poboljšala njegova otpornost, trebalo bi nastaviti promicati preraspodjelu radne snage među sektorima. Prije pojave pandemije bolesti COVID-19 poslodavci su sve više prijavljivali poteškoće u pronalaženju prikladnih kandidata za zapošljavanje, što ukazuje na potrebu za promicanjem usavršavanja i prekvalifikacije. Na primjer, iako u sektoru informacijskih tehnologija posebno nedostaju odgovarajuće vještine, samo 3,5 % od ukupnog broja osoba sa završenim tercijarnim obrazovanjem steklo je diplomu iz tog područja.

                  (18)

                  U kontekstu krize uzrokovane bolešću COVID-19 posebno je važno osigurati funkcioniranje kritične infrastrukture i slobodno kretanje robe na cijelom jedinstvenom tržištu te u suradnji sa susjednim zemljama pratiti i omogućiti ispravno funkcioniranje lanaca opskrbe. U tu će svrhu ukidanje mjera ograničenja izvoza određenih lijekova donesenih tijekom krize uzrokovane bolešću COVID-19 doprinijeti zadovoljavanju potreba građana diljem Unije usklađeno i u duhu solidarnosti te izbjegavanju rizika od nestašica i poremećaja u lancima opskrbe te će u konačnici otvoriti put uspješnoj strategiji izlaska iz te krize koordiniranoj na razini Unije.

                  (19)

                  Francuska je donijela brojne programe potpore likvidnosti poduzeća, među ostalim na temelju privremenog okvira za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnom izbijanju bolesti COVID-19 (8). Učinkovita i djelotvorna provedba takvih programa ključna je kako bi se osiguralo da poduzeća, a posebno mala i srednja poduzeća (MSP-ovi), od njih imaju koristi. U procesu izrade i provedbe tih mjera treba voditi računa o otpornosti bankarskog sektora.

                  (20)

                  Ukupno se poslovno okružje u Francuskoj poboljšalo, ali zemlja mora nastaviti raditi na pojednostavnjenju poreznog sustava i smanjenju administrativnog opterećenja za poduzeća, osobito kako bi mogla pružiti podršku učinkovitom gospodarskom oporavku u srednjoročnom razdoblju. Na primjer, prema procjeni Komisije, koja je potvrđena OECD-ovim pokazateljima reguliranosti tržišta proizvoda za 2018., unatoč postignutom napretku i donošenju nekoliko mjera u uslužnom sektoru, regulatorna ograničenja u Francuskoj i dalje su veća nego u drugim državama članicama, posebno za poslovne usluge, od kojih su mnoge regulirane profesije, i za maloprodaju. Uslužni sektor, kao jedan od najteže pogođenih sektora, imat će važnu ulogu u izlasku iz krize uzrokovane bolešću COVID-19 i oporavku od nje. Reforma zahtjeva za pristup uslužnim djelatnostima i njihovo obavljanje potaknula bi inovacije, tržišno natjecanje i profesionalnu mobilnost, što bi imalo pozitivan opći učinak na gospodarstvo. Regulatorna fleksibilnost mogla bi potaknuti i oporavak maloprodaje nakon završetka pandemije bolesti COVID-19.

                  (21)

                  Kako bi se potaknuo gospodarski oporavak, bit će važno dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja, među ostalim na temelju relevantnih reformi. To bi moglo biti utvrđeno u okviru prioriteta europskog zelenog plana, a posebno inicijativa za promet s niskom razinom emisija ugljika, obnovljivih izvora energije te energetike i obnove zgrada. Time bi se u kombinaciji s digitalnom transformacijom gospodarstva moglo pružiti poticaj oporavku u kratkoročnom razdoblju i rješavanju posljedica krize uzrokovane bolešću COVID-19 u srednjoročnom razdoblju te Francusku usmjeriti na put održive dugoročne klimatske neutralnosti, uz istodobno promicanje tehnološkog vodstva. Pripreme za mjere oporavka mogu se temeljiti na francuskom nacionalnom energetskom i klimatskom planu, projektima od zajedničkog interesa i planovima za razvoj infrastrukture. Daljnjim ulaganjima u energetsku infrastrukturu, među ostalim u međupovezanost elektroenergetskih sustava s ostatkom Unije, doprinijelo bi se poboljšanju integracije unutarnjeg energetskog tržišta Unije, uz istodobno povećanje tržišnog natjecanja i olakšavanje uvođenja obnovljivih izvora energije. Programiranje Fonda za pravednu tranziciju, koji je predmet prijedloga Komisije, za razdoblje 2021. – 2027. moglo bi Francuskoj pomoći da lakše odgovori na neke izazove prelaska na klimatski neutralno gospodarstvo, osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Francusku za 2020. To bi Francuskoj omogućilo da na najbolji način iskoristi sredstva iz tog fonda.

                  (22)

                  Za vrijeme mjera ograničenja kretanja digitalizacija se pokazala presudnom za održavanje pristupa upravnim, obrazovnim i zdravstvenim uslugama te za očuvanje gospodarske aktivnosti putem rada na daljinu i e-trgovine. U srednjoročnom razdoblju digitalizacija poduzećima, posebno MSP-ovima, donosi veće mogućnosti za oporavak i rast jer ih povezuje s više potencijalnih kupaca, poboljšava učinkovitost proizvodnih postupaka i pruža poticaje za inovacije. Ulaganja u digitalizaciju uključuju osiguravanje odgovarajuće infrastrukture i poboljšanje digitalnih vještina svih građana, a posebno radno aktivnog stanovništva. Čini se da provedba francuskog plana za širokopojasni pristup vrlo velikih brzina (Plan France Très Haut Débit) dobro napreduje u urbanim područjima. Međutim, i dalje postoje velike razlike u pokrivenosti mrežom vrlo velikih brzina u drugim dijelovima zemlje.

                  (23)

                  Francuska ima snažnu istraživačku bazu i potencijal za posebne mjere povezane s istraživanjem i inovacijama kao odgovor na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19, uključujući razvoj cjepiva i lijekova. Aktualna kriza uzrokovana bolešću COVID-19 i njezine posljedice zahtijevaju pojačanu suradnju javnog i privatnog sektora u području istraživanja i inovacija. Kako je istaknuo francuski nacionalni odbor za produktivnost, ulaganje u istraživanje i inovacije moglo bi u srednjoročnom razdoblju potaknuti rast produktivnosti. To je potrebno i u sektorima koji potiču rast kako bi se poduzećima omogućilo da iskoriste mogućnosti koje nudi transformacija europskog gospodarstva.

                  (24)

                  Iako se preporuke za pojedinu zemlju navedene u ovoj Preporuci („preporuke za pojedinu zemlju iz 2020.”) prije svega odnose na ublažavanje socioekonomskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanje gospodarskog oporavka, preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. odnosile su se i na reforme koje su iznimno važne za suočavanje sa srednjoročnim i dugoročnim strukturnim izazovima. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. i dalje su relevantne i kontinuirano će se pratiti tijekom europskog semestra sljedeće godine. To uključuje preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. koje se odnose na gospodarske politike u području ulaganja. Sve preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. trebalo bi uzeti u obzir pri strateškom programiranju financiranja u okviru kohezijske politike nakon 2020., među ostalim i za mjere ublažavanja i strategije izlaska iz aktualne krize.

                  (25)

                  Europski semestar pruža okvir za kontinuiranu koordinaciju gospodarskih politika i politika zapošljavanja u Uniji, što može doprinijeti održivom gospodarstvu. Države članice u svojim su nacionalnim programima reformi za 2020. razmotrile postignuti napredak u ostvarenju ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda. Osiguranjem potpune provedbe preporuka za pojedinu zemlju iz 2020. Francuska će doprinijeti napretku u ostvarenju ciljeva održivog razvoja i zajedničkim nastojanjima da se u Uniji osigura konkurentna održivost.

                  (26)

                  Bliska koordinacija među gospodarstvima u ekonomskoj i monetarnoj uniji ključna je za brz oporavak od negativnih gospodarskih posljedica pandemije bolesti COVID-19. Francuska bi, kao država članica čija je valuta euro i uzimajući u obzir političke smjernice Euroskupine, trebala osigurati usklađenost svojih politika s preporukama za europodručje za 2020. i s politikama drugih država članica čija je valuta euro.

                  (27)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2020. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Francuske i objavila je u izvješću za Francusku za 2020. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2020., Nacionalni program reformi za 2020. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju upućene Francuskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Francuskoj nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji tako da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (28)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2020. i njegovo je mišljenje (9) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

                  (29)

                  Uzimajući u obzir detaljno ispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2020. i Program stabilnosti za 2020. U preporukama za pojedinu zemlju iz 2020. vodi se računa o potrebi borbe protiv pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanja gospodarskog oporavka kao nužnom prvom koraku kako bi se omogućila prilagodba neravnoteža. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2020. koje se izravno odnose na makroekonomske neravnoteže koje je Komisija utvrdila u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 3. i 4.,

            PREPORUČUJE da Francuska u 2020. i 2021. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Poduzeti sve potrebne mjere, u skladu s općom klauzulom o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu, kako bi se učinkovito odgovorilo na pandemiju bolesti COVID-19, održalo gospodarstvo i pružila potpora oporavku koji će uslijediti. Kada to gospodarski uvjeti dopuste, provoditi fiskalne politike s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija i osiguravanja održivosti duga, uz istodobno poticanje ulaganja. Povećati otpornost zdravstvenog sustava osiguranjem primjerene opskrbe ključnim proizvodima iz područja medicine i uravnotežene raspodjele zdravstvenih radnika te ulaganjem u e-zdravstvo.

                  2.

                  Ublažiti učinak krize uzrokovane bolešću COVID-19 na zaposlenost i njezine socijalne posljedice, među ostalim promicanjem vještina i aktivnom potporom za sve tražitelje zaposlenja.

                  3.

                  Osigurati učinkovitu provedbu mjera potpore likvidnosti poduzeća, posebno MSP-ova. Dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja za potporu oporavku gospodarstva. Usmjeriti ulaganja u zelenu i digitalnu tranziciju, osobito u održiv promet, čistu i učinkovitu proizvodnju i uporabu energije, energetsku i digitalnu infrastrukturu te istraživanje i inovacije.

                  4.

                  Nastaviti s poboljšanjima regulatornog okružja, smanjiti administrativno opterećenje za poduzeća i pojednostavniti porezni sustav.

         Sastavljeno u Bruxellesu 20. srpnja 2020.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            J. KLOECKNER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

         (3)  SL C 301, 5.9.2019., str. 55.

         (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. o izmjeni uredaba (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013 i (EU) br. 508/2014 s obzirom na posebne mjere za mobilizaciju ulaganja u zdravstvene sustave država članica i u druge sektore njihovih gospodarstava u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus) (SL L 99, 31.3.2020., str. 5.).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2020. o izmjeni uredbi (EU) br. 1301/2013 i (EU) br. 1303/2013 u pogledu posebnih mjera radi pružanja iznimne fleksibilnosti za korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (SL L 130, 24.4.2020., str. 1.).

         (7)  Neto primarni državni rashodi uključuju ukupne državne rashode bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti pokriveni prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade u slučaju nezaposlenosti. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom. Jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju se.

         (8)  SL C 91I, 20.3.2020., str. 1.

         (9)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 20. srpnja 2020. o Nacionalnom programu reformi Hrvatske za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Hrvatske za 2020. 2020/C 282/11

text:
               26.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/68

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 20. srpnja 2020.
      o Nacionalnom programu reformi Hrvatske za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Hrvatske za 2020.
      (2020/C 282/11)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 17. prosinca 2019. donijela Godišnju strategiju održivog rasta, čime je označen početak europskog semestra 2020. za koordinaciju ekonomskih politika. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Komisija je 17. prosinca 2019. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela i Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je utvrđeno da je Hrvatska jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

                  (2)

                  Izvješće za Hrvatsku za 2020. objavljeno je 26. veljače 2020. U izvješću je ocijenjen napredak Hrvatske u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 9. srpnja 2019. (3) („preporuke za pojedinu zemlju iz 2019.”), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Hrvatske u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 26. veljače 2020. Komisija je na temelju analize zaključila da u Hrvatskoj postoje makroekonomske neravnoteže koje su u kontekstu niskog potencijalnog rasta povezane s visokim razinama javnog, privatnog i vanjskog duga.

                  (3)

                  Svjetska zdravstvena organizacija 11. ožujka 2020. izbijanje bolesti COVID-19 službeno je proglasila pandemijom. Ta je pandemija ozbiljna javnozdravstvena kriza koja pogađa građane, društva i gospodarstva. Veliko je opterećenje za nacionalne zdravstvene sustave, uzrokuje poremećaje u globalnim lancima opskrbe, kolebanja na financijskim tržištima i šokove potražnje potrošača te negativno utječe na razne sektore. Ugrožava radna mjesta i dohotke radnika te poslovanje poduzećâ. Uzrokovala je snažan gospodarski šok čije se ozbiljne negativne posljedice već osjećaju u Uniji. Komisija je 13. ožujka 2020. donijela Komunikaciju u kojoj je pozvala na koordiniran gospodarski odgovor na krizu suradnjom svih aktera na nacionalnoj razini i na razini Unije.

                  (4)

                  Više država članica proglasilo je izvanredno stanje ili je uvelo izvanredne mjere. Sve izvanredne mjere trebale bi biti strogo proporcionalne, nužne, ograničena trajanja i u skladu s europskim i međunarodnim standardima. Trebale bi podlijegati demokratskom nadzoru i neovisnom sudskom preispitivanju.

                  (5)

                  Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu. Opća klauzula o odstupanju olakšava koordinaciju proračunskih politika u vrijeme snažnoga gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (4). Komisija je u Komunikaciji od 20. ožujka 2020. smatrala da su, s obzirom na očekivan snažan gospodarski pad prouzročen pandemijom bolesti COVID-19, ispunjeni uvjeti za aktivaciju opće klauzule o odstupanju te je od Vijeća zatražila da potvrdi taj zaključak. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s Komisijinom procjenom. Složili su se da je za snažan gospodarski pad potreban odlučan, ambiciozan i koordiniran odgovor. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Vijeće na preporuku Komisije može za korektivni dio također odlučiti usvojiti revidiranu fiskalnu putanju. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju ne suspendiraju se postupci u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Njome se državama članicama omogućuje da odstupe od proračunskih zahtjeva koji bi se obično primjenjivali, a Komisiji i Vijeću da u okviru Pakta poduzmu potrebne mjere za koordinaciju politika.

                  (6)

                  Nužno je kontinuirano djelovanje radi ograničenja i nadzora širenja pandemije bolesti COVID-19, povećanja otpornosti nacionalnih zdravstvenih sustava, ublažavanja socioekonomskih posljedica pandemije mjerama potpore poduzećima i kućanstvima te radi osiguravanja adekvatnih zdravstvenih i sigurnosnih uvjeta na mjestu rada u cilju nastavka gospodarske aktivnosti. Unija bi trebala u cijelosti iskoristiti razne instrumente koji su joj na raspolaganju i tako poduprijeti napore država članica u tim područjima. Istodobno bi države članice i Unija trebale surađivati na pripremi mjera potrebnih za ostvarenje povratka na normalno funkcioniranje naših društava i gospodarstava te na održiv rast, koje bi među ostalim uključivale zelenu tranziciju i digitalnu transformaciju, uz izvlačenje pouka iz krize.

                  (7)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 naglasila je fleksibilnost koju unutarnje tržište nudi radi prilagodbe u izvanrednim situacijama. Međutim, da bi se osigurao brz i neometan prelazak na fazu oporavka i slobodno kretanje robe, usluga i radnika, izvanredne mjere koje sprječavaju normalno funkcioniranje unutarnjeg tržišta trebalo bi ukinuti čim prestanu biti neophodne. Aktualna je kriza pokazala da su u zdravstvenom sektoru potrebni planovi pripravnosti za krizne situacije. Poboljšane strategije nabave, diversificirani lanci opskrbe i strateške rezerve osnovne opreme među ključnim su elementima za izradu širih planova pripravnosti za krizne situacije.

                  (8)

                  Zakonodavac Unije već je izmijenio relevantne zakonodavne okvire uredbama (EU) 2020/460 (5) i (EU) 2020/558 (6) Europskog parlamenta i Vijeća kako bi se državama članicama omogućilo da sva neiskorištena sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova („ESI fondovi”) mobiliziraju za odgovor na izvanredne posljedice pandemije bolesti COVID-19. Tim će se izmjenama osigurati dodatna fleksibilnost, ali i pojednostavnjeni i usklađeni postupci. Kako bi ublažile pritisak na novčane tokove, države članice u obračunskoj godini 2020. – 2021. mogu iskoristiti i stopu sufinanciranja sredstvima iz proračuna Unije od 100 %. Hrvatska se potiče da u cijelosti iskoristi te mogućnosti i tako pomogne najugroženijim pojedincima i sektorima.

                  (9)

                  Socioekonomske posljedice pandemije bolesti COVID-19 vjerojatno će biti ozbiljne i zbog različitih obrazaca specijalizacije nejednako će se osjetiti u hrvatskim regijama. Osobito će ih osjetiti priobalne regije i otoci koji se uglavnom oslanjaju na turizam. Zato je na postojeću situaciju nužno odgovoriti ciljanim politikama.

                  (10)

                  Hrvatska je 30. travnja 2020. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2020. i svoj Program konvergencije za 2020. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (11)

                  Hrvatska je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu.

                  (12)

                  Vlada u svojem Programu konvergencije za 2020. planira da će se ukupni saldo sa suficita od 0,4 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. pogoršati na deficit od 6,8 % BDP-a u 2020. te poboljšati na deficit od 2,4 % BDP-a u 2021. Prema Programu konvergencije za 2020. očekuje se da će nakon smanjenja na 73,2 % BDP-a u 2019. udio duga opće države u BDP-u porasti na 86,7 % u 2020. Na makroekonomske i fiskalne izglede utječe vrlo izražena nesigurnost zbog pandemije bolesti COVID-19.

                  (13)

                  Hrvatska je u okviru koordiniranog Unijina pristupa na pandemiju bolesti COVID-19 odgovorila donošenjem pravodobnih proračunskih mjera za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, obuzdavanje pandemije i pomoć osobito ugroženim pojedincima i poduzećima. Prema Programu konvergencije za 2020., vrijednost tih proračunskih mjera iznosi 2,8 % BDP-a. Dvije glavne mjere jesu potpore poduzećima za očuvanje radnih mjesta i oslobođenje od poreza za najteže pogođena poduzeća. Osim toga, Hrvatska je donijela mjere koje će doprinijeti pružanju potpore likvidnosti poduzeća bez izravnog proračunskog učinka, a koje se u Programu konvergencije za 2020. procjenjuju na 1,3 % BDP-a. Te mjere uključuju odgodu plaćanja poreza na dohodak, poreza na dobit i socijalnih doprinosa. Mjere koje je Hrvatska poduzela općenito su u skladu sa smjernicama iz Komunikacije Komisije od 13. ožujka 2020. Puna provedba izvanrednih mjera i fiskalnih mjera potpore uz preusmjeravanje fiskalnih politika prema ostvarenju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija kada to gospodarski uvjeti dopuste, doprinijet će očuvanju fiskalne održivosti u srednjem roku.

                  (14)

                  Na temelju proljetne prognoze Komisije iz 2020. predviđa se da će, ne bude li promjene politika, u Hrvatskoj saldo opće države iznositi –7,1 % BDP-a u 2020. te –2,2 % BDP-a u 2021. Predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 88,6 % BDP-a u 2020. te da će se u 2021. smanjiti na 83,4 %.

                  (15)

                  Komisija je 20. svibnja 2020. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora jer je Hrvatska u 2020. planirala premašiti referentnu vrijednost deficita od 3 % BDP-a. Analiza Komisije općenito upućuje na zaključak da kriterij deficita kako je definiran u Ugovoru i Uredbi (EZ) br. 1467/97 nije ispunjen.

                  (16)

                  Hrvatska je na pandemiju bolesti COVID-19 brzo odgovorila dalekosežnim mjerama u svrhu zaštite svojih građana i ograničavanja širenja virusa. Zbog pandemije (i povezanih mjera za suzbijanje njezina širenja) poslovna aktivnost ozbiljno je poremećena, što nepovoljno utječe na tržište rada. Prema proljetnoj prognozi Komisije iz 2020. predviđa se pad realnog BDP-a u 2020. za 9,1 % i oporavak za 7,5 % u 2021. te povećanje stope nezaposlenosti na 10,2 % u 2020. i poboljšanje na 7,4 % u 2021. Posljedice će se snažno osjetiti u sektoru turizma, koji čini veoma znatan udio u hrvatskom gospodarstvu. Hrvatska je istodobno morala rješavati posljedice snažnoga potresa koji je 22. ožujka 2020. pogodio Zagreb. Hrvatska je radi ublažavanja negativnih posljedica u gospodarstvu poduzela ambiciozne mjere koje uključuju potpore za plaće, izuzeća i odgodu plaćanja poreza i socijalnih doprinosa, potporu malim i srednjim poduzećima („MSP-ovi”), dodatna jamstva za osiguranje izvoza i obustavu plaćanja rata kredita te posebne mjere za turizam i druge vrlo ugrožene sektore.

                  (17)

                  Izbijanje bolesti COVID-19 test je otpornosti hrvatskoga zdravstvenog sustava. Iako je u Hrvatskoj pristup zdravstvenoj skrbi općenito dobar, stopa nezadovoljenih potreba za zdravstvenom skrbi zbog udaljenosti među najvećima je u Uniji. Ravnomjernija zemljopisna raspoređenost zdravstvenih radnika i ustanova olakšala bi pristup zdravstvenim uslugama. Ima prostora za poboljšanja u smislu podjele odgovornosti za zdravstvene ustanove u Hrvatskoj između tijela središnje države i županijskih tijela. Središnja država mora podmirivati dugove bolnica u vlasništvu županija, ali je njezin utjecaj na način njihova upravljanja ograničen. Bliža suradnja središnje države i županija od presudne je važnosti za osiguravanje nabave ključnih proizvoda iz područja medicine i omogućavanje poduzimanja koraka za ograničenje širenja bolesti COVID-19. Upotreba alata e-zdravstva omogućuje smanjenje izravnih kontakata zdravstvenih radnika i pacijenata, što doprinosi i smanjenju rizika od zaraze. E-recepti u širokoj su primjeni, ali je vrlo mali udio uputnica i zdravstvenih evidencija u digitalnom obliku.

                  (18)

                  Poslodavci zbog usporavanja gospodarske aktivnosti imaju poteškoća s isplatama plaća i očekuje se da bi to moglo povećati razine nezaposlenosti i siromaštva, uz još izraženije teritorijalne razlike. Sudjelovanje u mjerama aktivnih politika tržišta rada tradicionalno je vrlo slabo, ali u aktualnim okolnostima takvi programi dobivaju na važnosti. Radi potpore poslodavcima i što većeg smanjenja broja otkaza trebalo bi poticati takve mjere, kao i druge programe potpore ograničena trajanja, osobito programe skraćenog radnog vremena. Njima se kratkoročno čuvaju radna mjesta, ali i srednjoročno ima prostora za poboljšanje predviđanja potreba tržišta rada u fazi oporavka. Hrvatski zavod za zapošljavanje trebao bi kod radne snage snažnije podupirati razvoj odgovarajućih vještina (npr. digitalnih vještina), razvijati strategije informiranja neaktivnog stanovništva i pružati pomoć u suzbijanju neprijavljenog rada promicanjem formalnog zapošljavanja. Naknada za nezaposlene ne predstavlja adekvatnu sigurnosnu mrežu za otpuštene radnike jer su i pokrivenost naknadom i njezina adekvatnost niske. I kapacitet zajamčenog minimalnog dohotka za smanjenje siromaštva ocijenjen je slabim u kontekstu visokih stopa siromaštva i socijalne isključenosti, teritorijalnih razlika i čimbenika rizika koji se odnose na dob, rod i invaliditet.

                  (19)

                  Pouzdanost internetske povezivosti nije zadovoljavajuća. Među kućanstvima u Hrvatskoj nije raširen pristup internetskoj vezi velike brzine. Oko 70 % kućanstava ima fiksni širokopojasni pristup, a samo 6 % ima fiksnu širokopojasnu vezu brzine od najmanje 100 Mbps. To bi osobito u ruralnim područjima moglo biti prepreka radu i učenju na daljinu, posebno među ranjivim skupinama kao što su učenici iz obitelji u nepovoljnom položaju ili oni s invaliditetom. Postoji rizik da bi te skupine mogle biti isključene iz naglog prelaska na digitaliziranije društvo. Trebalo bi poticati alternativne načine rada s pomoću digitalne tehnologije, u bliskoj suradnji sa socijalnim partnerima, jer udio zaposlenih koji rade na daljinu (od 6 do 7 %) iznosi 50 % prosjeka Unije.

                  (20)

                  Manjak radne snage kontinuirano je prisutan u nekim sektorima gospodarstva, uglavnom zbog nedostatka vještina. Promicanjem stjecanja odgovarajućih vještina, uključujući digitalne vještine, tijekom početnog obrazovanja i osposobljavanja, a kasnije i prekvalifikacijom i usavršavanjem, mogla bi se povećati produktivnost i ukloniti nedostaci vještina. Trebalo bi poboljšati kvalitetu i uključivost sustava obrazovanja i osposobljavanja na svim razinama i potrebno je nastaviti s provedbom kurikularne reforme. Uvođenje digitalnog obrazovanja već je potvrdilo svoju vrijednost u krizi uzrokovanoj bolešću COVID-19; treba nastaviti razvijati infrastrukturu i materijale za digitalno obrazovanje i osposobljavanje, kao i digitalne vještine nastavnika, učenika i odraslih.

                  (21)

                  Hrvatska bi trebala poduprijeti stalan dotok kredita i drugih načina financiranja, među ostalim nebankovnog financiranja, održivim subjektima na koje je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 negativno utjecala. Hrvatska je donijela nekoliko paketa mjera poticaja i potpore MSP-ovima. Trebalo bi nastaviti s brzim i kontinuiranim mjerama potpore likvidnosti poduzeća kreditiranjem i odobravanjem jamstava, osobito državnih jamstava, ponajprije MSP-ovima, kako bi se kriza prevladala i započeo neometan oporavak. Poduzeća u Hrvatskoj svoje potrebe za financiranjem uglavnom ispunjavaju bankovnim kreditima i novčanim tokovima. Bankovni sustav trebalo bi poduprijeti jamstvima kako bi se MSP-ovima otvorile nove mogućnosti financiranja i poboljšao pristup financiranju. U procesu izrade i provedbe tih mjera treba voditi računa o otpornosti bankarskog sektora. Mjerom oslobođenja od i odgode plaćanja poreza i socijalnih doprinosa poduzećima je također omogućeno poboljšanje likvidnosti.

                  (22)

                  Primjetni su novi napori radi smanjenja administrativnog opterećenja i regulatornih ograničenja. Međutim, poslovanje poduzeća općenito i dalje koči visoko regulatorno i administrativno opterećenje, primjerice kad je riječ o dozvolama, zahtjevima u pogledu izvješćivanja, u određenoj mjeri, i poreznim postupcima. Napreduje identifikacija administrativnih i financijskih opterećenja uz savjetovanje s dionicima i na posebnim internetskim stranicama te se uvode mjere za smanjenje obveza koje najviše opterećuju. Od ključne je važnosti i neometan pristup profesijama i obavljanje profesija, što treba osigurati pojednostavnjenjem regulatornih okvira i povezanih administrativnih postupaka, osobito za MPS-ove i mikropoduzeća, uključujući osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost. Provedeno je preispitivanje parafiskalnih nameta i Vlada je u svibnju 2020. donijela prvi akcijski plan.

                  (23)

                  Kako bi se potaknuo gospodarski oporavak, bit će važno dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja, među ostalim na temelju relevantnih reformi. Hrvatska bi trebala promicati ulaganja u sektore koji su poticajni za rast i tako doprinijeti zelenoj i digitalnoj tranziciji. Suvremena i pouzdana digitalna infrastruktura ključna je za digitalnu transformaciju javne uprave i poduzeća. Ulaganja u mreže vrlo visokog kapaciteta, uključujući mrežu 5G, preduvjet su za digitalnu tranziciju. Ulaganjima bi trebalo poduprijeti hrvatske ciljeve dekarbonizacije i energetske tranzicije navedene u nacionalnom energetskom i klimatskom planu Hrvatske. Hrvatska posebno ima prostora i prilika za ulaganja u održivi gradski i željeznički promet, energetsku učinkovitost, obnovljive izvore energije i okolišnu infrastrukturu. Osim toga, Hrvatska znatno zaostaje za prosjekom Unije u području upravljanja vodama i gospodarenja otpadom te njezin gospodarski razvoj ovisi o ulaganjima. Programiranje Fonda za pravednu tranziciju, koji je predmetom prijedloga Komisije, za razdoblje 2021. – 2027. moglo bi Hrvatskoj pomoći da lakše odgovori na neke izazove prelaska na klimatski neutralno gospodarstvo, osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Hrvatsku za 2020. To bi Hrvatskoj omogućilo da na najbolji način iskoristi sredstva iz tog fonda.

                  (24)

                  Hrvatska je po učinkovitosti javne uprave ispod prosjeka Unije. Nedostatan kapacitet za izradu i provedbu politika i projekata nepovoljno utječe na učinkovitost i brzinu, među ostalim u pogledu provedbe ESI fondova, koji za Hrvatsku predstavljaju veliku priliku za ublažavanje posljedica krize i potporu gospodarskom oporavku. Provedba novog sustava strateškog planiranja, a ni najavljena nacionalna strategija razvoja, ne napreduju. Osim toga, javna uprava teritorijalno je vrlo rascjepkana, a na lokalnoj razini nadležnosti nisu u skladu s resursima. To doprinosi neujednačenoj kvaliteti javnih usluga u zemlji i rastu administrativnih troškova.

                  (25)

                  Brojni neriješeni predmeti i dugotrajni postupci pred građanskim i trgovačkim sudovima i dalje utječu na poslovno okružje i učinkovito rješavanje stečajeva, dok su problemi kvalitete i učinkovitosti kaznenopravnog sustava prepreka suzbijanju gospodarskih i financijskih kaznenih djela. Ostvaren je napredak u rješavanju najstarijih neriješenih sudskih predmeta i primjeni elektroničke komunikacije na sudovima, no i dalje ima prostora za poboljšanje.

                  (26)

                  Iako se preporuke za pojedinu zemlju navedene u ovoj Preporuci („preporuke za pojedinu zemlju iz 2020.”) prije svega odnose na ublažavanje socioekonomskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanje gospodarskog oporavka, preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. odnosile su se i na reforme koje su iznimno važne za suočavanje sa srednjoročnim i dugoročnim strukturnim izazovima. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. i dalje su relevantne i kontinuirano će se pratiti tijekom europskog semestra sljedeće godine. To uključuje preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. koje se odnose na ekonomske politike u području ulaganja. Sve preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. trebalo bi uzeti u obzir pri strateškom programiranju financiranja u okviru kohezijske politike nakon 2020., među ostalim i za mjere ublažavanja i strategije izlaska iz aktualne krize.

                  (27)

                  Hrvatski financijski sektor dobro je kapitaliziran i profitabilan, a kvaliteta imovine u bankarskom sektoru povećala se u zadnjih nekoliko godina. No, izgledno je da će doći do određenog stresa u financijskim institucijama zbog njihove izloženosti sektorima koji su najteže pogođeni izbijanjem bolesti COVID-19. Uvedene su mjere za ublažavanje negativnih posljedica koje mjere za suzbijanje širenja pandemije imaju na poduzeća. Od presudne je važnosti da te mjere budu privremene, strogo povezane s izbijanjem te da budu adekvatna pomoć poduzećima u financijskim poteškoćama za ponovno održivo poslovanje. Takvim će se pristupom poduzećima pomoći, a da se pritom ne naruši postignuti napredak Hrvatske u poboljšanju stabilnosti financijskog sektora.

                  (28)

                  Kontinuirani napori za jačanje okvira za sprječavanje i sankcioniranje korupcije ključni su za oporavak nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19 i učinkovitu, odgovornu i transparentnu dodjelu i raspodjelu sredstava i resursa. Unatoč djelomičnoj provedbi nekoliko akcijskih planova, problemi korupcije i sukoba interesa i dalje znatno pogađaju poduzeća. Potrebno je dodatno ojačati okvir za sprječavanje i sankcioniranje korupcije kako bi se osiguralo transparentno i učinkovito korištenje javnim sredstvima. Potrebni su djelotvorniji instrumenti za sprječavanje i sankcioniranje korupcije, osobito na lokalnoj razini. I dalje postoji potreba za poboljšanjem mehanizama nadzora lokalnih dužnosnika i imenovanih odgovornih osoba u javnim poduzećima na lokalnoj razini; isto tako potrebno je osigurati i da Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa može ispunjavati svoju temeljnu preventivnu ulogu. U 2020. se očekuje pokretanje inicijativa za povećanje transparentnosti, kao što je objava izvješća o imovini pravosudnih dužnosnika.

                  (29)

                  Europski semestar pruža okvir za kontinuiranu koordinaciju ekonomskih politika i politika zapošljavanja u Uniji, što može doprinijeti održivom gospodarstvu. Države članice u svojim su nacionalnim programima reformi za 2020. razmotrile postignuti napredak u ostvarenju ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda. Osiguranjem potpune provedbe preporuka za pojedinu zemlju iz 2020. Hrvatska će doprinijeti napretku u ostvarenju ciljeva održivog razvoja i zajedničkim nastojanjima da se u Uniji osigura konkurentna održivost.

                  (30)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2020. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Hrvatske i objavila je u izvješću za Hrvatsku za 2020. Ocijenila je i Program konvergencije za 2020., Nacionalni program reformi za 2020. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju upućene Hrvatskoj prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Hrvatskoj nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji tako da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (31)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program konvergencije za 2020. i njegovo je mišljenje (7) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

                  (32)

                  Uzimajući u obzir detaljno ispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2020. i Program konvergencije za 2020. U preporukama za pojedinu zemlju iz 2020. vodi se računa o potrebi borbe protiv pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanja gospodarskog oporavka kao nužnom prvom koraku kako bi se omogućila prilagodba neravnoteža. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2020. koje se izravno odnose na makroekonomske neravnoteže koje je Komisija utvrdila u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 2., 3. i 4. u nastavku,

            PREPORUČUJE da Hrvatska u 2020. i 2021. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Poduzeti sve potrebne mjere, u skladu s općom klauzulom o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu, kako bi se učinkovito odgovorilo na pandemiju bolesti COVID-19, održati gospodarstvo i pružiti potporu oporavku koji će uslijediti. Kada to gospodarski uvjeti dopuste, provoditi fiskalne politike s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija i osiguravanja održivosti duga, uz istodobno poticanje ulaganja. Unaprijediti otpornost zdravstvenog sustava. Promicati uravnoteženu zemljopisnu raspoređenost zdravstvenih radnika i ustanova, bližu suradnju upravnih tijela na svim razinama i ulaganja u e-zdravstvo.

                  2.

                  Ojačati mjere i institucije tržišta rada i poboljšati adekvatnost naknada za nezaposlene i sustave minimalnog dohotka. Povećati pristup digitalnoj infrastrukturi i uslugama. Promicati stjecanje vještina.

                  3.

                  Nastaviti provoditi mjere kojima se MSP-ovima i samozaposlenim osobama osigurava likvidnost. Dodatno smanjiti parafiskalne namete i regulatorna ograničenja tržišta robe i usluga. Dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja za potporu oporavku gospodarstva. Usmjeriti ulaganja u zelenu i digitalnu tranziciju, osobito u okolišnu infrastrukturu, održiv gradski i željeznički promet, čistu i učinkovitu proizvodnju i korištenje energije te širokopojasni brzi internet.

                  4.

                  Povećati učinkovitost i kapacitet javne uprave za izradu i provedbu javnih projekata i politika na središnjoj i lokalnoj razini. Unaprijediti učinkovitost pravosuđa.

         Sastavljeno u Bruxellesu 20. srpnja 2020.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            J. KLOECKNER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

         (3)  SL C 301, 5.9.2019., str. 64.

         (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. o izmjeni uredaba (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013 i (EU) br. 508/2014 s obzirom na posebne mjere za mobilizaciju ulaganja u zdravstvene sustave država članica i u druge sektore njihovih gospodarstava u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus) (SL L 99, 31.3.2020., str. 5.).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2020. o izmjeni uredbi (EU) br. 1301/2013 i (EU) br. 1303/2013 u pogledu posebnih mjera radi pružanja iznimne fleksibilnosti za korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (SL L 130, 24.4.2020., str. 1.).

         (7)  U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 20. srpnja 2020. o Nacionalnom programu reformi Italije za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Italije za 2020. 2020/C 282/12

text:
               26.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/74

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 20. srpnja 2020.
      o Nacionalnom programu reformi Italije za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Italije za 2020.
      (2020/C 282/12)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 17. prosinca 2019. donijela Godišnju strategiju održivog rasta, čime je označen početak europskog semestra 2020. za koordinaciju ekonomskih politika. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Komisija je 17. prosinca 2019. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela i Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je utvrđeno da je Italija jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja.

                  (2)

                  Izvješće za Italiju za 2020. objavljeno je 26. veljače 2020. U izvješću je ocijenjen napredak Italije u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 9. srpnja 2019. (3) („preporuke za pojedinu zemlju iz 2019.”), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Italije u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće sadržava i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 26. veljače 2020. Komisija je na temelju analize zaključila da u Italiji postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Visoki državni dug i dugotrajna slaba dinamika produktivnosti posebno upućuju na rizike koji bi, u kontekstu visoke nezaposlenosti i još uvijek visoke razine neprihodonosnih kredita, mogli imati prekogranični utjecaj.

                  (3)

                  Svjetska zdravstvena organizacija 11. ožujka 2020. izbijanje bolesti COVID-19 službeno je proglasila globalnom pandemijom. Ta je pandemija ozbiljna javnozdravstvena kriza koja pogađa građane, društva i gospodarstva. Veliko je opterećenje za nacionalne zdravstvene sustave, uzrokuje poremećaje u globalnim lancima opskrbe, kolebanja na financijskim tržištima i šokove potražnje potrošača te negativno utječe na razne sektore. Ugrožava radna mjesta i dohotke radnika te poslovanje poduzećâ. Uzrokovala je snažan gospodarski šok čije se ozbiljne negativne posljedice već osjećaju u Uniji. Komisija je 13. ožujka 2020. donijela Komunikaciju u kojoj je pozvala na koordiniran gospodarski odgovor na krizu suradnjom svih aktera na nacionalnoj razini i na razini Unije.

                  (4)

                  Više država članica proglasilo je izvanredno stanje ili je uvelo izvanredne mjere. Sve izvanredne mjere trebale bi biti strogo proporcionalne, nužne, ograničena trajanja i u skladu s europskim i međunarodnim standardima. Trebale bi podlijegati demokratskom nadzoru i neovisnom sudskom preispitivanju.

                  (5)

                  Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu. Opća klauzula o odstupanju olakšava koordinaciju proračunskih politika u vrijeme snažnoga gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (4). Komisija je u Komunikaciji od 20. ožujka 2020. smatrala da su, s obzirom na očekivan snažan gospodarski pad prouzročen pandemijom bolesti COVID-19, ispunjeni uvjeti za aktivaciju opće klauzule o odstupanju te je od Vijeća zatražila da potvrdi taj zaključak. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s Komisijinom procjenom. Složili su se da je za snažan gospodarski pad potreban odlučan, ambiciozan i koordiniran odgovor. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Vijeće na preporuku Komisije može za korektivni dio također odlučiti usvojiti revidiranu fiskalnu putanju. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju ne suspendiraju se postupci u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Njome se državama članicama omogućuje da odstupe od proračunskih zahtjeva koji bi se obično primjenjivali, a Komisiji i Vijeću da u okviru Pakta poduzmu potrebne mjere za koordinaciju politika.

                  (6)

                  Nužno je kontinuirano djelovanje radi ograničenja i nadzora širenja pandemije bolesti COVID-19, povećanja otpornosti nacionalnih zdravstvenih sustava, ublažavanja socioekonomskih posljedica pandemije mjerama potpore poduzećima i kućanstvima te radi osiguravanja adekvatnih zdravstvenih i sigurnosnih uvjeta na mjestu rada u cilju nastavka gospodarske aktivnosti. Unija bi trebala u cijelosti iskoristiti razne instrumente koji su joj na raspolaganju i tako poduprijeti napore država članica u tim područjima. Istodobno bi države članice i Unija trebale surađivati na pripremi mjera potrebnih za ostvarenje povratka na normalno funkcioniranje naših društava i gospodarstava te na održiv rast, koje bi među ostalim uključivale zelenu tranziciju i digitalnu transformaciju, uz izvlačenje pouka iz krize.

                  (7)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 naglasila je fleksibilnost koju unutarnje tržište nudi radi prilagodbe u izvanrednim situacijama. Međutim, da bi se osigurao brz i neometan prelazak na fazu oporavka i slobodno kretanje robe, usluga i radnika, izvanredne mjere koje sprečavaju normalno funkcioniranje unutarnjeg tržišta trebalo bi ukinuti čim prestanu biti neophodne. Aktualna je kriza pokazala da su u zdravstvenom sektoru potrebni planovi pripravnosti za krizne situacije. Poboljšane strategije nabave, diversificirani lanci opskrbe i strateške rezerve osnovne opreme među ključnim su elementima za izradu širih planova pripravnosti za krizne situacije.

                  (8)

                  Zakonodavac Unije već je izmijenio relevantne zakonodavne okvire uredbama (EU) 2020/460 (5) i (EU) 2020/558 (6) Europskog parlamenta i Vijeća kako bi se državama članicama omogućilo da sva neiskorištena sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova mobiliziraju za odgovor na izvanredne posljedice pandemije bolesti COVID-19. Tim će se izmjenama osigurati dodatna fleksibilnost, ali i pojednostavnjeni i usklađeni postupci. Kako bi ublažile pritisak na novčane tokove, države članice u obračunskoj godini 2020. – 2021. mogu iskoristiti i stopu sufinanciranja sredstvima iz proračuna Unije od 100 %. Italija se potiče da u cijelosti iskoristi te mogućnosti i tako pomogne najugroženijim pojedincima i sektorima.

                  (9)

                  Socioekonomske posljedice pandemije bolesti COVID-19 vjerojatno će se nejednako osjetiti u talijanskim regijama i područjima zbog dugotrajnih gospodarskih i socijalnih razlika, različitog potencijala za konkurentnost i stupnja ovisnosti o turizmu. To dovodi do rizika od povećanja regionalnih i teritorijalnih nejednakosti unutar Italije, sve većih razlika između slabije i jače razvijenih regija, između rubnih područja u socijalnom smislu i ostalih urbanih područja te između nekih urbanih i ruralnih područja. U kombinaciji s rizikom od privremenog prekida procesa konvergencije među državama članicama, trenutačna situacija zahtijeva ciljane odgovore politika.

                  (10)

                  Italija je 30. travnja 2020. dostavila svoj Program stabilnosti za 2020.

                  (11)

                  Italija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu.

                  (12)

                  Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2020. planira da će se ukupni saldo s deficita od 1,6 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. pogoršati na deficit od 10,4 % BDP-a u 2020. Predviđa se da će se deficit u 2021. smanjiti na 5,7 % BDP-a. Prema Programu stabilnosti za 2020. očekuje se da će nakon stabilizacije na 134,8 % BDP-a u 2019. udio duga opće države u BDP-u porasti na 155,7 % u 2020. Na makroekonomske i fiskalne izglede utječe vrlo izražena nesigurnost zbog pandemije bolesti COVID-19. Proračunske projekcije temelje se na nekim rizicima, a to su znatan iznos državnih jamstava i volatilnost prinosa na državne obveznice.

                  (13)

                  Italija je u okviru koordiniranog Unijina pristupa na pandemiju bolesti COVID-19 odgovorila donošenjem pravodobnih proračunskih mjera za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, obuzdavanje pandemije i pomoć osobito ugroženim pojedincima i sektorima. Prema Programu stabilnosti za 2020., vrijednost tih proračunskih mjera iznosi 4,5 % BDP-a u 2020. Te mjere namijenjene su jačanju zdravstvene zaštite i civilne zaštite, proširenju programa doplataka na plaće te financijskoj potpori samozaposlenim osobama i poduzećima. Osim toga, Italija je uvela mjere koje će doprinijeti pružanju potpore likvidnosti poduzeća bez izravnog proračunskog učinka, među ostalim odgode plaćanja poreza i kreditna jamstva. Mjere koje je Italija poduzela općenito su u skladu sa smjernicama iz Komunikacije Komisije od 13. ožujka 2020. Puna provedba izvanrednih mjera i fiskalnih mjera potpore uz preusmjeravanje fiskalnih politika prema ostvarenju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija kada to gospodarski uvjeti dopuste, doprinijet će očuvanju fiskalne održivosti u srednjem roku.

                  (14)

                  Na temelju proljetne prognoze Komisije iz 2020. predviđa se da će, ne bude li promjene politika, u Italiji saldo opće države iznositi -11,1 % BDP-a u 2020. te -5,6 % BDP-a u 2021. Predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 158,9 % u 2020. i 153,6 % u 2021.

                  (15)

                  Komisija je 20. svibnja 2020. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora jer Italija u 2019. nije poštovala pravilo o dugu, a u 2020. planirala je premašiti referentnu vrijednost deficita od 3 % BDP-a. Analiza Komisije općenito upućuje na to da ne postoje dostatni dokazi na temelju kojih bi se moglo zaključiti je li kriterij duga kako je definiran u Ugovoru i u Uredbi (EZ) br. 1467/97 ispunjen, dok kriterij deficita nije ispunjen.

                  (16)

                  Pandemija bolesti COVID-19 izložila je nacionalni zdravstveni sustav nezapamćenom opterećenju, što upućuje na strukturne slabosti i nužnost veće pripravnosti za odgovor na krizne situacije. Unatoč tome što je potrošnja u području zdravstva niža od prosjeka Unije, talijanski zdravstveni sustav odlikuje se visokospecijaliziranim i kvalitetnim univerzalnim uslugama te općenito uspijeva pružiti pristupačnu skrb. Bez obzira na to, osobito na početku pandemije bolesti COVID-19 fragmentacija upravljanja zdravstvenim sustavom i koordinacija između središnjih i regionalnih tijela usporile su provedbu nekih mjera za ograničavanje zaraze. Odgovor regionalnih zdravstvenih sustava na krizu prvenstveno se temeljio na izvanrednoj mobilizaciji, osobito zdravstvene radne snage i lokalnih socijalnih službi. Time su nadoknađena ograničenja fizičke infrastrukture, ograničen broj zdravstvenih radnika i ograničeni iznosi ulaganja koja su provođena posljednjih godina u cilju poboljšanja struktura i usluga. Vlada je poduzela iznimne napore kako bi ublažila širenje virusa koji uzrokuje COVID-19, smanjila pritisak na bolnice i stvorila dodatne kapacitete za skrb. U pripremi je dugoročnija strategija ograničenja zaraze kako bi se osigurao siguran povratak proizvodnoj aktivnosti. Osim na mjere za poboljšanje postupaka upravljanja i planove pripravnosti za krizne situacije, politike za razdoblje nakon pandemije bolesti COVID-19 trebalo bi usmjeriti i na smanjenje investicijskog jaza zbog nedostatka javnih ulaganja u području zdravstvene zaštite. Srednjoročno i dugoročno, izrada strateškog plana ulaganja bit će ključan preduvjet za poboljšanje otpornosti zdravstvenog sustava i jamstvo pristupačne zdravstvene skrbi. S obzirom na trenutačne projekcije radne snage u zdravstvu, prednost bi trebalo dati razvoju politika za uklanjanje uskih grla u osposobljavanju, zapošljavanju i zadržavanju zdravstvene radne snage.

                  (17)

                  Mjere za sprečavanje širenja bolesti uvedene kao odgovor na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19 imaju snažan negativan učinak na tržište rada i socijalne uvjete. Prije krize socijalna situacija polako se poboljšavala, premda je rizik od siromaštva ili socijalne isključenosti, siromaštva zaposlenih i dohodovne nejednakost i dalje bio visok i premda su postojale znatne regionalne razlike. S obzirom na udar izazvan pandemijom bolesti COVID-19 i njezine posljedice, trebalo bi ojačati socijalne sigurnosne mreže kako bi se osigurala odgovarajuća nadoknada dohotka, bez obzira na radni status, među ostalim za osobe koje se suočavaju s problemima u pristupu socijalnoj zaštiti. Jačanje mjera za nadoknadu dohotka i potporu osobito je važno za radnike s netipičnim radnim aranžmanima i osobe u ranjivom položaju. Ključno je i pružanje usluga koje su usmjerene na socijalno uključivanje i uključivanje na tržište rada. Novi program minimalnog dohotka, kojim su tijekom prošle godine osigurani prihodi za više od milijun kućanstava (u prosjeku 513 EUR), mogao bi ublažiti posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19. Međutim, moglo bi se poboljšati dostupnost tog programa ranjivim skupinama. Vlada je privremeno uvela dodatni „prihod za hitne slučajeve” za potporu kućanstvima koja dosad nisu ispunjavala uvjete za minimalni dohodak. Osobe zaposlene u sivoj ekonomiji, posebno u sektorima kao što su poljoprivreda, prehrambena industrija i stanovanje, također se suočavaju s problemima u pristupu socijalnoj zaštiti i potpori dohotku. Kako bi odgovorila na taj izazov, Vlada je nedavno ublažila pravila za legalizaciju radnog statusa neprijavljenih radnika te za dobivanje ili produljenje boravišnih dozvola za radnike migrante. Negativni demografski trendovi i odljev mozgova također bi mogli oslabiti izglede za rast. Uz teže uvjete na tržištu rada, nedostatak kvalitetnih usluga jedan je od uzroka depopulacije u južnim regijama i ruralnim područjima. Od ključne je važnosti poboljšati pristup e-uslugama, posebno u kontekstu ograničene mobilnosti.

                  (18)

                  Italija od izbijanja krize uzrokovane bolešću COVID-19 poduzima korake za ublažavanje posljedica na zapošljavanje. Programi skraćenog radnog vremena (cassa integrazione) odigrali su važnu ulogu i očekuje se da će tako biti i u budućnosti. Prihvatljivost za te programe proširena je na mala poduzeća i mikropoduzeća te na sve gospodarske sektore i zaposlenike. Osim toga, uspostavljen je zaseban (privremeni) sustav za samozaposlene osobe. Uvjeti na tržištu rada poboljšavali su se prije krize uzrokovane bolešću COVID-19. Stopa zaposlenosti u 2019. dosegla je 64 %, što je najviša ikad zabilježena razina. Međutim, ta je stopa i dalje bila znatno ispod prosjeka Unije. Stopa nezaposlenosti bila je trajno visoka, kao i drugi pokazatelji stagnacije na tržištu rada, a prema proljetnoj prognozi Komisije iz 2020. očekuje se njezin daljnji rast na 11,8 % u 2020. i smanjenje na 10,7 % u 2021. Visok je bio i udio ugovora na određeno vrijeme, bez obzira na to što se od sredine 2018. otvaranje novih radnih mjesta temeljilo na stalnim radnim mjestima. Bitan je preduvjet budućeg održivog i uključivog oporavka integracija neaktivnih mladih osoba i žena na tržište rada. Poduzeti su određeni koraci za jačanje javnih službi za zapošljavanje i njihovu bolju integraciju sa socijalnim službama, obrazovanjem odraslih i strukovnim osposobljavanjem. Međutim, njihov je kapacitet posredovanja i dalje slab i znatno se razlikuje među regijama. Uključenost poslodavaca i dalje je marginalna. Budući da se mjere za sprečavanje širenja bolesti sve više ukidaju, fleksibilni radni uvjeti i rad na daljinu mogu koristiti poduzećima i radnicima. Kao odgovor na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19 Vlada je donijela privremene mjere kojima je cilj uskladiti privatni i profesionalni život, kao što su poticanje pametnog rada i posebnog dopusta te vaučeri za čuvanje djece. Unatoč nedavnim naporima, mjere za promicanje jednakih mogućnosti i politika za usklađivanje profesionalnog i privatnog života, kao i ponuda pristupačnih usluga ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja te dugotrajne skrbi, i dalje su neučinkovite i slabo integrirane.

                  (19)

                  Usto aktualna krizna situacija pokazuje da je potrebno poboljšati digitalno učenje i vještine, među ostalim za radno sposobne odrasle osobe i učenje na daljinu. Ulaganje u obrazovanje i vještine ključan je preduvjet za promicanje pametnog i uključivog oporavka te nastavak provedbe zelene i digitalne tranzicije. U tom su pogledu ishodi obrazovanja i osposobljavanja i dalje velik izazov za Italiju. Postoje velike regionalne razlike u stjecanju osnovnih vještina, a stopa ranog napuštanja školovanja znatno je iznad prosjeka Unije (13,5 % u odnosu na 10,3 % u 2019.), posebno za učenike rođene izvan Unije (33 %). Regionalne i teritorijalne nejednakosti mogle bi se pogoršati u kontekstu ograničavanja mobilnosti. U tom je smislu posebno važno ulagati u učenje na daljinu, kao i u digitalnu infrastrukturu i vještine nastavnika i učenika. Italija ima i manji udio osoba sa završenim obrazovanjem u području znanosti i inženjerstva od prosjeka Unije, a stopa stjecanja tercijarnog obrazovanja i dalje je vrlo niska (27,6 % u 2019.). Nadalje, talijanska poduzeća manje ulažu u osposobljavanje svojih zaposlenika u području informacijskih i komunikacijskih tehnologija u odnosu na poduzeća iz usporedivih zemalja. S obzirom na sve manji broj radnih mjesta za koja su potrebne niske kvalifikacije, zabrinjavajuća je i niska stopa sudjelovanja niskokvalificiranih odraslih osoba u osposobljavanju. Usavršavanje i prekvalifikacija i dalje su ključni za stjecanje vještina relevantnih za tržište rada i promicanje pravednog prelaska na digitalno i održivije gospodarstvo.

                  (20)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 istaknula je nužnost potpore kako bi se poduzećima olakšao pristup financiranju. Italija je donijela nekoliko programa za potporu toku likvidnosti za poduzeća, među ostalim u okviru privremenog okvira za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji bolesti COVID-19 (7). Učinkovita provedba takvih programa, među ostalim jamstvima koja se provode u okviru bankarskog sustava, ključan je preduvjet da se osiguraju koristi svim poduzećima, a posebno malim i srednjim poduzećima (MSP-ovi) te poduzećima u sektorima i zemljopisnim područjima koja su najviše pogođena, kao i inovativnim poduzećima. Pri osmišljavanju i provedbi tih mjera potrebno je voditi računa o otpornosti bankarskog sektora. Izravnim bespovratnim sredstvima i poticajima za tržišno financiranje može se poduprijeti i likvidnost MSP-ova i inovativnih poduzeća. Inovativna poduzeća (često bez kolaterala) suočavaju se s većim poteškoćama pri traženju kredita, a trenutačna bi kriza to mogla pogoršati. Odgoda plaćanja poreza i socijalnih doprinosa državi doprinijela je poboljšanju novčanih tokova poduzećâ. Međutim, trebalo bi spriječiti kašnjenja u odobrenim plaćanjima, bilo da je riječ o plaćanjima uprave poduzećima ili plaćanja među poduzećima, jer to negativno utječe na likvidnost svih poduzeća, a posebno onih manjih.

                  (21)

                  Kako bi se potaknuo gospodarski oporavak, bit će važno dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja, među ostalim na temelju relevantnih reformi. Kad je riječ o potpori oporavku i povećanju buduće otpornosti, posebno važna bit će ulaganja u potporu zelenoj tranziciji. Italija je vrlo osjetljiva na ekstremne vremenske i hidrogeološke katastrofe, uključujući suše i šumske požare. Preobrazba Italije u klimatski neutralno gospodarstvo zahtijevat će znatna privatna i javna ulaganja tijekom duljeg razdoblja, a posebno u području proizvodnje energije iz obnovljivih izvora, elektroenergetske infrastrukture i energetske učinkovitosti. Ulaganja za borbu protiv klimatskih promjena u okviru zelenog plana navedena su u nacionalnom energetskom i klimatskom planu Italije. Bitna su za suočavanje s prijetnjom koju predstavljaju klimatske promjene, a istodobno imaju temeljnu ulogu u oporavku Italije i jačanju njezine otpornosti. Ulaganja u okviru zelenog plana ključna su i za smanjenje posljedica onečišćenja zraka na zdravlje ljudi u talijanskim gradovima, posebno u bazenu rijeke Pad. Primjerice, provedba inicijativa za održivu mobilnost, kao što je obnova lokalnih autobusa javnog prijevoza, primjer je istodobnog rješavanja problema zagušenja i onečišćenja zraka. Infrastrukturni deficiti u području upravljanja vodama i gospodarenja otpadom, posebno u južnim regijama, dovode do posljedica na okoliš i zdravlje, uz znatne troškove i gubitak prihoda u gospodarstvu. Općenito, otpornost na klimatske promjene važna je za svu infrastrukturu, uključujući zdravstvenu infrastrukturu. Zato je potrebno izraditi strategije za prilagodbu. Suočavanje s izazovima u području okoliša i klimatskih promjena, kao što su hidrološki rizici, održiva gradska mobilnost, energetska učinkovitost, kružno gospodarstvo i industrijska transformacija, prilika su da se poboljša produktivnost i pritom izbjegnu neodržive prakse. Istodobno, ulaganjima u takve projekte može se doprinijeti otvaranju radnih mjesta i podržati oporavak nakon krize. Programiranje Fonda za pravednu tranziciju, koji je predmetom prijedloga Komisije, za razdoblje 2021. – 2027. moglo bi Italiji pomoći da lakše odgovori na neke izazove prelaska na klimatski neutralno gospodarstvo, osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Italiju za 2020. To bi Italiji omogućilo da na najbolji način iskoristi sredstva iz tog fonda.

                  (22)

                  Tijekom provedbe mjera za sprečavanje širenja bolesti COVID-19 pokazala se važnost ulaganja u digitalizaciju gospodarstva i potvrđena je relevantnost digitalne infrastrukture. Zbog niske razine digitalnog intenziteta i digitalnog znanja u talijanskim poduzećima, posebno u MSP-ovima i mikropoduzećima, ona tijekom provedbe mjera za sprečavane širenja bolesti nisu mogla ponuditi e-trgovinu, osigurati rad na daljinu i upotrebu digitalnih alata. Ulaganje u digitalizaciju i vještine kontinuiranom i pravodobnom provedbom ciljanih nacionalnih politika ključno je za poboljšanje modela e-poslovanja i pomoć poduzećima u prilagodbi, kao i za povećanje produktivnosti i konkurentnosti. Pristup brzoj i pouzdanoj digitalnoj infrastrukturi pokazao se ključnim preduvjetom za pružanje osnovnih usluga u području uprave, obrazovanja, zdravstva i medicine, te za praćenje i nadzor pandemije. Italija i dalje zaostaje u pogledu pokrivenosti optičkom mrežom do objekata (FTTP) u ruralnim područjima. Trebalo bi donijeti posebne mjere za rješavanje tog nedostatka te nastaviti poticati prihvaćanje širokopojasne pokrivenosti.

                  (23)

                  Učinkovit sustav istraživanja i inovacija rezultat je stalne i dosljedne potpore politike koja se temelji na dokazima, kao i ulaganja i odgovarajućeg ljudskog kapitala. Aktualna kriza uzrokovana bolešću COVID-19 jasno je pokazala da treba dodatno ojačati brzu razmjenu podataka među istraživačima, uključujući pristup rezultatima i dokazima koji je za korisnika besplatan te otvorenu znanost. Takva je razmjena, uz znanstvenu i poslovnu suradnju, neosporno ključan uvjet da rezultati istraživanja, uključujući one o cjepivima i terapijama, stignu na tržište, a oslanja se na prednosti koje Italija ima u medicinskom, industrijskom i istraživačkom sektoru.

                  (24)

                  Učinkovita javna uprava ključan je preduvjet da se ne uspori provedba mjera donesenih u cilju rješavanja krizne situacije i potpore gospodarskom oporavku. Isplata socijalnih naknada, mjere likvidnosti, davanje prednosti ulaganjima itd. možda neće biti učinkoviti ako ih ometaju uska grla javnog sektora. Njegove su slabosti, među ostalim, dugotrajnost postupaka, uključujući postupke građanskog pravosuđa, niska razina digitalizacije i slab administrativni kapacitet. U kontekstu znatnog povećanja javnih sredstava za potporu gospodarskoj aktivnosti postupci i provjere trebaju se provoditi brzo. Digitalizacija u javnim upravama prije krize uzrokovane bolešću COVID-19 bila je neujednačena. Interakcija između nadležnih tijela i šire javnosti na internetu bila je niska. I dalje je nizak udio administrativnih postupaka na razini regija i općina koji se mogu započeti i u potpunosti dovršiti u digitalnom obliku. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 također je razotkrila nedostatak interoperabilnosti javnih digitalnih usluga. Kako bi se olakšalo reagiranje javne uprave na potrebe poduzeća, potrebno je poboljšati i pojednostavniti sektorske propise te ukloniti preostale prepreke tržišnom natjecanju. Naposljetku, djelotvoran pravosudni sustav bitan je za uspostavu gospodarstva koje privlači ulaganja i pogoduje poslovanju, a imat će ključnu ulogu i u procesu oporavka, među ostalim provedbom djelotvornih okvira za spašavanje i oporavak.

                  (25)

                  Iako se preporuke za pojedinu zemlju navedene u ovoj Preporuci („preporuke za pojedinu zemlju iz 2020.”) prije svega odnose na ublažavanje socioekonomskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanje gospodarskog oporavka, preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. odnosile su se i na reforme koje su iznimno važne za suočavanje sa srednjoročnim i dugoročnim strukturnim izazovima. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. i dalje su relevantne i kontinuirano će se pratiti tijekom europskog semestra sljedeće godine. To uključuje preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. koje se odnose na ekonomske politike u području ulaganja. Sve preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. trebalo bi uzeti u obzir pri strateškom programiranju financiranja u okviru kohezijske politike nakon 2020., među ostalim i za mjere ublažavanja i strategije izlaska iz aktualne krize.

                  (26)

                  Mjere Vlade za potporu kućanstvima i poduzećima doprinijele su i očuvanju kapitalizacije i otpornosti bankarskog sektora u trenutačnom teškom poslovnom okružju. Unatoč donesenim mjerama ublažavanja, kao što su bonitetna fleksibilnost koju su odobrila nadzorna tijela za bankarstvo, pandemija bolesti COVID-19 negativno utječe i na kvalitetu imovine banaka diljem Unije, pa tako i u Italiji, što će se vjerojatno nastaviti i u narednim tjednima i mjesecima. To se odražava i na napore za smanjenje neprihodonosnih kredita, među ostalim i zbog sporijeg rada sudova i rješavanja pitanja imovine umanjene vrijednosti. U tom je pogledu poticanje održivih rješenja za održive dužnike pogođene krizom uzrokovanom bolešću COVID-19, među ostalim izbjegavanjem pravnih automatizama, važan preduvjet za očuvanje kvalitete imovine. Istodobno se osiguravanjem točnog izvješćivanja o pogoršanju kvalitete imovine i razboritim kreditnim standardima može pomoći i funkcioniranju sekundarnog tržišta neprihodonosnih kredita te ograničiti negativne učinke na postojeće inicijative za prodaju neprihodonosnih kredita.

                  (27)

                  Učinkovito sprečavanje i sankcioniranje korupcije može bitno doprinijeti oporavku Italije nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19. Konkretno, transparentnošću u javnom sektoru i pojačanim nadzorom korupcije mogu se izbjeći pokušaji organiziranog kriminala da se infiltrira u gospodarske i financijske tokove, naruši postupke javne nabave i, u širem smislu, preusmjeri javna sredstva potrebna za ulaganja. Istodobno bi postupci javne nabave trebali ostati učinkoviti, pri čemu treba uskladiti potrebu za pomnim praćenjem i pravodobnost. Vrijeme potrebno za donošenje presuda u žalbenim postupcima pred kaznenim sudovima i dalje izaziva zabrinutost, ali u Parlamentu je u tijeku rasprava o sveobuhvatnim reformama za pojednostavnjenje kaznenih postupaka. Nedavno je ojačan talijanski okvir za borbu protiv korupcije, ali ga je potrebno dovršiti, među ostalim uvođenjem kazni za izabrane javne dužnosnike u slučaju sukoba interesa.

                  (28)

                  Europski semestar pruža okvir za kontinuiranu koordinaciju ekonomskih politika i politika zapošljavanja u Uniji, što može doprinijeti održivom gospodarstvu. Osiguravanjem potpune provedbe preporuka za pojedinu zemlju iz 2020. Italija će doprinijeti napretku u ostvarenju ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda i zajedničkim nastojanjima da se u Uniji osigura konkurentna održivost.

                  (29)

                  Bliska koordinacija među gospodarstvima u ekonomskoj i monetarnoj uniji ključna je za brz oporavak od negativnog gospodarskog učinka pandemije bolesti COVID-19. Italija bi, kao država članica čija je valuta euro i uzimajući u obzir političke smjernice Euroskupine, trebala osigurati usklađenost svojih politika s preporukama za europodručje za 2020. i s politikama drugih država članica čija je valuta euro.

                  (30)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2020. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Italije i objavila je u izvješću za Italiju za 2020. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2020. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju upućene Italiji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Italiji nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji tako da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (31)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2020. i njegovo je mišljenje (8) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

                  (32)

                  Uzimajući u obzir detaljno ispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2020. U preporukama za pojedinu zemlju iz 2020. vodi se računa o potrebi borbe protiv pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanja gospodarskog oporavka kao nužnom prvom koraku kako bi se omogućila prilagodba neravnoteža. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2020. koje se izravno odnose na makroekonomske neravnoteže koje je Komisija utvrdila u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 2., 3. i 4.,

            PREPORUČUJE da Italija u 2020. i 2021. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Poduzeti sve potrebne mjere, u skladu s općom klauzulom o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu, kako bi se učinkovito odgovorilo na pandemiju bolesti COVID-19, održalo gospodarstvo i pružila potpora oporavku koji će uslijediti. Kada to gospodarski uvjeti dopuste, provoditi fiskalne politike s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija i osiguravanja održivosti duga, uz istodobno poticanje ulaganja. Povećati otpornost i kapacitet zdravstvenog sustava kada je riječ o zdravstvenim radnicima, ključnim medicinskim proizvodima i kritičnoj infrastrukturi. Poboljšati koordinaciju između nacionalnih i regionalnih tijela.

                  2.

                  Osigurati primjerenu nadoknadu dohotka i pristup socijalnoj zaštiti, posebno za radnike s netipičnim radnim aranžmanima. Ublažiti posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19 na zapošljavanje, među ostalim fleksibilnim radnim uvjetima i aktivnom potporom zapošljavanju. Jačati učenje na daljinu i vještine, uključujući digitalne.

                  3.

                  Osigurati učinkovitu provedbu mjera za osiguravanje likvidnosti realnom gospodarstvu, uključujući MSP-ove, inovativna poduzeća i samozaposlene osobe te izbjegavati kašnjenja u plaćanju. Dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja za potporu oporavku gospodarstva. Usmjeriti ulaganja u zelenu i digitalnu tranziciju, posebno u čistu i učinkovitu proizvodnju i uporabu energije, istraživanja i inovacije, održivi javni prijevoz, gospodarenje otpadom i vodama, kao i pojačanu digitalnu infrastrukturu kako bi se osiguralo pružanje osnovnih usluga.

                  4.

                  Poboljšati učinkovitost pravosuđa i djelotvornost javne uprave.

         Sastavljeno u Bruxellesu 20. srpnja 2020.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            J. KLOECKNER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

         (3)  SL C 301, 5.9.2019., str. 69.

         (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. o izmjeni uredaba (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013 i (EU) br. 508/2014 s obzirom na posebne mjere za mobilizaciju ulaganja u zdravstvene sustave država članica i u druge sektore njihovih gospodarstava u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus) (SL L 99, 31.3.2020., str. 5.).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2020. o izmjeni uredbi (EU) br. 1301/2013 i (EU) br. 1303/2013 u pogledu posebnih mjera radi pružanja iznimne fleksibilnosti za korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (SL L 130, 24.4.2020., str. 1.).

         (7)  SL C 91I, 20.3.2020., str. 1.

         (8)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.