               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.2.2019.
            COM(2019) 71 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobrenju sudjelovanja u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST

               Premda otvara velike mogućnosti za napredak čovječanstva, razvoj informacijskih i komunikacijskih tehnologija donosi i izazove, uključujući one u području kaznenog pravosuđa i vladavine prava u kiberprostoru. Iako su kiberkriminalitet i druga kaznena djela koja uključuju elektroničke dokaze na računalnim sustavima u porastu, a dokazi o tim kaznenim djelima sve se češće pohranjuju na serverima u stranim, višestrukim, promjenjivim ili nepoznatim područjima nadležnosti, odnosno u oblaku, ovlasti za izvršavanje zakonodavstva ograničene su državnim granicama.

               Europska komisija je u travnju 2015. donijela Europski program sigurnosti
                  1
                u cilju preispitivanja prepreka istragama kaznenih djela omogućenih kibertehnologijama, osobito u pogledu prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima. Komisija je 17. travnja 2018. Vijeću i Europskom parlamentu iznijela Prijedlog uredbe o europskim nalozima za dostavljanje i čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima
                  2
                i Prijedlog direktive o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima
                  3
                („prijedlozi o e-dokazima”). Svrha je tih prijedloga ubrzati postupak EU-a za osiguravanje i dobivanje elektroničkih dokaza koje pohranjuju i/ili drže pružatelji usluga s poslovnim nastanom u drugom području nadležnosti.

               Konvencija Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu

               Cilj je Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185) olakšati borbu protiv kaznenih djela počinjenih putem računalnih mreža. Obuhvaća odredbe kojima se: 1. usklađuju elementi domaćeg kaznenog materijalnog prava koji se odnose na kaznena djela te povezane odredbe u području kiberkriminaliteta, 2. uvode ovlasti na temelju domaćeg kaznenog postupovnog prava koje su potrebne za istragu i kazneni progon tih kaznenih djela te drugih kaznenih djela počinjenih putem računalnog sustava ili onih za koje su dokazi u elektroničkom obliku te joj je 3. cilj uspostaviti brz i djelotvoran sustav međunarodne suradnje. Konvencija je otvorena za države članice Vijeća Europe i države nečlanice. U članstvu Konvencije trenutačno su 62 zemlje, uključujući 26 država članica Europske unije
                  4
               . Konvencija ne predviđa pristupanje Europske unije Konvenciji. Bez obzira na to, Europska unija ima status promatrača u Odboru Konvencije (T-CY). U skladu s tim Europska unija sudjeluje u sastancima Odbora Konvencije.

               U članku 46.1.c Konvencije propisuje se da se stranke, prema potrebi, povremeno savjetuju kako bi se olakšalo razmatranje moguće dopune ili izmjene Konvencije. Stranke Konvencije o kibernetičkom kriminalu od 2012. do 2014. u okviru Radne skupine za prekogranični pristup podacima te od 2015. do 2017. u okviru Radne skupine za pristup dokazima koji se nalaze u oblaku razmatrale su postojeće probleme i prepreke pristupu nacionalnih pravosudnih i policijskih tijela elektroničkim dokazima u obliku računalnih podataka za kaznena djela pod kaznenom istragom.

               Pregovori o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju

               Nakon prijedloga Radne skupine za pristup dokazima koji se nalaze u oblaku
                  5
               , Odbor za Konvenciju o kibernetičkom kriminalu (T-CY) prihvatio je nekoliko preporuka, uključujući one o pregovorima o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju o kibernetičkom kriminalu
                  6
                o pojačanoj međunarodnoj suradnji („Drugi dodatni protokol”). Odbor za Konvenciju o kibernetičkom kriminalu odobrio je u lipnju 2017. mandat za pripremu Drugog dodatnog protokola u razdoblju od rujna 2017. do prosinca 2019.

               U skladu s mandatom, Drugi dodatni protokol može uključivati sljedeće elemente:

               ·odredbe o djelotvornijoj uzajamnoj pravnoj pomoći, a posebno o:

               –pojednostavljenom režimu za zahtjeve za uzajamnu pravnu pomoć za informacije o pretplatnicima;

               –međunarodnim nalozima za dostavljanje;

               –izravnoj suradnji pravosudnih tijela u vezi sa zahtjevima za uzajamnu pravnu pomoć;

               –zajedničkim istragama i zajedničkim istražnim timovima;

               –zahtjevima na engleskom jeziku;

               –saslušanju svjedoka, žrtava i stručnjaka uz audio/video snimku;

               –postupci hitne uzajamne pravne pomoći;

               ·odredbe koje omogućuju izravnu suradnju s pružateljima usluga u drugim nadležnostima u pogledu zahtjeva za informacije o pretplatnicima, zahtjeva za čuvanje i zahtjeva u hitnim slučajevima;

               ·jasnije okvire i jače mjere zaštite za postojeću praksu prekograničnog pristupa podacima;

               ·zaštitne mjere, uključujući zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka.

               Pregovori o različitim odredbama Drugog dodatnog protokola napreduju različitim brzinama. Trenutačna situacija u radnim skupinama za četiri glavna segmenta posla utvrđena u mandatu je sljedeća:

               ·odredbe o „Jezicima zahtjeva” i „Hitnoj uzajamnoj pomoći” privremeno su donesene na plenarnoj sjednici za izradu nacrta Protokola u srpnju 2018.;

               ·odredbe o „Videokonferencijama” privremeno su donesene na plenarnoj sjednici za izradu nacrta Protokola u studenome 2018.;

               ·plenarna sjednica za izradu nacrta Protokola u studenome 2018. omogućila je i detaljne rasprave (odredbe o „Nadležnosti” i „Modelu odobrenja”) te ažuriranja („Izravna suradnja s pružateljima usluga”, „Međunarodni nalozi za dostavu”, „Proširenje pretraživanja/pristupa na temelju vjerodajnica”, „Zajedničke istrage i zajednički istražni timovi” te „Istražne tehnike”).

               ·Dosad nije postignut dovoljan napredak u pogledu drugih pitanja (zaštitnih mjera, uključujući zahtjeve u pogledu zaštite podataka).

               2.CILJEVI PRIJEDLOGA

               Ova se preporuka podnosi Vijeću kako bi se dobilo odobrenje za sudjelovanje u pregovorima u ime Europske unije i njezinih država članica o Drugom dodatnom protokolu, za donošenje pregovaračkih smjernica i imenovanje Komisije pregovaračem u skladu s priloženim nacrtom pregovaračkih smjernica, prema članku 218. UFEU-a.

               U članku 3. stavku 2. UFEU-a propisuje se da Unija ima isključivu nadležnost za sklapanje međunarodnog sporazuma ... u mjeri u kojoj bi njegovo
                  sklapanje moglo utjecati na zajednička pravila ili izmijeniti njihov opseg. Međunarodni sporazum može utjecati na zajednička pravila ili izmijeniti njihov opseg ako se područje obuhvaćeno sporazumom preklapa sa zakonodavstvom Unije ili je u velikoj mjeri obuhvaćeno pravom Unije.

               Europska unija donijela je zajednička pravila na temelju članka 82. stavka 1. i članka 16. UFEU-a u vezi s elementima koji se razmatraju za Drugi dodatni protokol. Postojeći pravni okvir Europske unije uključuje instrumente izvršavanja zakonodavstva i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima, kao što su Direktiva 2014/41/EU o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima
                  7
               , Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije
                  8
               , Uredba 2018/1727 o Eurojustu
                  9
               , Uredba 2016/794 o Europolu
                  10
               , Okvirna odluka Vijeća 2002/465/PUP o zajedničkim istražnim timovima
                  11
               te Okvirna odluka Vijeća 2009/948/PUP o sprečavanju i rješavanju sporova o izvršavanju nadležnosti u kaznenim postupcima
                  12
               . Osim toga, Unija je donijela nekoliko direktiva kojima se jačaju postupovna prava osumnjičenih i optuženih osoba
                  13
               .

               Kad je riječ o vanjskom djelovanju, Europska unija je sklopila niz bilateralnih sporazuma između Unije i trećih zemalja, kao što su sporazumi o uzajamnoj pravnoj pomoći između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država
                  14
                te između Europske unije i Japana
                  15
               .

               Zaštita osobnih podataka temeljno je pravo ugrađeno u Ugovore EU-a te u Povelju o temeljnim pravima Europske unije. Osobni podaci mogu se obrađivati samo u skladu s Uredbom (EU) 2016/679 (Opća uredba o zaštiti podataka)
                  16
                i Direktivom (EU) 2016/680 (Direktiva o zaštiti podataka u području policijskog rada)
                  17
               . Temeljno pravo svakog građanina na poštovanje privatnog i obiteljskog života, doma i komunikacija također je ugrađeno u Povelju o temeljnim pravima, a među njegovim najvažnijim elementima je i poštovanje privatnosti komunikacija. Elektronički komunikacijski podaci mogu se obrađivati samo u skladu s Direktivom 2002/58/EZ (Direktiva o e-privatnosti)
                  18
               .

               Osim toga, kako bi se procijenilo je li neko područje dostatno obuhvaćeno zajedničkim pravilima, potrebno je voditi računa ne samo o postojećem pravu Unije u tom području nego i o njegovom budućem razvoju koji je moguće predvidjeti u trenutku te analize. Područje obuhvaćeno Drugim dodatnim protokolom od izravne je važnosti za predvidivi budući razvoj relevantnih zajedničkih pravila. U tom su pogledu važni i prijedlozi Komisije iz travnja 2018. o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima.
                  19

               Područje primjene prijedloga obuhvaća posebne vrste pružatelja usluga koji pružaju usluge u Europskoj uniji. Pružatelj nudi usluge u Europskoj uniji kada omogućuje korisnicima u jednoj ili više država članica da se koriste njegovim uslugama te kada ima bitnu vezu s Unijom, primjerice kada ima poslovni nastan u državi članici ili zbog toga što pruža usluge velikom broju korisnika u toj državi članici. Oni koji nisu prisutni u Europskoj uniji obvezni su za potrebe provedbe naloga za dostavu imenovati pravnog zastupnika.

               U zaključcima Europskog vijeća od 18. listopada navodi se: Trebalo bi pronaći rješenja kako bi se osiguralo brz i učinkovit prekogranični pristup e-dokazima radi učinkovite borbe protiv terorizma i drugog teškog i organiziranog kriminala, i unutar EU-a i na međunarodnoj razini; o Komisijinim prijedlozima o e-dokazima i pristupu financijskim informacijama te o učinkovitijoj borbi protiv pranja novca dogovor bi trebalo postići prije kraja parlamentarnog saziva. Komisija bi također hitno trebala podnijeti pregovaračke mandate za međunarodne pregovore o e-dokazima.

               Komisijini prijedlozi o e-dokazima temelj su za koordinirani i usklađeni pristup u Europskoj uniji te pristup Europske unije na međunarodnoj razini, uz vođenje računa o pravilima Europske unije, uključujući pravila o nediskriminaciji između država članica Europske unije i njihovih državljana. Iako je Komisija u svojoj procjeni učinka za prijedloge o e-dokazima već istaknula da bi bilo korisno prijedloge dopuniti bilateralnim ili multilateralnim sporazumima o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima uz zaštitne mjere, Komisija je odlučila da će, prije no što otvori međunarodne pregovore s trećim stranama, predložiti pravila EU-a o primjerenim modalitetima i zaštitnim mjerama za prekogranični pristup elektroničkim dokazima.
                  20

               Na međunarodnoj razini Komisija i dalje sudjeluje kao promatrač u povezanim raspravama u okviru Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu
                  21
               . Tijekom nedavnih sastanaka ministara pravosuđa i unutarnjih poslova EU-a i SAD-a redovito se raspravljalo o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima.

               Komisija istodobno donosi preporuku za sudjelovanje u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju o kibernetičkom kriminalu te preporuku za otvaranje pregovora sa Sjedinjenim Američkim Državama. Iako će ta dva postupka napredovati različitim tempom, odnose se na međusobno povezana pitanja, a obveze koje su preuzete u jednim pregovorima mogu izravno utjecati na druge pregovore.

               Iako se u prijedlozima o e-dokazima upućuje na situaciju određenih vrsta pružatelja usluga koji pružaju usluge na tržištu EU-a, postoji rizik od oprečnih obveza u skladu s propisima u trećim zemljama. Kako bi se spriječili sukobi zakona i u skladu s načelom međunarodnog priznavanja, (comitas gentium) prijedlozi o e-dokazima obuhvaćaju odredbe o posebnim mehanizmima u slučaju da se pružatelj usluga suočava s oprečnim obvezama koje proizlaze iz prava treće zemlje kada se traže dokazi. Ti mehanizmi uključuju postupak preispitivanja u svrhu pojašnjenja takve situacije. Drugim dodatnim protokolom uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu trebalo bi izbjeći oprečne obveze stranaka Konvencije o kibernetičkom kriminalu.

               Stoga se može zaključiti da sklapanje Drugog dodatnog protokola može utjecati na zajednička pravila ili izmijeniti njihovo područje primjene.

               U skladu s tim Unija ima isključivu nadležnost za pregovore o Drugom dodatnom protokolu kojim se dopunjuje Konvencija o kibernetičkom kriminalu (na temelju članka 3. stavka 2. UFEU-a).

               Predmet Drugog dodatnog protokola bio bi obuhvaćen politikama i nadležnostima EU-a, osobito u području instrumenata pravosudne suradnje u kaznenim stvarima (članak 82. stavak 1. UFEU-a) i zaštite podataka (članak 16. UFEU-a) te se, s obzirom na to da je riječ o pitanju prava EU-a, pregovori ne bi mogli voditi bez sudjelovanja EU-a. Osim toga, Komisija u skladu s člankom 17. stavkom 1. UEU-a ima opću ulogu predstavljanja Europske unije. S obzirom na navedeno, Vijeće bi trebalo imenovati Komisiju pregovaračem za Drugi dodatni protokol koji će dopuniti Konvenciju o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185).

               3.RELEVANTNE ODREDBE U PODRUČJU POLITIKE

               Pregovorima bi trebalo osigurati da su dogovorene odredbe u skladu s pravom EU-a i obvezama država članica prema njemu, uzimajući u obzir i njegov budući razvoj. Osim toga, treba osigurati da Drugi dodatni protokol uključuje klauzulu o odvajanju koja državama članicama Europske unije koje postanu stranke Drugog dodatnog protokola omogućuje da reguliraju svoje međusobne odnose na temelju prava EU-a. Osobito bi trebalo očuvati funkcionalnost prijedloga Europske komisije o e-dokazima između država članica Europske unije, uključujući njihove izmjene tijekom pregovora suzakonodavaca u zakonodavnom postupku, a potom i u njihovom konačnom obliku (u kojem budu doneseni).

               Drugi dodatni protokol trebao bi uključivati potrebne mjere zaštite temeljnih prava i sloboda priznatih Poveljom temeljnih prava Europske unije, osobito prava na poštovanje privatnog i obiteljskog života, doma i komuniciranja prema članku 7. Povelje, prava na zaštitu osobnih podataka prema članku 8. Povelje, prava na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje prema članku 47. Povelje, pretpostavke nedužnosti i prava na obranu prema članku 48. Povelje te načela zakonitosti i razmjernosti kaznenih djela i kazni prema članku 49. Povelje. Drugi dodatni protokol trebao bi se primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.

               Primjerene mjere za zaštitu podataka i privatnosti u pogledu prikupljanja, prijenosa i naknadne uporabe osobnih podataka i elektroničkih komunikacijskih podataka moraju biti uključene u Protokol kako bi se osiguralo da pružatelji usluga u EU-u u potpunosti ispunjavaju svoje obveze prema pravu EU-a o zaštiti podataka i privatnosti, u mjeri u kojoj bi takav međunarodni sporazum mogao biti pravna osnova za prijenose podataka na temelju naloga ili zahtjeva za dostavljanje tijela treće zemlje koja je stranka Dodatnog protokola kojim se traži da voditelj obrade podataka ili izvršitelj obrade otkrije osobne podatke i elektroničke komunikacijske podatke. Te bi mjere stoga trebale jamčiti zaštitu temeljnih prava i sloboda građana EU-a, uključujući zaštitu privatnosti i osobnih podataka kada se osobni podaci ili elektronički komunikacijski podaci otkrivaju tijelima za izvršavanje zakodavstva u zemljama izvan Europske unije.

               S obzirom na nepostojanje odredbi o pristupu nadležnih tijela podacima bez posrednika („izravan pristup”) u prijedlozima Europske komisije o e-dokazima, provedba takvih mjera može se temeljiti samo na nacionalnom pravu. Iako Drugi dodatni protokol može uključivati odredbe koje se odnose na „Proširenje pretraživanja i pristupa na temelju vjerodajnica” i „Istražne tehnike”, najvažniji bi cilj trebao biti uvođenje strožih zaštitnih mjera za takav izravan prekogranični pristup podacima kako bi se zajamčila zaštita temeljnih prava i sloboda građana EU-a, uključujući zaštitu privatnosti i osobnih podataka.

               Sklapanje Drugog dodatnog protokola trebalo bi omogućiti sklapanje bilateralnih sporazuma ili ugovora između stranaka Protokola te između stranaka Protokola i Europske unije kojima će se urediti njihovi odnosi. U tu bi svrhu trebalo umetnuti odgovarajuću klauzulu kojom će se predvidjeti da u slučaju da su dvije ili više stranaka Konvencije već sklopile sporazum ili ugovor o pitanjima koja obuhvaća Konvencija ili to namjeravaju učiniti, te stranke imaju pravo primjenjivati taj sporazum ili ugovor ili uređivati te odnose, uz uvjet da to rade u skladu s ciljevima i načelima Konvencije. Sporazum između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država o prekograničnom pristupu elektroničkim dokazima za potrebe pravosudne suradnje u kaznenim stvarima trebao bi u bilateralnim odnosima između Sjedinjenih Američkih Država i Europske unije imati prednost pred sporazumima ili dogovorima koji su postignutiu u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu ako obuhvaćaju ista pitanja.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobrenju sudjelovanja u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Odbor stranaka Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185) (T-CY) 9. lipnja 2017. donio je odluku o donošenju mandata za pripremu Drugog dodatnog protokola uz Konvenciju.

               (2)Mandat za Drugi dodatni protokol uključuje sljedeće elemente za razmatranje: odredbe o djelotvornijoj uzajamnoj pravnoj pomoći (pojednostavljeni režim za zahtjeve za uzajamnu pravnu pomoć za informacije o pretplatnicima; međunarodni nalozi za dostavljanje; izravna suradnja pravosudnih tijela u vezi zahtjeva za uzajamnu pravnu pomoć; zajedničke istrage i zajednički istražni timovi; zahtjevi na engleskom jeziku; saslušanje svjedoka, žrtava i stručnjaka uz audio/video snimku; postupci hitne uzajamne pravne pomoći); odredbe koje omogućuju izravnu suradnju s pružateljima usluga u drugim nadležnostima u pogledu zahtjeva za informacije o pretplatnicima, zahtjeva za čuvanje i zahtjeva u hitnim slučajevima; jasniji okvir i jače zaštitne mjere za postojeće prakse prekograničnog pristupa podacima; zaštitne mjere, uključujući zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka.

               (3)Unija je donijela zajednička pravila koja se u velikoj mjeri preklapaju s predviđenim elementima koji se razmatraju u vezi s Drugim dodatnim protokolom. To prije svega uključuje opsežan skup instrumenata kojima će se olakšati pravosudna suradnja u kaznenim stvarima,
                  22
                osigurati minimalni standardi postupovnih prava
                  23
                te zaštita podataka i privatnosti
                  24
               .

               (4)Komisija je iznijela i zakonodavne prijedloge uredbe o europskim nalozima za dostavljanje i čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima te direktive o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima kojima se uvode obvezujući prekogranični europski nalozi za dostavljanje i čuvanje dokaza koji se izravno dostavljaju predstavniku pružatelja usluga u drugoj državi članici
                  25
               .

               (5)Prema tome, Drugi dodatni protokol može utjecati na zajednička pravila Unije ili izmijeniti njihovo područje primjene.

               (6)U članku 82. stavku 1. i članku 16. Ugovora o funkcioniranju Europske unije navode se nadležnosti Unije u području pravosudne suradnje u kaznenim stvarima i području zaštite podataka i privatnosti. Kako bi se zaštitila cjelovitost prava Unije i osiguralo da propisi međunarodnog prava i prava Unije ostanu dosljedni, nužno je da Unija sudjeluje u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu.

               (7)Drugi dodatni protokol trebao bi uključivati potrebne zaštitne mjere za temeljna prava i slobode, uključujući pravo na zaštitu osobnih podataka i privatnosti, pravo na poštovanje privatnog i obiteljskog života, doma i komuniciranja prema članku 7. Povelje, pravo na zaštitu osobnih podataka prema članku 8. Povelje, pravo na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje prema u članku 47. Povelje, pretpostavku nedužnosti i pravo na obranu prema članku 48. Povelje te načelo zakonitosti i razmjernosti kaznenih djela i kazni prema članku 49. Povelje Drugi dodatni protokol trebao bi se primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima.

               (8) Provedeno je savjetovanje s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka u skladu s člankom 42. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća
                  26
               , koji je donio mišljenje …
                  27
               ,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisija se ovlašćuje da u ime Unije pregovara o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185).

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice navedene su u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s posebnim odborom koji imenuje Vijeće.

               Članak 4.

               Ova Odluka upućena je Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Komunikacija Komisije Europskom parlamentu i Vijeću: Europski program sigurnosti, 28. travnja 2015., COM(2015) 185 final.

                     (2)

                        Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskim nalozima za dostavljanje i čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, 17. travnja 2018., COM(2018) 225 final.

                     (3)

                        Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima, 17. travnja 2018., COM(2018) 226 final.

                     (4)

                        Na pristupanje su se obvezale Irska i Švedska koje su potpisale Konvenciju, ali je još nisu ratificirale.

                     (5)

                        Završno izvješće Radne skupine za pristup dokazima koji se nalaze u oblaku „Pristup elektroničkim dokazima u oblaku u okviru kaznenog pravosuđa:  preporuke T-CY-a za razmatranje” od 16. rujna 2016.

                     (6)

                        Prvi dodatni protokol (CETS br. 189) uz Konvenciju o kibernetičkom kriminalu koji se odnosi na kriminalizaciju rasističkih ili ksenofobnih djela počinjenih putem računalnih sustava otvoren je za potpisivanje državama koje su 2003. potpisale Konvenciju. U članstvu Prvog dodatnog protokola je 31 zemlja, uključujući 17 država članica EU-a.

                     (7)

                        Direktiva 2014/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima, SL L 130, str.1.

                     (8)

                        Akt Vijeća od 29. svibnja 2000. kojim se u skladu s člankom 34. Ugovora o Europskoj uniji donosi Konvencija o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije, SL C197, 12.7.2000., str. 1.

                     (9)

                        Uredba (EU) 2018/1727 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. studenoga 2018. o Agenciji Europske unije za suradnju u kaznenom pravosuđu (Eurojust) te zamjeni i stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 2002/187/PUP.

                     (10)

                        Uredba (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP, SL L 135, 24.5.2016., str. 53.

                     (11)

                        Okvirna odluka Vijeća 2002/465/PUP od 13. lipnja 2002. o zajedničkim istražnim timovima, SL L 162, 20.6.2002., str. 1.

                     (12)

                        Okvirna odluka Vijeća 2009/948/PUP o sprečavanju i rješavanju sporova o izvršavanju nadležnosti u kaznenim postupcima, SL L 328, 15.12.2009., str. 42.;

                     (13)

                        Direktiva 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima, SL L 280, 26.10.2010., str. 1.; Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku, SL L 142, 1.6.2012., str. 1.; Direktiva 2013/48/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o pravu na pristup odvjetniku u kaznenom postupku i u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima, SL L 294, 6.11.2013., str. 1.; Direktiva (EU) 2016/1919 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2016. o pravnoj pomoći za osumnjičenike i okrivljenike u kaznenom postupku i za tražene osobe u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga, SL L 297, 4.11.2016., str. 1.; Direktiva (EU) 2016/800 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o postupovnim jamstvima za djecu koja su osumnjičenici ili optuženici u kaznenim postupcima, SL L 132, 21.5.2016., str. 1.; Direktiva (EU) 2016/343 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o jačanju određenih vidova pretpostavke nedužnosti i prava sudjelovati na raspravi u kaznenom postupku, SL L 65, 11.3.2016., str. 1.; Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku.

                     (14)

                        Odluka Vijeća 2009/820/ZVSP od 23. listopada 2009. o sklapanju, u ime Europske unije, Sporazuma o izručenju između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država te Sporazuma o uzajamnoj pravnoj pomoći između Europske unije i Sjedinjenih Američkih Država, SL L 291, 7.11.2009., str. 40.–41.

                     (15)

                        Sporazum između Europske unije i Japana o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima, SL L 39, 12.2.2010., str 20.

                     (16)

                        Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ.

                     (17)

                        Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP.

                     (18)

                        Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. srpnja 2002. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (SL L 201, 31.7.2002., str. 37.), izmijenjena Direktivom 2009/136/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o izmjeni Direktive 2002/22/EZ o univerzalnim uslugama i pravima korisnika s obzirom na elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Direktiva o univerzalnim uslugama), Direktiva 2002/58/EZ o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u sektoru elektroničkih komunikacija (Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) i Uredba (EZ) br. 2006/2004 o suradnji između nacionalnih tijela odgovornih za provedbu zakona o zaštiti potrošača.

                     (19)

                        Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o europskim nalozima za dostavljanje i čuvanje elektroničkih dokaza u kaznenim stvarima, 17. travnja 2018., COM(2018) 225 final;  Prijedlog direktive o utvrđivanju usklađenih pravila za imenovanje pravnih zastupnika za potrebe prikupljanja dokaza u kaznenim postupcima, 17. travnja 2018., COM (2018) 226 final.

                     (20)

                        Iako su pregovori s Europskim parlamentom i Vijećem u tijeku, Vijeće je postiglo dogovor o općem pristupu u pogledu prijedloga uredbe Komisije na Vijeću za pravosuđe i unutarnje poslove 7. prosinca 2018.

                     (21)

                        Budimpeštanska konvencija Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185), 23. studenoga 2001., http://conventions.coe.int.e.int.

                     (22)

                        Akt Vijeća od 29.5.2000. o sastavljanju Konvencije o uzajamnoj pomoći u kaznenim stvarima između država članica Europske unije, SL C197, 12.7.2000., str. 1.; Uredba (EU) 2018/1727 Europskog parlamenta i Vijeća o Agenciji Europske unije za suradnju u kaznenom pravosuđu (Eurojust) te zamjeni i stavljanju izvan snage Odluke Vijeća 2002/187/PUP, SL L 295, 21.11.2018.; Uredba (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) te zamjeni i stavljanju izvan snage odluka Vijeća 2009/371/PUP, 2009/934/PUP, 2009/935/PUP, 2009/936/PUP i 2009/968/PUP, SL L 135, 24.5.2016., str. 53.; Okvirna odluka Vijeća 2002/465/PUP od 13. lipnja 2002. o zajedničkim istražnim timovima, SL L 162, 20.6.2002., str. 1.; Okvirna odluka Vijeća 2009/948/PUP o sprečavanju i rješavanju sporova o izvršavanju nadležnosti u kaznenim postupcima, SL L 328, 15.12.2009., str. 42.; Direktiva 2014/41/EU o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima, SL L 130, 1.5.2014., str. 1.

                     (23)

                        Direktiva 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima, SL L 280, 26.10.2010., str. 1.; Direktiva 2012/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. svibnja 2012. o pravu na informiranje u kaznenom postupku, SL L 142, 1.6.2012., str. 1.; Direktiva 2013/48/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o pravu na pristup odvjetniku u kaznenom postupku i u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga te o pravu na obavješćivanje treće strane u slučaju oduzimanja slobode i na komunikaciju s trećim osobama i konzularnim tijelima, SL L 294, 6.11.2013., str. 1.; Direktiva (EU) 2016/1919 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2016. o pravnoj pomoći za osumnjičenike i okrivljenike u kaznenom postupku i za tražene osobe u postupku na temelju europskog uhidbenog naloga, SL L 297, 4.11.2016., str. 1.; Direktiva (EU) 2016/800 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o postupovnim jamstvima za djecu koja su osumnjičenici ili optuženici u kaznenim postupcima, SL L 132, 21.5.2016., str. 1.

                     (24)

                        Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ. Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP.

                     (25)

                        COM(2018) 225 final i COM (2018) 226 final.

                     (26)

                        Uredba (EU) 2018/1725 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2018. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama, tijelima, uredima i agencijama Unije i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 45/2001 i Odluke br. 1247/2002/EZ  (SL L295, 21.11.2018., str. 39.).

                     (27)

                        SL C ...

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.2.2019.
            COM(2019) 71 final
            PRILOG

            Preporuci za ODLUKU VIJEĆA
            o odobrenju sudjelovanja u pregovorima o Drugom dodatnom protokolu uz Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br. 185)

               PRILOG

               1.CILJEVI

               Komisija bi u pregovorima trebala nastojati ostvariti ciljeve koji su detaljno navedeni u nastavku:

               (a)Pregovorima bi se trebala osigurati potpuna usklađenost Konvencije i dodatnih protokola s pravom EU-a i obvezama država članica u skladu s njim, osobito u pogledu istražnih ovlasti stranaka koje nisu države članice EU-a.

               (b)Pregovorima bi osobito trebalo osigurati poštovanje temeljnih prava, sloboda i općih načela prava EU-a koja su ugrađena u ugovore Europske unije i Povelju temeljnih prava, uključujući načelo proporcionalnosti, postupovna prava, pretpostavku nedužnosti i prava na obranu osoba u kaznenom postupku te privatnost i zaštitu osobnih podataka i elektroničkih komunikacijskih podataka pri obradi takvih podataka, uključujući prijenos tijelima za izvršavanje zakonodavstva iz zemalja izvan Europske unije, te sve obveze koje u tom pogledu imaju tijela kaznenog progona i pravosudna tijela.

               (c)Osim toga, Drugi dodatni protokol trebao bi biti u skladu sa zakonodavnim prijedlozima Komisije o e-dokazima, uključujući njihove izmjene tijekom pregovora suzakonodavaca u zakonodavnom postupku te njihov konačni oblik (u kojem su doneseni), i izbjeći sukobe zakona. Konkretno, takav bi protokol trebao što više smanjiti rizik od sukoba zakona koji bi nalozi za dostavljanje izdani u skladu s budućim instrumentom EU-a izazvali u odnosu na propise u trećim zemljama članicama Drugog dodatnog protokola. Takav bi protokol u kombinaciji s mjerama za zaštitu podataka i privatnosti pružateljima usluga u EU-u olakšao ispunjavanje obveza prema pravu EU-a o zaštiti podataka i privatnosti, u mjeri u kojoj bi takav međunarodni sporazum mogao biti pravna osnova za prijenose podataka na temelju naloga ili zahtjeva za dostavljanje koje izda tijelo stranke Dodatnog protokola koja nije država članica EU-a tražeći da voditelj obrade podataka ili izvršitelj obrade otkriju osobne podatke ili podatke iz elektroničke komunikacije.

               2.POSEBNA PITANJA

               I. Povezanost s pravom EU-a i drugim (mogućim) sporazumima

               (d)Trebalo bi osigurati da Drugi dodatni protokol uključuje klauzulu o odvajanju koja državama članicama omogućuje da u međusobnim odnosima nastave primjenjivati propise Europske unije umjesto odredbi Drugog dodatnog protokola.

               (e)Odredbe Drugog dodatnog protokola mogu se primjenjivati u nedostatku drugih posebnih međunarodnih sporazuma koji obvezuju Europsku uniju ili njezine države članice te druge stranke Konvencije ili, ako takvi međunarodni sporazumi postoje, samo u mjeri u kojoj određena pitanja nisu uređena takvim sporazumima. Takvi bi posebni međunarodni sporazumi stoga trebali imati prednost pred Drugim dodatnim protokolom, uz uvjet da su u skladu s ciljevima i načelima Konvencije.

               II. Odredbe o djelotvornijoj uzajamnoj pravnoj pomoći

               (f)Odredbe o „Jezicima zahtjeva”, kako su trenutačno formulirane, propisuju da se zahtjevi podnose na jeziku koji je prihvatljiv za stranku kojoj je upućen zahtjev ili se uz njih prilaže prijevod na takav jezik. Europska unija bi trebala poduprijeti nacrt teksta i prethodno prihvaćeno izvješće s objašnjenjem.

               (g)Odredbe o „Hitnoj uzajamnoj pomoći”, kako su trenutačno formulirane, omogućuju traženje uzajamne pomoći na hitnoj osnovi slanjem takvog zahtjeva u elektroničkom obliku pri čemu stranka koja upućuje zahtjev smatra da postoji hitna potreba, definirana kao situacija u kojoj postoji znatna i neposredna opasnost za život ili sigurnost fizičke osobe. Europska unija bi trebala poduprijeti nacrt teksta i prethodno prihvaćeno izvješće s objašnjenjem. Opseg uzajamne pomoći trebao bi biti jednak onome utvrđenom u članku 25. Konvencije.

               (h)U pogledu odredbi o „Videokonferencijama” Europska unija trebala bi nastojati da Drugi dodatni protokol bude u skladu s odgovarajućim odredbama postojećih međunarodnih sporazuma između Europske unije i njezinih država članica i drugih stranaka Konvencije, ako je to moguće. Odredbe bi trebale omogućiti državama članicama da osiguraju poštovanje primjenjivih zaštitnih mjera u pogledu postupovnih prava koje proizlaze iz prava unije ili nacionalnog prava.

               (i)U pogledu odredbi o „Modelu odobrenja” Europska unija trebala bi nastojati da se u nacrt teksta i obrazloženje uključe elementi kao što su najdulji dopušteni rokovi za odluke nacionalnih tijela kako bi se osiguralo da njihova upotreba rezultira bržim postupcima; osim toga, trebao bi osigurati razmjerno opterećenje pružatelja usluga te primjenu pravnih lijekova, prema potrebi;

               III.Odredbe koje omogućuju izravnu suradnju s pružateljima usluga u drugim nadležnostima

               (j)U pogledu odredbi o „Izravnoj suradnji s pružateljima usluga u različitim područjima nadležnosti” Europska unija trebala bi osigurati da je Drugi dodatni protokol u skladu s pravom EU-a, da obuhvaća odgovarajuće zaštitne mjere te da je opterećenje pružatelja usluga razmjerno.

               (k)U pogledu odredbi o „Međunarodnim nalozima za dostavljanje” Europska unija trebala bi osigurati da Drugi dodatni protokol uključuje odgovarajuće mjere za zaštitu temeljnih prava, uzimajući u obzir različite razine osjetljivosti kategorija podataka te zaštitne mjere uključene u europske naloge za dostavljanje za različite kategorije podataka.

               (l)U pogledu odredbi o „Međunarodnim nalozima za dostavljanje” Europska unija se ne bi trebala protiviti da se u Drugi dodatni protokol uključe dodatne zaštitne mjere i osnova za odbijanje u odnosu na prijedloge Komisije o e-dokazima, uključujući njihove izmjene u pregovorima suzakonodavaca u zakonodavnom postupku te konačni oblik (u kojem budu doneseni), kao što su obavješćivanje i pristanak države pružatelja usluga te prethodno preispitivanje koje provodi sud ili neovisno upravno tijelo, sve dok to nerazmjerno ne umanjuje djelotvornost instrumenta u skladu s Drugim dodatnim protokolom (primjerice, u opravdanim hitnim slučajevima). Sve dodatne zaštitne mjere i osnove za odbijanje ne bi trebale utjecati na funkcioniranje prijedloga EU-a o e-dokazima među državama članicama.

               IV.Strože zaštitne mjere za postojeću praksu prekograničnog pristupa podacima:

               (m)U pogledu odredbi o „Proširenju pretraživanja i pristupa na temelju vjerodajnica” te „Istražnim tehnikama” Europska unija bi trebala osigurati da Drugi dodatni protokol uključuje odgovarajuće mjere za zaštitu temeljnih prava. Stoga bi nacrt teksta trebao uključivati i uvjet da se podacima pohranjenima na povezanim računalnim sustavima može zakonito pristupati s početnog sustava, kao i da je pristup nužan i razmjeran te ne uključuje kršenje mjera sigurnosti na uređajima u skladu sa zaštitnim mjerama opisanima u nastavku.

               (n)Europska unija bi trebala osigurati i da se ne ograniče mogućnosti za takav pristup koje trenutačno postoje u državama članicama.

               V.Zaštitne mjere, uključujući zahtjeve u vezi sa zaštitom podataka:

               (o)Europska unija bi trebala osigurati da se Drugim dodatnim protokolom predvide odgovarajuće mjere za zaštitu podataka u smislu Direktive (EU) 2016/680 te Uredbe (EU) 2016/679 i Direktive 2002/58/EZ u vezi s prikupljanjem, prijenosom i naknadnom uporabom osobnih podataka i podataka iz elektroničkih komunikacija koji su dio elektroničkih dokaza koje traži tijelo koje upućuje zahtjev. Te bi zaštitne mjere trebalo uključiti u Drugi dodatni protokol vodeći računa o zaštitnim mjerama iz sporazuma EU-a, kao što su Krovni sporazum između EU-a i SAD-a i modernizirana Konvencija Vijeća Europe za zaštitu osoba glede automatizirane obrade osobnih podataka (CETS br. 108). Tim zaštitnim mjerama trebalo bi urediti situacije obrade podataka u kontekstu uzajamne pomoći tijela za izvršavanje zakonodavstva i izravne suradnje između tijela za izvršavanje zakonodavstva i pružatelja usluga. Cilj Europske unije trebao bi biti da se te zaštitne mjere primjenjuju na sve istražne ovlasti, na one koje postoje u kontekstu Konvencije i na one koje će se uvesti Drugim dodatnim protokolom.

               3.TERITORIJALNA PRIMJENA, STUPANJE NA SNAGU I OSTALE ZAVRŠNE ODREDBE

               Završne odredbe Dodatnog protokola, uključujući odredbe o stupanju na snagu, rezervama, otkazivanju itd., trebalo bi, kad god je to moguće i potrebno, oblikovati po uzoru na odredbe Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu (CETS br.185). Odredbe koje odstupaju od standardnih klauzula trebalo bi koristiti samo kada je to potrebno za postizanje ciljeva ili zbog posebnih okolnosti Drugog dodatnog protokola.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 534 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Mađarskoj
            {SWD(2019) 534 final}

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja

                  u Mađarskoj

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 4.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 10. stavak 2. drugi podstavak,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s člankom 121. Ugovora države članice trebaju promicati zdrave javne financije u srednjoročnom razdoblju koordinacijom ekonomskih politika i multilateralnim nadzorom kako bi se izbjegli prekomjerni državni deficiti.

               (2)Pakt o stabilnosti i rastu temelji se na cilju zdravih državnih financija kao sredstvu jačanja uvjeta za stabilnost cijena i snažan održiv rast koji dovodi do otvaranja novih radnih mjesta.

               (3)Vijeće je 22. lipnja 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora zaključilo da je u Mađarskoj u 2017. zabilježeno značajno odstupanje deficita opće države od srednjoročnog proračunskog cilja od 1,0 % BDP-a u strukturnom smislu. S obzirom na utvrđeno značajno odstupanje Vijeće je 22. lipnja 2018. preporučilo Mađarskoj
                  2
                da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda
                  3
                u 2018. ne premaši 2,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a. Preporučilo je i da Mađarska upotrijebi sve neočekivane prihode za smanjenje deficita, što bi joj omogućilo da započne s potrebnom prilagodbom u cilju ostvarenja srednjoročnog proračunskog cilja. Vijeće je 4. prosinca 2018. zaključilo da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 22. lipnja 2018. Stoga je Vijeće 4. prosinca 2018. Mađarskoj uputilo revidiranu preporuku da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne bude veća od 3,3 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a.

               (4)Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2019. i stvarnih podataka za 2018. koje je potvrdio Eurostat, rast neto primarnih državnih rashoda u 2018. bio je daleko veći od referentnog mjerila za rashode, što upućuje na značajno odstupanje (odstupanje od 1,3 % BDP-a). Strukturni saldo pogoršao se s –3,4 % BDP-a iz 2017. na –3,7 % BDP-a, što također upućuje na značajno odstupanje od preporučene strukturne prilagodbe (odstupanje od 1,3 % BDP-a). Na razinu odstupanja na koju upućuje strukturni saldo negativno utječe znatan manjak prihoda te viši rashodi za ulaganja u uvjetima pregrijavanja gospodarstva, dok se procjenjuje da su niži rashodi za kamate imali blago pozitivan učinak. Na referentno mjerilo za rashode snažno negativno utječe srednjoročni rast potencijalnog BDP-a upotrijebljen pri njegovu izračunu, a koji uključuje vrlo nizak rast potencijalnog BDP-a u razdoblju nakon krize. Osim toga, čini se da deflator BDP-a na kojem se temelji referentno mjerilo za rashode ne odražava primjereno povećane troškovne pritiske koji utječu na državnu potrošnju. Nakon prilagodbe tih čimbenika, čini se da referentno mjerilo za rashode primjereno odražava fiskalni napor te i dalje upućuje na značajno odstupanje. Uzimajući u obzir te čimbenike, oba pokazatelja potvrđuju značajno odstupanje od zahtjevâ preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu u 2018.

               (5)Komisija je 5. lipnja 2019. nakon sveobuhvatne ocjene zaključila da je u Mađarskoj zabilježeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja te je Mađarskoj uputila upozorenje u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora i člankom 10. stavkom 2. prvim podstavkom Uredbe (EZ) br. 1466/97.

               (6)U skladu s člankom 10. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 1466/97, Vijeće treba, u roku od mjesec dana od dana donošenja upozorenja, dotičnoj državi članici uputiti preporuku za poduzimanje potrebnih mjera politike. Uredba (EZ) br. 1466/97 predviđa da se u preporuci odredi rok od najdulje pet mjeseci za rješavanje problema odstupanja. U skladu s time čini se da je rok 15. listopada 2019. primjeren kako bi Mađarska riješila problem odstupanja. U tom bi roku Mađarska trebala podnijeti izvješće o mjerama poduzetima kao odgovor na ovu Preporuku.

               (7)Na temelju projekcija jaza outputa iz Komisijine proljetne prognoze 2019., Mađarska će se u 2019. i 2020. i dalje nalaziti u dobroj ekonomskoj situaciji. Dok bi u 2019. realni BDP prema procjenama trebao rasti u skladu s potencijalnim BDP-om (3,7 %), predviđa se da će u 2020. rast realnog BDP-a (2,8 %) biti niži od potencijala rasta (3,6 %). Udio duga opće države u Mađarskoj veći je od granične vrijednosti od 60 % BDP-a. Stoga minimalni potrebni strukturni napor propisan Uredbom (EZ) br. 1466/97 i zajednički dogovorenom matricom prilagodbe iz preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, u kojem se u obzir uzimaju prevladavajuće ekonomske okolnosti i mogući problemi u pogledu održivosti, i za 2019. i za 2020. iznosi najmanje 0,75 % BDP-a.

               (8)Strukturni deficit Mađarske povećao se za 1,4 % BDP-a u 2017. i za 0,3 % BDP-a u 2018. na 3,7 % BDP-a u 2018. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se da će se on od 2019. smanjivati. Zahtjev za minimalnu prilagodbu u 2019. trebao bi biti popraćen dodatnim naporom koji je potreban za ispravljanje kumuliranih odstupanja i nastavak primjerene konsolidacije nakon odstupanja zabilježenih od 2017. S obzirom na razmjer uočenog značajnog odstupanja od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog cilja čini se primjerenim dodatni napor od 0,25 % BDP-a u 2019. u odnosu na onaj koji proizlazi iz zajednički dogovorene matrice prilagodbe iz preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, čime će se ubrzati prilagodba prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja. Potreban napor za 2019. u skladu je s prilagodbom koju je preporučilo Vijeće 4. prosinca 2018. Za 2020. čini se primjerenim minimalni zahtjev prilagodbe od 0,75 % BDP-a pod uvjetom da se ostvari potrebna prilagodba u 2019.

               (9)Potrebno poboljšanje strukturnog salda za 1,0 % BDP-a u 2019. i 0,75 % BDP-a u 2020. odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda koja ne bi smjela biti veća od 3,3 % u 2019. i 4,7 % u 2020.

               (10)U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se poboljšanje strukturnog salda za 0,4 % BDP-a u 2019. i za još 0,6 % BDP-a u 2020. Stoga, strukturno poboljšanje od 1,0 % BDP-a u 2019. i 0,75 % u 2020. znači da je potrebno donijeti strukturne mjere u ukupnoj vrijednosti od 0,6 % BDP-a u 2019. i dodatne strukturne mjere u ukupnoj vrijednosti od 0,2 % BDP-a u 2020. u usporedbi s postojećim osnovnim scenarijem iz Komisijine proljetne prognoze 2019.

               (11)Budući da nije djelovala na temelju prethodnih preporuka za ispravljanje značajnog uočenog odstupanja, potrebno je hitno djelovati kako bi se u Mađarskoj ponovno počela provoditi razborita fiskalna politika.

               (12)Radi ostvarenja preporučenih proračunskih ciljeva, ključno je da Mađarska donese i strogo provede potrebne mjere te pomno prati kretanja tekućih rashoda.

               (13)Mađarska bi trebala Vijeću do 15. listopada 2019. podnijeti izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na ovu Preporuku.

               (14)Primjereno je javno objaviti ovu Preporuku,

               PREPORUČUJE DA MAĐARSKA:

               (1)poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda ne bude veća od 3,3 % u 2019. i od 4,7 % u 2020., što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a u 2019. i 0,75 % BDP-a u 2020., čime se ostvaruje primjereno kretanje prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja;

               (2)iskoristi sve neočekivane prihode za smanjenje deficita; mjerama konsolidacije proračuna trebalo bi osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast;

               (3)Vijeću do 15. listopada 2019. podnese izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na ovu preporuku; u izvješću je potrebno navesti dovoljno određene i vjerodostojno najavljene mjere za ostvarenje potrebnog kretanja prilagodbe, uključujući njihov učinak na proračun, te ažurirane i detaljne proračunske projekcije za razdoblje 2019.–2020.

               Ova je preporuka upućena Mađarskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL C 223, 27.6.2018., str. 1.

                     (3)

                        Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.6.2019.
            COM(2019) 291 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PREPORUKE

               •Razlozi i ciljevi preporuke

               Komisija za ribarstvo zapadnog dijela središnjeg Atlantika (WECAFC) savjetodavno je tijelo osnovano 1973. na temelju članka VI. Statuta Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO) Ujedinjenih naroda. Svrha mu je promicanje očuvanja, upravljanja i razvoja živih morskih resursa u svojem području nadležnosti. Međutim, odluke WECAFC-a nisu obvezujuće za njegove članove. Tajništvom WECAFC-a upravlja i financira ga FAO. Unija je članica WECAFC-a.

               U kontekstu „promicanja regionalnog upravljanja ribarstvom i suradnje u ključnim područjima povezanima s oceanima radi popunjavanja praznina u regionalnom upravljanju iz Zajedničke komunikacije Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije o međunarodnom upravljanju oceanima: plan za budućnost naših oceana”, Unija se u okviru mjere 2. obvezala da će „podržati jačanje statusa Odbora za ribarstvo istočnog dijela središnjeg Atlantika i Komisije za ribarstvo zapadnog dijela središnjeg Atlantika do 2020.”.

               Postupak strateškog preusmjeravanja pokrenut je 2012. i uključivao je pregled uspješnosti (2013.–2014.), strateški plan (2014.), dvije radionice o „preusmjeravanju i strateškom planiranju” (2014. i 2015.) te analizu troškova i koristi od preusmjeravanja (2016.). Na 16. plenarnoj sjednici WECAFC-a 2016. članovi predmetne komisije dogovorile su se da će pokrenuti postupak kojim će se razjasniti određena ključna pitanja povezana s osnivanjem regionalne organizacije za upravljanje ribarstvom (RFMO) u području WECAFC-a. Krajem 2018. tajništvo WECAFC-a pripremilo je „dokument za raspravu” radi razjašnjenja pitanja povezanih s ciljevima, područjem nadležnosti, obuhvaćenosti stokova, institucijskom strukturom, financijskim posljedicama itd. Na Barbadosu je 25. i 26. ožujka 2019. održana prva pripremna radionica o preusmjeravanju WECAFC-a u svrhu pripreme 17. plenarne sjednice WECAFC-a, koja će se održati u srpnju 2019. i na kojoj će se raspravljati o temi osnivanja RFMO-a u području WECAFC-a.

                  Stvaranjem obvezujućeg instrumenta za reformu WECAFC-a u zapadnom dijelu središnjeg atlantskog područja osigurat će se čvrsti temelj za održivo upravljanje i očuvanje tamošnjih morskih bioloških resursa. To je u skladu s člankom 28. Uredbe (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkoj ribarstvenoj politici i zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije „Vanjska dimenzija zajedničke ribarstvene politike”.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Regionalne organizacije za upravljanje ribarstvom (RFMO) međunarodne su organizacije koje osnivaju države. Njihovi su članovi zemlje u određenoj regiji (obalne države), organizacije za regionalnu integraciju (kao što je EU) i subjekti u ribarstvu s ribolovnim interesima na određenom području. Neki RFMO-i upravljaju svim ribljim stokovima na određenom području, dok se drugi bave određenim vrlo migratornim vrstama (prije svega tunom) na širem geografskom području. Iako neki RFMO-i imaju tek savjetodavnu ulogu, većina ih ima upravljačke ovlasti za utvrđivanje ograničenja ulova i ribolovnog napora, određivanje tehničkih mjera i obveza kontrole.

                  U skladu s Komunikacijom Komisije „Sudjelovanje u regionalnim organizacijama za ribarstvo (RFO)” Europska unija, koju zastupa Komisija, aktivno sudjeluje u 6 organizacija koje se bave tunom i 11 organizacija koje se ne bave tunom.

                  Promicanje mjera za poboljšanje djelotvornosti RFMO-a i, ako je relevantno, poboljšanje njihova upravljanja središnja je značajka djelovanja EU-a u tim forumima. To je u skladu sa zajedničkom komunikacijom Visokog predstavnika EU-a za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod nazivom „Međunarodno upravljanje oceanima: plan za budućnost naših oceana” i zaključcima Vijeća o toj zajedničkoj komunikaciji.

               2.PRAVNI ELEMENTI PREPORUKE

               •Pravna osnova

                  Cilj je ove Preporuke dobivanje odobrenja Vijeća kojim se Komisiju ovlašćuje da u ime EU-a pregovara o osnivanju regionalne organizacije za upravljanje ribarstvom u području zapadnog dijela središnjeg Atlantika.  Pravna osnova na temelju koje Vijeće odobrava otvaranje pregovora jest članak 218. stavci 3. i 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

               •Odabir instrumenta

                  U skladu s člankom 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a Komisija podnosi preporuke Vijeću, koje donosi odluku o odobravanju otvaranja pregovora. Vijeće može pregovaraču dostaviti smjernice i imenovati poseban odbor za nadgledanje pregovora u skladu s pregovaračkim smjernicama.

               3.REZULTATI SAVJETOVANJA S DIONICIMA

               Ova inicijativa povezana je s obvezom preuzetom u skladu sa Zajedničkom komunikacijom Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije pod naslovom „Međunarodno upravljanje oceanima: plan za budućnost naših oceana”, za koju je organizirano savjetovanje s dionicima. Osim toga, Komisija je u ožujku 2019. u okviru radne skupine Vijeća predstavila neslužbeni dokument u kojem se predlaže potpora EU-a za postupak reforme WECAFC-a, koji su u velikoj mjeri podržale države članice.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Pristupanje EU-a Konvenciji moglo bi zahtijevati plaćanje godišnjeg financijskog doprinosa novoj organizaciji, procijenjenog na 100 000 EUR, iz proračunske linije 11.03.02 (Obvezni doprinosi RFMO-ima). Taj doprinos može varirati ovisno o konačnom dogovoru o kriterijima na temelju kojih će se izračunavati doprinos stranaka u troškovima organizacije. Točan iznos predvidjet će se u odgovarajućim proračunskim linijama u postupku donošenja godišnjeg proračuna.

                  Dobrovoljni doprinosi proračunu organizacije u okviru proračunske linije 11.06.62.03 radi promicanja znanstvenih istraživanja također mogu biti relevantni, ali je u ovoj fazi teško odrediti njihov točan iznos. U okviru proračunske linije 11.01.04.01 predviđena je i tehnička pomoć za pružanje znanstvenih savjeta na sastancima NPFC-a. Trošak te tehničke pomoći procjenjuje se na 10 000 EUR godišnje.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je nadležna za donošenje mjera za očuvanje morskih bioloških resursa u okviru zajedničke ribarstvene politike i sklapanje sporazuma s trećim zemljama i međunarodnim organizacijama.

               (2)Na temelju Odluke Vijeća 98/392/EZ Unija je ugovorna stranka Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. Tom se konvencijom od svih članica međunarodne zajednice zahtijeva da surađuju u očuvanju bioloških resursa mora i upravljanju njima.

               (3)Na temelju Odluke Vijeća 98/414/EZ Unija je ugovorna stranka Sporazuma o provedbi odredaba Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora od 10. prosinca 1982. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim naseljima i stokovima vrlo migratornih vrsta.

               (4)Uredbom (EU) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća propisano je da Unija provodi svoju vanjsku politiku za ribarstvo sukladno svojim međunarodnim obvezama i ciljevima politike te ciljevima i načelima određenima u člancima 2. i 3. te uredbe, kako bi se osiguralo održivo iskorištavanje, upravljanje i očuvanje morskih bioloških resursa i morskog okoliša.

               (5)Komisija za ribarstvo zapadnog dijela središnjeg Atlantika (WECAFC) savjetodavno je tijelo osnovano 1973. na temelju članka VI. Statuta Organizacije za hranu i poljoprivredu (FAO) Ujedinjenih naroda u cilju promicanja očuvanja, upravljanja i razvoja živih morskih resursa u njegovu području nadležnosti.

               (6)WECAFC je 2012. pokrenuo postupak strateškog preusmjeravanja koji je obuhvaćao pregled uspješnosti (2013.–2014.), strateški plan (2014.), dvije radionice o „preusmjeravanju i strateškom planiranju” (2014. i 2015.) te prvu pripremnu radionicu (ožujak 2019.).

               (7)Od srpnja 2019. održavat će se međunarodna savjetovanja radi sklapanja međunarodnog sporazuma o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom koji će imati ovlast donošenja pravno obvezujućih odluka o očuvanju i upravljanju živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana uz sudjelovanje članova WECAFC-a,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisiju se ovlašćuje da, u ime Europske unije, u pregovorima dogovori sporazum o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi instrumenta za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana.

               Članak 2.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s [naziv posebnog odbora koji će imenovati Vijeće] i na temelju pregovaračkih smjernica utvrđenih u prilogu ovoj Odluci.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 27.6.2019.
            COM(2019) 291 final
            PRILOG

            preporuci za Odluku Vijeća o odobravanju otvaranja pregovora o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana

               PRILOG

               Smjernice za pregovore koje će u ime Europske unije voditi Komisija o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana

               1.Svrha je pregovora omogućiti Europskoj uniji sudjelovanje u procesu pregovora Komisije za ribarstvo zapadnog dijela središnjeg Atlantika (WECAFC) radi sklapanja sporazuma o osnivanju regionalne organizacije ili uspostavi sustava za upravljanje ribarstvom (dalje u tekstu „Sporazum”), koji može donositi pravno obvezujuće odluke o očuvanju i upravljanju živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana.

               2.Komisija u pregovorima s drugim strankama koje su uključene u osnivanje regionalne organizacije ili uspostavu sustava za upravljanje ribarstvom radi očuvanja i upravljanja živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana djeluje kako bi osigurala:

               –da Sporazum bude u skladu s međunarodnim pravom, prije svega s odredbama Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora iz 1982., Sporazuma iz 1995. u pogledu očuvanja i upravljanja pograničnim ribljim stokovima i stokovima vrlo migratornih vrsta, Sporazuma o promicanju usklađivanja ribarskih plovila na otvorenom moru s međunarodnim mjerama za očuvanje i gospodarenje iz 1995., bez utjecaja na prava i obveze obalnih država te Sporazuma o mjerama države luke za sprečavanje, suzbijanje i zaustavljanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova iz 2009.,

               –da se Sporazumom osigurava usklađenost između mjera očuvanja i upravljanja utvrđenih za iste stokove u vodama u nacionalnoj jurisdikciji i mjera donesenih u odnosu na otvoreno more u skladu s člankom 118. Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora (UNCLOS) i člankom 8. sporazuma Ujedinjenih naroda o ribljim stokovima (UNFSA),

               –da se Sporazumom ne zadire u ulogu i mandate Međunarodne komisije za očuvanje atlantskih tuna (ICCAT) i/ili Organizacije za ribarstvo sjeverozapadnog Atlantika (NAFO) te da se jamči snažna suradnja i koordinacija između mjera poduzetih na temelju Sporazuma i mjera koje poduzimaju ICCAT odnosno NAFO,

               –da se Sporazumom promiče Unijin pristup očuvanja i upravljanja u svim svjetskim oceanima i jača njezina predanost dugoročnom očuvanju i održivom iskorištavanju ribolovnih resursa na svjetskoj razini,

               –da Sporazum bude u skladu s ciljevima i načelima zajedničke ribarstvene politike Unije utvrđenima u Uredbi (EU) 1380/2013,

               –da se Sporazumom osniva regionalna organizacija ili uspostavlja sustav za upravljanje ribarstvom koji može donositi pravno obvezujuće odluke o očuvanju i upravljanju živim morskim resursima u zapadnom dijelu središnjeg Atlantskog oceana,

               –da se Sporazumom omogućuje sudjelovanje subjekata u ribarstvu i organizacija za regionalnu gospodarsku integraciju na koje su njihove članice prenijele ovlasti nad pitanjima obuhvaćenima Sporazumom,

               –da glavni cilj Sporazuma bude očuvanje ribolovnih resursa i upravljanje njima, uključujući istraživački ribolov, uz primjenu načela predostrožnog pristupa, i da se njime nastoji osigurati da se iskorištavanjem živih morskih bioloških resursa obnavljaju i održavaju populacije iskorištavanih vrsta iznad razina koje mogu osigurati najviši održivi prinos, da se Sporazumom osigurava primjeren životni standard onima koji ovise o ribolovnim aktivnostima i da se njime pridonosi dostupnosti zaliha morskih prehrambenih proizvoda,

               –da cilj Sporazuma bude upravljanje ribarstvom koje se temelji na ekosustavu, u kontekstu klimatskih promjena, kako bi se pridonijelo održivom upravljanju oceanima u svim njegovim dimenzijama, osiguralo da se negativni učinci ribolovnih aktivnosti na morski ekosustav svedu na najmanju moguću mjeru i nastojalo izbjeći propadanje morskog okoliša,

               –da se Sporazumom obuhvati cijelo sadašnje područje WECAFC-a ili neki njegov dio i, ako je moguće, isključivi gospodarski pojasevi (IGP) obalnih država,

               –da je u Sporazumu utvrđen učinkovit postupak donošenja odluka koji, ako je moguće, predviđa mehanizme za većinsko glasanje i postupke u slučaju prigovora,

               –da Sporazum uključuje odgovarajuće, uključive i transparentne mehanizme za prikupljanje relevantnih podataka i izradu pouzdanih znanstvenih savjeta kao potpore donošenju odluka te primjerenu uključenost dionika,

               –da Sporazum uključuje odgovarajuće mehanizme za promicanje djelotvornog praćenja, kontrole i nadzora ribolovnih aktivnosti, suzbijanje nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog (NNN) ribolova, promicanje reguliranja aktivnosti prekrcaja, inspekcijskog programa na moru i u luci te sljedivosti proizvoda ribarstva,

               –da se Sporazumom podupire suradnja u suzbijanju prisilnog rada povezanog s ribolovom NNN i u promicanju dostojanstvenog rada u ribarstvu u skladu s Konvencijom o radu u ribolovu Međunarodne organizacije rada,

               –da Sporazum uključuje mehanizam za promicanje usklađenosti Sporazuma i mjera koje je donijela organizacija osnovana ili sustav uspostavljen Sporazumom,

               –da je Sporazumom utvrđeno periodično preispitivanje mjera koje je donijela organizacija osnovana ili sustav uspostavljen Sporazumom,

               –da Sporazum uključuje odgovarajuću administrativnu strukturu i tijela te dostatna financijska sredstva kojima svi članovi pridonose na pravedan način,

               –da se floti EU-a Sporazumom omogući pristup ribolovnim resursima na obuhvaćenom području i odgovarajući udio u tim resursima,

               –da Sporazum uključuje postupak mirnog rješavanja sporova,

               –da se u Sporazumu, prema potrebi, uzimaju u obzir posebne okolnosti u kojima se nalaze male otočne države u razvoju u obuhvaćenom području.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles,22.11.2017.
            COM(2017) 770 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            o ekonomskoj politici europodručja
            {SWD(2017) 660 final}

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               o ekonomskoj politici europodručja

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136. u vezi s člankom 121. stavkom 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 5. stavak 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža
                  2
               , a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

               uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

               budući da:

               (1)Nastavlja se gospodarski rast u europodručju te je sve rašireniji diljem država članica. Oporavak je potaknut sve većom domaćom potražnjom uz privatnu potrošnju koja je ključni pokretač rasta i ulaganja. Rast zaposlenosti nastavljen je u 2016. i prvoj polovini 2017. Znatno je smanjena stopa nezaposlenosti iako je još uvijek veća nego u 2008. Oporavak u europodručju ima određena netipična obilježja: temeljna inflacija i rast plaća slabi su te ne odražavaju poboljšanja na tržištu rada koja pokazuju standardni pokazatelji tržišta rada, veliki suficit tekućeg računa i stalni manjak ulaganja koji se ipak smanjuje. Konkretno, čini se da je uzrok slabog rasta plaća kontinuirana stagnacija na tržištu rada u nekim gospodarstvima, očekivanje niske inflacije koje utječe na pregovore o plaćama i nizak rast produktivnosti. Povećao se realni prihod kućanstava, ali i dalje je u mnogim zemljama niži nego u 2008. I dalje postoje razlike između država članica europodručja u smislu BDP-a po stanovniku i stopa nezaposlenosti. Stope dugotrajne nezaposlenosti i nezaposlenosti mladih i dalje su visoke, dok su siromaštvo, socijalna isključenost i nejednakost i dalje ozbiljan problem u više država članica.

               (2)Općenito, na temelju tumačenja ekonomskih pokazatelja za europodručje proizlazi da postoji potreba da se i dalje podupiru potražnja, ulaganja i rast plaća bez rizika da će se potaknuti inflacijski pritisci te da se pritom potiče uspostava unutarnje i vanjske ravnoteže te gospodarska i socijalna konvergencija. Istodobno, potrebno je pomno pratiti znakove pojave novih neravnoteža, na primjer na tržištu nekretnina u nekim državama članicama
                  3
               .

               (3)U europodručju i dalje su prisutne znatne neravnoteže. Iako je ostvaren velik napredak među zemljama neto dužnicama u ispravljanju njihovih vanjskih neravnoteža, neke zemlje vjerovnici i dalje imaju veliki suficit tekućeg računa, što odražava manjak ukupne potražnje. U 2016. one su za europodručje generirale višak od 3,3 % BDP-a, za koji se predviđa da će pasti na 2,9 % BDP-a u 2019. Neto stanje međunarodnih ulaganja najzaduženijih država članica sporo se poboljšava te je i dalje potrebno kontinuirano uspostavljati ravnotežu. Države članice koje su dugo vremena imale veliki deficit tekućeg računa i dalje imaju visoka negativna neto međunarodna ulaganja koja su općenito povezana s visokom razinom privatnog ili državnog duga i predstavljaju slabu točku. Istodobno, države članice s velikim suficitom tekućeg računa trebaju podržati domaću potražnju, a time i uspostavu ravnoteže u europodručju.

               (4)Rast plaća pridonosi gospodarskom oporavku u europodručju podupiranjem ukupne potražnje, smanjuje nejednakosti i osigurava visok standard života u tom području. Učinkovit mehanizam određivanja plaća trebao bi osigurati diferencijaciju plaća ovisno o specifičnim okolnostima pojedine države članice i uzeti u obzir promjene produktivnosti. Bržoj uspostavi ravnoteže u europodručju pridonijela bi provedba strukturnih reformi kojima se povećava produktivnost u svim državama članicama, pri čemu se poboljšava kvaliteta i sastav javnih rashoda kako bi se potakla ulaganja, promiče rast plaća i veća dinamika potražnje u zemljama neto vjerovnicima te provode mjere kojima se ograničava rast jediničnih troškova rada u zemljama neto dužnicima.

               (5)Od ključne su važnosti dosljednost i ravnoteža svih makroekonomskih politika u europodručju, uključujući monetarne, fiskalne i strukturne politike, kako bi se osigurao snažniji i održiviji gospodarski oporavak. Posljednjih godina taj je skup politika bio podređen monetarnoj politici koja je pribjegavala novim nekonvencionalnim instrumentima za postizanje srednjoročnog cilja ESB-a u pogledu inflacije, čime se podupirao rast i otvaranje radnih mjesta. ESB je najavio da će od siječnja 2018. započeti s ponovnom kalibracijom kupnje vrijednosnica. Za to je potrebna podrška drugih politika u državama članicama u kojima ima prostora za političko djelovanje.

               (6)Ključna je čvrsta koordinacija nacionalnih fiskalnih politika na temelju zajedničkih pravila kako bi se postigao odgovarajući opći smjer fiskalne politike za europodručje i kako bi monetarna unija pravilno funkcionirala. Zajednička fiskalna pravila usmjerena su na daljnje postizanje održivosti duga na nacionalnoj razini, a istovremeno se ostavlja prostor za makroekonomsku stabilizaciju. Stoga se smjerom fiskalne politike za države članice i za europodručje na ukupnoj razini mora postići ravnoteža u ostvarivanju cilja osiguravanja dugoročne održivosti nacionalnih javnih financija i kratkoročne makroekonomske stabilizacije na razini država članica i europodručja. U svjetlu trenutačnog gospodarskog oporavka u europodručju koji ima određena netipična obilježja, dugova koji su ostavština krize i očekivane ponovne kalibracije kupnje vrijednosnica od strane ESB-a, čini se da je za europodručje na ukupnoj razini prikladan uglavnom neutralan smjer fiskalne politike. Potrebna je primjerena diferencijacija fiskalnih napora među državama članicama europodručja, uzimajući u obzir fiskalni prostor i učinke prelijevanja među državama članicama.

               (7)Odlučnim poboljšanjem nacionalnih proračuna u smislu njihova sastava i upravljanja njima na prihodovnoj i na rashodovnoj strani, na primjer prebacivanjem sredstava prema materijalnim i nematerijalnim ulaganjima, povećao bi se kratkoročni učinak javnih proračuna na potražnju te bi se dugoročno povećala produktivnost. Poboljšanjem funkcioniranja nacionalnih fiskalnih okvira i dobrim analizama rashoda podupire se provedba fiskalnih politika koje su pouzdane i povoljne za rast.

               (8)Dobro osmišljena struktura oporezivanja ključna je za promicanje rasta i zapošljavanja te pridonosi smanjenju nejednakosti. Pojednostavnjenje poreznih sustava i suzbijanje poreznih prijevara, utaje i izbjegavanja plaćanja poreza ključni su za stvaranje učinkovitijih i pravednijih poreznih sustava. Time se mogu osloboditi sredstva za javna ulaganja, obrazovanje i zdravstvo te se pridonosi poticanju ulaganja, zapošljavanju i većoj socijalnoj pravednosti. Konkretno, mjere protiv agresivnog poreznog planiranja ključne su kako bi se osigurali državni prihodi, ograničilo narušavanje tržišnog natjecanja među društvima, sačuvala socijalna kohezija i suzbile sve veće nejednakosti. Zajednička konsolidirana osnovica poreza na dobit bila bi još jedan moćan instrument za borbu protiv izbjegavanja plaćanja poreza, dok bi se istodobno poboljšalo jedinstveno tržište za poduzeća.

               (9)Strukturna i institucionalna obilježja tržišta rada i proizvoda te javne uprave koje dobro funkcioniraju važan su čimbenik gospodarske otpornosti i cikličke, realne i socijalne konvergencije u državama članicama europodručja. Otporne gospodarske strukture sprječavaju da šokovi imaju znatne i dugotrajne učinke na dohodak i zapošljavanje unutar država članica i u europodručju. Na taj se način smanjuju gospodarske oscilacije i osigurava povoljno okruženje za održiv i uključiv rast. Boljom koordinacijom provedbe strukturnih reformi, osobito onih koje su navedene u preporukama po državama članicama, mogu se stvoriti pozitivni učinci prelijevanja među državama članicama i ojačati pozitivni učinci reformi.

               (10)Tržišta rada i sustavi socijalne zaštite koji dobro funkcioniraju važan su temelj za uključiv gospodarski rast, smanjenje nejednakosti te otpornost nacionalnih gospodarstva i europodručja u cjelini. U cilju da se u tom području postigne pozitivna konvergencija, u Europskom stupu socijalnih prava  utvrđeno je 20 ključnih načela koja su podijeljena u tri velika poglavlja: i. jednake mogućnosti i pristup tržištu rada; ii. pravedni uvjeti rada i iii. socijalna zaštita i uključenost.

               (11)Unatoč napretku reformi za poboljšanje sposobnosti prilagodbe tržišta rada i dalje postoje znatne razlike unutar europodručja koje otežavaju njegovo neometano funkcioniranje. Dobro osmišljenim politikama tržišta rada koje su potpuno integrirane u sustave zaštite mogu se olakšati prijelazna razdoblja i ponovna integracija na tržište rada, smanjiti segmentacija tržišta rada, osigurati učinkovita automatska stabilizacija i promicati socijalna pravednost. Dobro osmišljenim odredbama o radnom vremenu može se pridonijeti ublažavanju šokova. Individualiziranom potporom pri traženju posla, osposobljavanjem i prekvalifikacijama može se učinkovito i pravodobno postići aktivno sudjelovanje nezaposlenih osoba koje mogu sudjelovati na tržištu rada, a istovremeno se štiti one koji to ne mogu. Pojava novih oblika zapošljavanja i novih vrsta ugovora sa sobom donosi izazove koji se odnose na sigurnost radnih mjesta i socijalnu zaštitu. U tom kontekstu, zakonodavstvo o zaštiti radnih mjesta treba osigurati poštene i pristojne uvjete rada za sve radnike.

               (12)Učinkoviti sustavi socijalne zaštite ključni su za promicanje uključivih tržišta rada, osiguravanje primjerene dohodovne potpore i odgovarajuće socijalne potpore pristupom kvalitetnim uslugama. Mirovinske reforme i politike za uspostavljanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života također su ključne za poticanje sudjelovanja na tržištu rada. Potrebno je ukinuti sva nepotrebna ograničenja koja postoje u sustavima zapošljavanja i socijalne zaštite, a odnose se na mobilnost na radnom mjestu te sektorsku i zemljopisnu mobilnost zaposlenika.

               (13)Pristup kvalitetnom obrazovanju i osposobljavanju neophodan je kako bi se osigurale jednake mogućnosti i izbjegla neusklađenost postojećih i potrebnih vještina. Odgovarajuća ulaganja u ljudski kapital kroz sustave obrazovanja i osposobljavanja kojima se poboljšava cjeloživotno učenje i osigurava da razina vještina odgovara postojećim i budućim potrebama tržišta rada dugoročno trebaju imati ključnu ulogu u poboljšanju sposobnosti prilagodbe gospodarstva i realne konvergencije. Osim što osiguravaju socijalnu uključenost i mobilnost, ulaganja u vještine mogu potaknuti i inovacije te povećati produktivnosti i konkurentnost.

               (14)Reforme tržišta proizvoda kojima se povećava konkurentnost te reforme kojima se poboljšava poslovno okruženje i kvaliteta institucija (uključujući učinkovit pravosudni sustav koji omogućuje izvršenje ugovora) potiču otpornost gospodarstva u državama članicama i u europodručju u cjelini. Daljnja integracija jedinstvenog tržišta pokazala se glavnim pokretačem rasta i konvergencije među državama članicama. Jedinstveno tržište još uvijek ima velik neiskorišteni potencijal i potreban je znatan napredak za njegovo dovršenje. Jedinstveno tržište usluga (uključujući financijske usluge, digitalnu trgovinu, energetiku i prijevoz) i dalje je izazov. Osim toga, pažnju bi trebalo usmjeriti i na tržište robe kako bi se spriječila potencijalna segmentacija tržišta. Jedinstveno digitalno tržište trebalo bi pridonijeti dovršenju pravnog okvira kako bi se ubrzala digitalizacija gospodarskih aktivnosti potrebna za poboljšanje rezultata tržišta proizvoda i globalne konkurentnosti.

               (15)Iako je bankarski sektor u europodručju od krize postao općenito stabilniji i banke su ponovno počele više kreditirati, i dalje ima slabih točaka koje se moraju ukloniti. Banke, a osobito male i srednje, suočavaju se s niskom profitabilnošću. Troškovi prilagodbe poslovnih sustava banaka, niske kamatne stope i sve veće tržišno natjecanje kroz druge oblike financiranja i dalje utječu na profitabilnost banaka. Stoga je potrebna daljnja prilagodba poslovnih modela kako bi bili dugoročno održivi. Udio loših kredita stabilizirao se u gotovo svim jače pogođenim državama članicama europodručja ili je u padu, ali napredak je i dalje spor. Visok udio loših kredita sprječava banke da kreditiraju, transmisiju monetarne politike te sposobnost gospodarske prilagodbe. Osim toga, općenito uzrokuje slabosti bankarskog sustava. Na temelju akcijskog plana za rješavanje problema loših kredita koji je u srpnju 2017. donijelo Vijeće i kao što je najavljeno u Komisijinoj komunikaciji o bankovnoj uniji od 11. listopada 2017. Komisija trenutačno radi na sveobuhvatnom paketu mjera za smanjenje loših kredita do 2018.

               (16)Za jačanje institucionalne strukture ekonomske i monetarne unije potrebno je prije svega dovršenje bankovne unije i daljnji napredak unije tržišta kapitala. Ostvaren je znatan napredak u uspostavi bankarske unije, ali još uvijek nije dovršena. U nedavnoj Komisijinoj komunikaciji o dovršetku bankovne unije pokušava se pokazati na koji način se na temelju postojećih preuzetih obveza Vijeća može postići sporazum o dovršenju bankovne unije . Nepostojanje zajedničkog sustava osiguranja depozita i zajedničkog mehanizma zaštite za jedinstveni fond za sanaciju ograničava mogućnost bankovne unije da raskine veze banaka i država. I dalje se mora raditi na smanjenju rizika i poboljšanju upravljanja rizicima u bankama. U tom kontekstu, ključno je brzo doći do sporazuma o regulatornom paketu koji je u studenome 2016. predložila Komisija te i dalje raditi na smanjenju loših kredita i pomoći bankama da diversificiraju svoja ulaganja u državne obveznice.

               (17)Bijela knjiga o budućnosti Europe s mogućim scenarijima pokrenula je proces promišljanja o budućnosti Unije za 27 država članica EU-a. Osim toga, Komisija je donijela niz dokumenata za razmatranje, među kojima je i dokument za razmatranje o produbljenju ekonomske i monetarne unije u kojem je ponuđena sveukupna vizija dovršenja ekonomske i monetarne unije s jasnim vremenskim slijedom mjera potrebnih za dovršenje strukture. U govoru o stanju Unije 2017. utvrđeni su ključni elementi za daljnji razvoj ekonomske i monetarne unije te je Komisija u jesen 2017. predstavila odgovarajuće prijedloge.

               PREPORUČUJE da u 2018. i 2019. države članice europodručja u okviru Euroskupine pojedinačno i zajednički poduzmu sljedeće:

               1.Provode politike kojima se podupire održiv i uključiv rast, poboljšava otpornost, ponovno uspostavljaju ravnoteže i potiče konvergencija. Ostvare znatan napredak u dovršenju jedinstvenog tržišta, osobito u području usluga, uključujući financijske usluge, digitalnu trgovinu, energetiku i prijevoz. S obzirom na pozitivne cikličke uvjete, prioritet država članica trebale bi biti reforme kojima se povećava produktivnost i potencijal za rast, poboljšava institucionalno i poslovno okruženje, uklanjaju prepreke ulaganjima te podupire otvaranje kvalitetnih radnih mjesta i smanjuje nejednakost. Države članice s deficitom tekućeg računa ili visokim vanjskim dugom trebale bi još više nastojati ograničiti rast jediničnih troškova rada. Države članice s velikim suficitom tekućeg računa trebale bi dodatno promicati rast plaća i kao prioritet provoditi mjere kojima se potiču ulaganja, podupire domaća potražnja i omogućuje ponovna uspostava ravnoteže u europodručju.

               2.Teže uglavnom neutralnom smjeru fiskalne politike na ukupnoj razini za europodručje i uravnoteženom skupu politika. Fiskalnim se politikama mora uspostaviti odgovarajuća ravnoteža između osiguravanja održivosti javnih financija, osobito smanjivanjem visokih stopa duga, i potpore gospodarskom oporavku. Države članice trebale bi osigurati učinkovito funkcioniranje nacionalnih fiskalnih okvira te istodobno u okviru Pakta o stabilnosti i rastu provoditi fiskalne politike kojima se potiču ulaganja te poboljšava kvaliteta i sastav javnih financija, između ostalog s pomoću analiza rashoda i donošenjem pravednih poreznih struktura povoljnih za rast. Države članice trebale bi poduzeti i provoditi mjere protiv povlaštenog poreznog tretmana duga pri oporezivanju i agresivnog poreznog planiranja kako bi se osigurali ravnopravni uvjeti, pravedan tretman poreznih obveznika te zaštitile javne financije i stabilnost u europodručju. To uključuje kontinuirani rad na zajedničkoj konsolidiranoj osnovici poreza na dobit.

               3.Provode reforme kojima se potiče otvaranje kvalitetnih radnih mjesta, jednake mogućnosti i pristup tržištu rada, pravedni uvjeti rada te podupire socijalna zaštita i uključenost. Cilj reformi trebao bi biti: i. pouzdani i fleksibilni ugovori o radu u kombinaciji s prikladnom potporom tijekom prijelaznih razdoblja i sprječavanjem segmentacije tržišta rada; ii. kvalitetno, učinkovito i cjeloživotno obrazovanje i osposobljavanje kojim će se nastojati uskladiti vještine s potrebama tržišta rada;  iii. učinkovite aktivne politike tržišta rada kojima se potiče sudjelovanje na tržištu rada; iv. održivi i prikladni sustavi socijalne zaštite u skladu s novim vrstama zapošljavanja i zaposleničkim odnosima; v. neometana mobilnost radne snage u smislu promjene radnog mjesta, sektora i lokacije; vi. učinkovit socijalni dijalog i pregovaranje o plaćama na odgovarajućoj razini; vii. porezno rasterećenje rada, osobito za osobe s niskim dohotkom i primatelje drugog dohotka u kućanstvu.

               4.U skladu s programom Vijeća (ECOFIN) iz lipnja 2016. nastave raditi na dovršenju bankovne unije u pogledu smanjenja rizika i dijeljenja rizika, uključujući europski sustav osiguranja depozita, pokrenu zajednički mehanizam zaštite za jedinstveni fond za sanaciju i jačaju europski nadzorni okvir za sprječavanje kumuliranja rizika. Poduzmu mjere kako bi se osjetno ubrzalo smanjenje loših kredita na temelju akcijskog plana dogovorenog u Vijeću (ECOFIN) i potaklo propisno razduživanje u državama članicama s visokom razinom privatnog duga. Povećaju integraciju i razvoj tržišta kapitala EU-a kako bi se podržao rast realnog gospodarstva, a istodobno sačuvala stabilnost financijskog tržišta.

               5.Ostvare brz napredak pri dovršenju ekonomske i monetarne unije, osobito na temelju inicijativa Komisije pokrenutih u jesen 2017., uz potpuno uvažavanje unutarnjeg tržišta Unije te na otvoren i transparentan način naspram država članica izvan europodručja.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

                     (3)

                        Vidi Izvješće o mehanizmu upozoravanja za 2018.