               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 24.3.2021.
            COM(2021) 136 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            kojom se Komisiju ovlašćuje za pregovaranje, u ime Unije, o izmjenama Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija)

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Konvencijom o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa („Konvencija”) želi se zaštititi europsku divlju floru i faunu te njihova prirodna staništa, posebice ona za čije je očuvanje potrebna suradnja nekoliko država. Riječ je o međuvladinu ugovoru sklopljenom pod pokroviteljstvom Vijeća Europe. Konvencija je stupila na snagu 1. lipnja 1982.

                  Europska unija ugovorna je stranka Konvencije od 1. rujna 1982.
                     1
                   Konvencija trenutačno ima 51 ugovornu stranku, među kojima su sve države članice EU-a.

               Redovna dodjela sredstava Vijeća Europe Bernskoj konvenciji s godinama se postupno smanjivala, do te mjere da se svrha Bernske konvencije ne može ispuniti bez znatnih dobrovoljnih doprinosa stranaka, koji su također sve manji. Stoga je potrebno uspostaviti pouzdan izvor financiranja Konvencije.

               U skladu s Rezolucijom br. 9 (2019.) s 39. sastanka Stalnog odbora, donesenom 6. prosinca 2019., o financiranju Bernske konvencije i uspostavi novog sustava obveznih financijskih doprinosa stranaka osnovana je stručna radna skupina između sastanaka kako bi se Tajništvu pomoglo u predstavljanju prijedlogâ za uključivanje financijskih klauzula izmjenom članaka Bernske konvencije i za uspostavu proširenog djelomičnog sporazuma, koji će se razmatrati na 40. sastanku Stalnog odbora.

               Na temelju rezultata rada stručne radne skupine između sastanaka uspostavljene na 39. sastanku Stalnog odbora, Stalni odbor je na svojem 40. sastanku raspravljao o dvama dopunskim prijedlozima za rješavanje pitanja financiranja. Na tom je sastanku donesena odluka da se podrži uspostava proširenog djelomičnog sporazuma. Kad je riječ o prijedlogu izmjene Bernske konvencije kako bi se uključile financijske klauzule, nakon izjave Unije i njezinih država članica o potrebi za daljnjim unutarnjim raspravama prije donošenja odluke
                  2
                Stalni odbor složio se, bez prigovora, da će odluku o mogućoj izmjeni Konvencije odgoditi do 41. sastanka.

                  Kako je predloženo na 40. sastanku Stalnog odbora, izmjenom Konvencije uveo bi se mehanizam za uspostavu obveznog doprinosa. Međutim, u prvotnom se tekstu nisu razlikovali opći i programski proračun niti je bila utvrđena ljestvica doprinosa koja će se primjenjivati. O revidiranom prijedlogu izmjene pregovarat će se u radnoj skupini između sastanaka tijekom 2021. kako bi se odluka mogla donijeti na 41. sastanku Stalnog odbora. Unija bi trebala aktivno doprinositi tim pregovorima.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

                  Uvođenje sustava obveznih doprinosa Konvenciji bilo bi u skladu s politikom koja se primjenjuje u drugim područjima. Naime, Unija je stranka brojnih multilateralnih sporazuma o okolišu, u okviru kojih daje obvezne financijske doprinose na temelju zahtjeva iz sporazuma i/ili financijskih propisa donesenih na temelju odredaba sporazuma. U kontekstu tih sporazuma u području okoliša obično postoji razlika između općeg proračuna i programskog proračuna, pri čemu su doprinosi obvezni samo za opći. Međutim, u predloženoj izmjeni Konvencije ne pojašnjava se da bi mehanizam koji treba uspostaviti bio u skladu s tim presedanom. U predloženoj izmjeni ne navodi se ni ljestvica doprinosa koja će se primjenjivati. U drugim multilateralnim sporazumima o okolišu doprinos Unije obično iznosi najviše 2,5 % ukupnih doprinosa.

                  Stoga je primjereno da Unija osigura da stranke nemaju obvezu davati doprinose za programski proračun te da doprinos Unije ne može iznositi više od 2,5 % proračuna.

                  Ova je Preporuka u potpunosti usklađena i s Odlukom Vijeća 2020/1830, kojom je utvrđeno stajalište Unije za 40. sastanak Stalnog odbora Konvencije, i proizlazi iz te Odluke
                     3
                  .

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Ovaj je prijedlog u skladu s ciljevima Unije povezanima s okolišem i međunarodnim odnosima.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Člankom 218. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se da Komisija daje preporuke Vijeću, koje donosi odluku kojom se odobrava otvaranje pregovora i kojom se imenuje pregovarač Unije. Prema članku 218. stavku 4. UFEU-a, Vijeće može pregovaraču uputiti smjernice.

                  Budući da će se pregovori odnositi na akt kojim se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma, u tom se kontekstu ne može se primjenjivati članak 218. stavak 9. UFEU-a.

                  Stoga je postupovnopravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavci 3. i 4. UFEU-a.

               Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na okoliš.

                  Stoga je materijalnopravna osnova predložene odluke članak 192. stavak 1. UFEU-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Okoliš je područje podijeljene nadležnosti u skladu s člankom 192. UFEU-a. Financiranje predmetne konvencije o okolišu uključuje podijeljenu nadležnost Unije i država članica za njihove doprinose kao stranaka. Stoga Unija treba sudjelovati u tom pogledu.

               •Proporcionalnost

                  Odluka Vijeća potrebna je kako bi Unija sudjelovala u predmetnim pregovorima, koji su važni za utvrđivanje predvidive financijske osnove za Konvenciju, čija je Unija stranka.

               •Odabir instrumenta

                  Odabir instrumenta opisan je u članku 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

               •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nije primjenjivo.

               •Prikupljanje i primjena stručnog znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije primjenjivo.

               •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Nije primjenjivo.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Unija trenutačno za Bernsku konvenciju izdvaja 24 700 EUR godišnje na temelju predložene, dobrovoljne ljestvice doprinosa. Utvrđivanjem obveznog doprinosa od 2,5 % općeg proračuna najvjerojatnije se ne bi premašio taj iznos, tako da ova inicijativa nema utjecaj na proračun.

               5.DRUGI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Pregovaračke smjernice trebalo bi objaviti odmah nakon njihova donošenja.

               •Dokumenti s objašnjenjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga

                  Nije primjenjivo.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               kojom se Komisiju ovlašćuje za pregovaranje, u ime Unije, o izmjenama Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija)

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               BUDUĆI DA je predložena izmjena Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa
                  4
                (Bernska konvencija) kako bi se uključile financijske klauzule,

               BUDUĆI DA je potrebno osigurati da takva izmjena bude u skladu sa zakonodavstvom i interesom Unije, posebno kako se Unija ne bi obvezala na doprinos veći od 2,5 % ukupnih doprinosa,

               BUDUĆI DA bi Komisiju trebalo ovlastiti za pregovaranje, u ime Europske unije, o izmjenama Konvencije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               (1)Komisiju se ovlašćuje da u ime Unije na sastancima Stalnog odbora Konvencije i na sastancima relevantne stručne radne skupine između sastanaka pregovara o izmjenama Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija) koje se odnose na uspostavljanje novog sustava obveznih financijskih doprinosa stranaka.

               (2)Komisija pregovara u ime Unije, uz savjetovanje s [Vijeće umeće ime posebnog odbora] te na temelju pregovaračkih smjernica iz Priloga ovoj Odluci.

               (3)U mjeri u kojoj je predmet izmjena iz stavka 1. u podijeljenoj nadležnosti Unije i država članica, Komisija i države članice trebale bi blisko surađivati tijekom postupka pregovora kako bi se osiguralo jedinstvo u međunarodnom zastupanju Unije i njezinih država članica.

               (4)Komisija izvješćuje Vijeće o ishodu pregovora i, prema potrebi, o svim problemima koji se pojave tijekom pregovora.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 82/72/EEZ od 3. prosinca 1981. o sklapanju Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa, SL L 38, 10.2.1982., str. 1.

                     (2)

                        Vidjeti i Odluku Vijeća (EU) 2020/1830 od 27. studenoga 2020. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije na 40. sastanku Stalnog odbora Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija), SL L 409, 4.12.2020., str. 34.

                     (3)

                        Ibid.

                     (4)

                        Odluka Vijeća 82/72/EEZ od 3. prosinca 1981. o sklapanju Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa, SL L 38, 10.2.1982., str. 1.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 24.3.2021.
            COM(2021) 136 final
            PRILOG

            Preporuci za odluku Vijeća
            kojom se Komisiju ovlašćuje za pregovaranje, u ime Unije, o izmjenama Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija)

               PRILOG

               Smjernice za pregovore o izmjenama Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija)

               (1)Komisija bi trebala nastojati osigurati da svaki sporazum koji dovodi do bilo kakve revizije Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija) i njezine primjene bude u skladu s relevantnim zakonodavstvom i politikama Europske unije, a posebno sa zakonodavstvom Unije u području prirode i bioraznolikosti
                  1
               , kao i s obvezama Unije na temelju drugih relevantnih multilateralnih sporazuma u području okoliša.

               (2)Kad je riječ o prijedlozima za izmjenu Konvencije o zaštiti europskih divljih vrsta i prirodnih staništa (Bernska konvencija) radi uvođenja obveznog financijskog doprinosa, Komisija bi trebala sudjelovati u pregovorima o najboljem načinu da se uspostavi sigurna i predvidiva financijska osnova Konvencije te bi, u skladu sa stajalištem Unije, trebala nastojati osigurati da se tom izmjenom:

               (a)ne propisuje obvezni doprinos za programski proračun;

               (b)ne propisuje doprinos Unije veći od 2,5 % ukupnih doprinosa;

               (c)ne utječe na postojeće obveze stranaka na temelju Konvencije.

               (3)Komisija bi trebala pregovarati u skladu s relevantnim zakonodavstvom Europske unije koje je na snazi ili dogovorenim stajalištima Unije utvrđenima posebno za potrebe tih pregovora u okviru posebnog odbora predstavnika država članica iz članka 1. stavka 2. ove Odluke Vijeća ili unutar Vijeća.

               (4)Komisija bi trebala izvijestiti Vijeće o ishodu pregovora i, prema potrebi, o svim problemima koji se pojave tijekom pregovora.

                     (1)

                        Posebno Direktivom 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica, Direktivom Vijeća 92/43/EEZ od 21. svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore te Uredbom (EU) br. 1143/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2014. o sprječavanju i upravljanju unošenja i širenja invazivnih stranih vrsta.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 20.11.2019.
            COM(2019) 912 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u Rumunjskoj
            {SWD(2019) 932 final}

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               u cilju ispravljanja uočenog značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja

                  u Rumunjskoj

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 4.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 10. stavak 2. drugi podstavak,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)U skladu s člankom 121. Ugovora države članice dužne su promicati zdrave javne financije u srednjoročnom razdoblju koordinacijom ekonomskih politika i multilateralnim nadzorom kako bi se izbjegli prekomjerni državni deficiti.

               (2)Pakt o stabilnosti i rastu temelji se na cilju zdravih državnih financija kao sredstvu jačanja uvjeta za stabilnost cijena i snažan održiv rast koji dovodi do otvaranja novih radnih mjesta.

               (3)Vijeće je u lipnju 2017. i u lipnju 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora utvrdilo da je u Rumunjskoj u 2016. odnosno 2017. zabilježeno značajno odstupanje od srednjoročnog proračunskog cilja ili od kretanja prilagodbe prema ostvarenju tog cilja. S obzirom na utvrđena značajna odstupanja Vijeće je Rumunjskoj 16. lipnja 2017.
                  2
                i 22. lipnja 2018.
                  3
                uputilo preporuke da poduzme mjere politike potrebne za ispravljanje tih odstupanja. Vijeće je zatim utvrdilo da Rumunjska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na te preporuke te joj je uputilo revidirane preporuke 5. prosinca 2017.
                  4
                odnosno 4. prosinca 2018.
                  5
                Vijeće je zatim utvrdilo da Rumunjska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila ni na te preporuke.

               (4)Vijeće je 14. lipnja 2019. utvrdilo da je 2018. u Rumunjskoj ponovno zabilježeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja te joj je uputilo preporuku da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda
                  6
                ne premaši 4,5 % u 2019. i 5,1 % u 2020., što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. i 0,75 % BDP-a u 2020.
                  7
                Vijeće je Rumunjskoj preporučilo i da sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita te da mjerama konsolidacije proračuna osigura trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo da je Rumunjskoj 15. listopada 2019. rok za podnošenje izvješća o djelovanju kojim je odgovorila na navedenu preporuku.

               (5)Vijeće je 9. srpnja 2019. Rumunjskoj preporučilo da u 2019. i 2020. osigura usklađenost s Preporukom Vijeća od 14. lipnja 2019. radi ispravljanja značajnog odstupanja od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja
                  8
               .

               (6)Komisija je 25. rujna 2019. u Rumunjskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka -11. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97. Nakon što je rumunjskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je [20. studenoga] 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi objavljeni.

               (7)Rumunjska su tijela 15. listopada 2019. podnijela izvješće o učinkovitom djelovanju kojim su odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019. Uzimajući u obzir informacije koje su rumunjska tijela dostavila u svojem izvješću te ukupnu ocjenu na temelju Komisijine jesenske prognoze 2019., Vijeće je 20. studenoga 2019. zaključilo da Rumunjska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019.

               (8)S obzirom na izostanak učinkovitog djelovanja Rumunjske i njezino kumulirano veliko odstupanje od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja, primjereno je Rumunjskoj uputiti revidiranu preporuku na temelju članka 121. stavka 4. Ugovora o odgovarajućim mjerama koje treba poduzeti.

               (9)Na temelju Komisijine jesenske prognoze 2019. predviđa se dodatno pogoršanje strukturnog salda Rumunjske za 0,8 % BDP-a u 2019. i za još 0,8 % BDP-a u 2020. Kao rezultat toga, procjenjuje se da strukturni deficit odstupa za 2,5 % BDP-a u 2019. i za 3,4 % BDP-a u 2020. od njezina srednjoročnog proračunskog cilja strukturnog deficita od 1,0 % BDP-a.

               (10)Preporučena godišnja strukturna prilagodba od 0,75 % BDP-a za 2020., koju je Vijeće preporučilo 14. lipnja 2019., trebala bi biti popraćena dodatnim naporom kako bi se ispravila kumulirana odstupanja i kako bi Rumunjska ponovno ostvarila primjereno kretanje prilagodbe nakon prethodnih odstupanja. S obzirom na razmjer kumuliranih odstupanja od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja čini se primjeren dodatan napor od 0,25 % BDP-a. Time će se ubrzati prilagodba prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja, a pritom se neće dovesti u pitanje gospodarski rast.

               (11)U Komisijinoj jesenskoj prognozi 2019. predviđa se deficit opće države od 3,6 % u 2019. i 4,4 % u 2020., što je iznad referentne vrijednosti od 3 % BDP-a utvrđene Ugovorom. Čini se da je potrebna strukturna prilagodba primjerena i kako bi se osiguralo da Rumunjska u 2020. poštuje referentnu vrijednost od 3 % BDP-a utvrđenu Ugovorom.

               (12)Na temelju Komisijine jesenske prognoze 2019., potrebno poboljšanje strukturnog salda za 1,0 % BDP-a u 2020. odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda koja nije veća od 4,4 %.

               (13)U Komisijinoj jesenskoj prognozi 2019. predviđa se pogoršanje strukturnog salda za 0,8 % BDP-a u 2020. Stoga strukturno poboljšanje od 1,0 % BDP-a znači da je potrebno donijeti mjere s ukupnim strukturnim učinkom od 1,8 % BDP-a, u usporedbi s trenutačnim osnovnim scenarijem iz Komisijine jesenske prognoze 2019.

               (14)Budući da nije odgovorila na prethodne preporuke za ispravljanje uočenog značajnog odstupanja i da postoji rizik od premašivanja referentne vrijednosti utvrđene Ugovorom, potrebno je poduzeti hitne mjere kako bi se u Rumunjskoj ponovno uspostavila razborita fiskalna politika.

               (15)Kako bi ostvarila preporučene proračunske ciljeve, ključno je da Rumunjska donese i strogo provede potrebne mjere te pomno prati kretanja tekućih rashoda.

               (16)Zahtjevi navedeni u ovoj Preporuci zamjenjuju odgovarajuće elemente iz Preporuke Vijeća od 14. lipnja 2019.

               (17)Rumunjska bi do 15. travnja 2020. Vijeću trebala podnijeti izvješće o djelovanju kojim je odgovorila na ovu Preporuku, po mogućnosti u okviru Programa konvergencije koji se dostavlja na temelju članka 7. Uredbe (EZ) br. 1466/97.

               (18)Primjereno je objaviti ovu Preporuku,

               PREPORUČUJE DA RUMUNJSKA:

               (1)poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2020. ne premaši 4,4 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a, čime se postiže primjereno kretanje prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja;

               (2)sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita; mjere konsolidacije proračuna trebale bi osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast;

               (3)Vijeću do 15. travnja 2020. podnese izvješće o djelovanju kojim je odgovorila na ovu Preporuku. U izvješću je potrebno navesti dovoljno određene i na uvjerljiv način najavljene mjere, uključujući učinak svake od njih na proračun, u cilju ostvarenja potrebnog kretanja prilagodbe, te ažurirane i detaljne proračunske projekcije za 2020.

               Ova je Preporuka upućena Rumunjskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL C 216, 6.7.2017., str. 1.

                     (3)

                        SL C 223, 27.6.2018., str. 3.

                     (4)

                        SL C 439, 20.12.2017., str. 1.

                     (5)

                        SL C 460, 21.12.2018., str. 1.

                     (6)

                        Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

                     (7)

                        SL C 210, 21.6.2019., str. 1.

                     (8)

                        SL C 301, 5.9.2019., str. 135.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Strasbourg, 17.12.2019
            COM(2019) 652 final
            Preporuka za
            PREPORUKU VIJEĆA
            o ekonomskoj politici europodručja
            {SWD(2019) 631 final}

               Preporuka za

               PREPORUKU VIJEĆA

               o ekonomskoj politici europodručja

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136. u vezi s člankom 121. stavkom 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 5. stavak 2.,

               uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža
                  2
               , a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

               uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

               uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

                budući da:

               (1)Europodručje nastavlja sa svojom ekspanzijom, ali na obzoru se naziru međusobno povezani rizici pogoršanja ekonomskih izgleda i neizvjesnost. Osim toga, postoji rizik da će niski rast i inflacija potrajati zbog slabe produktivnosti i starenja stanovništva. Iako je jaz outputa od 2017. pozitivan te je 2018. iznosio 0,7 % potencijalnog BDP-a, očekuje se da će potencijalni rast ostati niži od razina prije krize
                  3
               . Temeljna inflacija 2018. je ostala u rasponu od 1 do 1,5 % i predviđa se da će se 2019., 2020. i 2021. zadržati na otprilike 1,5 %. Pokazatelji tržišta rada i dalje se poboljšavaju, iako sporijim tempom, očekuje se da će se rast zaposlenosti dodatno usporiti te i dalje postoje izazovi kada je riječ o kvaliteti radnih mjesta. Nominalni rast plaća postao je stabilan dosegavši otprilike 2,25 % 2018. nakon što je nekoliko godina bio ispod 2,0 % te se očekuje da će 2019. iznositi otprilike 2,5 %, a u razdoblju 2020.–2021. opet 2,25 %. Unatoč dobrim uvjetima na tržištu rada realan rast plaća je spor i ostaje nizak, ispod 1 % 2018. i 2019., a očekuje se da će u 2020. i 2021. iznositi 0,7 % odnosno 0,8 %. Očekuje se da će se suficit tekućeg računa europodručja smanjiti. Države članice s deficitom smanjile su svoj deficit tekućeg računa ili ga obrnule u suficit, iako i dalje bilježe vrlo negativna neto stanja međunarodnih ulaganja
                  4
               . Istovremeno neke države članice i dalje imaju trajno veliki suficit tekućeg računa i stoga i dalje povećavaju svoja neto stanja međunarodnih ulaganja. Na dinamiku salda tekućeg računa u europodručju utječe slaba vanjska potražnja, a to posebno vrijedi za izvozno usmjerene države članice s velikim suficitom tekućeg računa koje uvelike ovise o inozemnoj izvoznoj potražnji.

               (2)Kako bi se povećao potencijal za rast i osigurala održivost okoliša i socijalna održivost te potaknula stvarna konvergencija među državama članicama europodručja potrebne su strukturne reforme kojima se potiče održivi rast te materijalna i nematerijalna ulaganja u cilju povećanja produktivnosti. To bi posebno pomoglo onim državama članicama čiji je potencijal za rast jasno niži od prosjeka u europodručju. To bi bilo nužno i kako bi se spriječilo da gospodarstvo europodručja uđe u dulje razdoblje niskog potencijala za rast i niske produktivnosti, niske inflacije cijena i niskog rasta plaća te porasta nejednakosti. Reforme i ulaganja i dalje su presudni kako bi se osiguralo da europodručje ponovno postigne zamah rasta, prevlada snažnije pritiske u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju zbog, među ostalim, pogoršanja demografske slike i olakša transformaciju prema održivom gospodarstvu tako što će europodručju i njegovim državama članicama pomoći da ostvare UN-ove ciljeve održivog razvoja.

               (3)Gospodarski učinak klimatskih promjena, koje su danas jedan od najvećih sistemskih rizika za svjetsko gospodarstvo, financijske sustave i društva, postaje vidljiv. Rizici za globalno gospodarstvo koji proizlaze iz klimatskih promjena i, šire, iz uništavanja okoliša, sve su prisutniji te će utjecati na najranjivije članove društva. Ako ne budu popraćeni primjerenim mjerama, to bi moglo negativno utjecati na otpornost naših gospodarstava, na uključenost i na dugoročni potencijal za rast. U tom bi kontekstu bilo ključno ulaganje i stvaranje regulatornih i financijskih uvjeta za uredan prijelaz na održivo gospodarstvo. Ako im se pristupi na pravi način, izazovi povezani s okolišem i klimom također su prilika za revitalizaciju europskoga gospodarstva u smjeru održivog razvoja. Komisija je u tom cilju predstavila europski zeleni plan, europsku strategiju rasta koja će uključivati prvo europsko klimatsko zakonodavstvo kojim će cilj klimatske neutralnosti do 2050. postati zakon. Istovremeno će zelena tranzicija morati uzeti u obzir učinak na različite dijelove društva. Ulaganje u olakšavanje prijelaza na održivo gospodarstvo trebat će biti popraćeno ulaganjem u vještine i pružanjem potpore u prijelaznim razdobljima zaposlenja kako bi se osiguralo da svi građani uživaju koristi tehnološkog napretka, posebno u sektorima i regijama koje zaostaju u digitalnoj i zelenoj tranziciji.

               (4)Mobilizacija javnih i privatnih sredstava za ulaganje u zelenu i digitalnu tranziciju može pridonijeti kratkoročnom zadržavanju rasta i odgovoriti na dugoročne izazove naših gospodarstava. Iako digitalna revolucija može podrazumijevati mogućnosti u smislu produktivnosti, rasta i otvaranja radnih mjesta, može prouzročiti i probleme, posebno za slabije kvalificirane radnike koji nemaju vještine za rad s novim tehnologijama. Različite brzine prijelaza na digitalno gospodarstvo među državama članicama europodručja mogle bi predstavljati značajan rizik za konvergenciju i makroekonomsku stabilnost. Tome bi se mogli pridodati snažni učinci aglomeracije, pri čemu korist ostvaruju veliki gradovi i dolazi do jačanja već snažnih igrača, što je česta pojava u području digitalnih tehnologija i može povećati nejednakost i negativno utjecati na konvergenciju. Ulaganja bi trebalo usmjeriti na istraživanje i inovacije, ali i na širenje inovacija na cijelo gospodarstvo.

               (5)Koordiniranija strategija ulaganja kombinirana sa snažnijim reformama na razini europodručja bila bi ključna za poticanje rasta i odgovor na dugoročne izazove kao što su klimatska tranzicija i tehnološka transformacija. Proračunskim instrumentom za konvergenciju i konkurentnost, koji će se uključiti u program potpore reformama, pružila bi se financijska potpora državama članicama europodručja za provedbu paketa reformi i ulaganja. Programom InvestEU, koji će isto pridonijeti Planu ulaganja za održivu Europu, također se želi mobilizirati najmanje 650 milijardi EUR dodatnih ulaganja za daljnje poticanje inovacija i otvaranja radnih mjesta u EU-u, među ostalim financiranjem održive infrastrukture. Fondovi kohezijske politike, koji imaju ključnu ulogu u podupiranju naših regija i ruralnih područja, imaju ulogu i u klimatskoj i tehnološkoj tranziciji promicanjem održiva razvoja. Europska investicijska banka već je namijenila 25 % svojeg ukupnog financiranja ulaganjima u području klime te je najavila namjeru da udvostruči taj udio. Kako bi se ostvarili ciljevi održivosti Unije, bilo bi ključno provesti investicijske projekte na nacionalnoj i podnacionalnoj razini koji obuhvaćaju prilagodbu klimatskim promjenama i ublažavanje tih promjena, energetsku tranziciju, dekarbonizaciju ili kružno gospodarstvo. Ulaganje u mrežne industrije i infrastrukturu može pridonijeti poboljšanju konkurentnosti europodručja i potaknuti prijelaz na održiviji prijevoz. Osim toga, ulaganja u nematerijalnu imovinu kao što je istraživanje i razvoj te vještine bila bi ključna kako bi se tržište rada europodručja pripremilo za nadolazeće izazove.

               (6)Učinci gospodarskog rasta u proteklim godinama nisu se jednako osjetili unutar država članica niti među različitim regijama i zemljama. Iako su razine raspoloživa dohotka porasle, i dalje su ispod razina prije krize u više država članica europodručja. Broj osoba kojima prijeti rizik od siromaštva i socijalne isključenosti smanjuje se u većini država članica te je danas za 5 milijuna niži od najvišeg broja dosegnutog 2012., no i dalje je u europodručju iznad razina iz 2008. Nakon razdoblja povećanih razlika neke su države članice u proteklih nekoliko godina konvergirale u smjeru država s najboljim rezultatom u pogledu BDP-a po stanovniku. Međutim, udio dohotka osoba s najvišim razinama dohotka polako se povećavao u proteklom desetljeću te među državama članicama i dalje postoje velike razlike. Kako bi se promicala uzlazna konvergencija unutar država članica i među njima, bilo bi važno promicati politike koje su usmjerene na povećanje učinkovitosti i pravednosti u skladu s ciljevima održiva razvoja. One rezultiraju boljim makroekonomskim ishodima s ravnomjernije raspodijeljenom koristi za cijelo društvo, što također pridonosi poticanju kohezije u europodručju.

               (7)Dosljednost i uravnoteženost kombinacije makroekonomskih politika europodručja, uključujući monetarne, fiskalne i strukturne politike, ključne su za osiguravanje snažnog, uključivog i održivoga gospodarskog rasta i za učinkovito reagiranje na trajno nisku inflaciju, slabljenje ekonomskih izgleda i rizike za dugoročni rast. Europska središnja banka zadržava akomodativnu monetarnu politiku kako bi se inflacija usmjerila prema svojem srednjoročnom cilju, a pritom podupire rast i otvaranje radnih mjesta. Monetarna politika mora se dopuniti fiskalnom politikom, kao i strukturnim reformama u različitim sektorima, uključujući reforme nužne za dovršetak strukture ekonomske i monetarne unije.

               (8)Koordinacija nacionalnih fiskalnih politika uz puno poštovanje Pakta o stabilnosti i rastu, koja uzima u obzir raspoloživ fiskalni prostor i prelijevanja među državama članicama, podupire pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije. Očekuje se da će se fiskalna politika europodručja u 2020. i 2021. kretati od uglavnom neutralne do blago ekspanzivne. Istovremeno, nacionalne fiskalne politike još uvijek nisu dovoljno diferencirane s obzirom na raspoloživi fiskalni prostor u državama članicama. Provedba razboritih fiskalnih politika u državama članicama s visokim razinama javnog duga dovela bi do njegova smanjenja i manje izloženosti šokovima te omogućila dobro funkcioniranje automatskih stabilizatora u slučaju gospodarskog pada. S druge strane, dodatnim poticanjem ulaganja i druge produktivne potrošnje u državama članicama s povoljnim proračunskim stanjem pridonijelo bi se kratkoročnom i srednjoročnom rastu i istodobno uravnoteženju gospodarstva europodručja. U slučaju pogoršanja gospodarskih izgleda, za podržavanje rasta u kratkoročnom razdoblju važno je donijeti povoljne fiskalne politike na ukupnoj razini koje su usmjerene na produktivnu potrošnju, uz istodobnu provedbu politika kojima se u potpunosti poštuje Pakt o stabilnosti i rastu, uzimajući u obzir specifične okolnosti pojedine države i uz maksimalno izbjegavanje procikličnosti.

               (9)Fiskalne strukturne reforme i dalje su ključne kako bi se poboljšala fiskalna održivost, jačao potencijal za rast i omogućile učinkovite fiskalne politike u slučaju gospodarskog pada. Dobrim funkcioniranjem nacionalnih fiskalnih okvira, zajedno s redovitim i temeljitim analizama rashoda te učinkovitom i transparentnom javnom nabavom, može se povećati učinkovitost i djelotvornost javnih rashoda te poboljšati vjerodostojnost i kvaliteta fiskalnih politika. Poboljšanjem strukture nacionalnih proračuna na prihodovnoj i na rashodovnoj strani, među ostalim premještanjem sredstava prema ulaganjima uspostavom strategija javnog ulaganja, povećali bi se učinak javnih proračuna na rast i produktivnost te bi se počeli ispunjavati hitni dugoročni izazovi zelenih i digitalnih gospodarstava. Pojednostavnjenje i osuvremenjivanje poreznih sustava te suzbijanje poreznih prijevara, utaje i izbjegavanja plaćanja poreza, osobito mjerama protiv agresivnog poreznog planiranja, ključni su za stvaranje učinkovitijih i pravednijih poreznih sustava. Lakoća kojom se mobilni resursi mogu kretati unutar europodručja povećava mogućnosti porezne konkurencije. Stoga je koordinacija među državama članicama ključna kako bi se riješio problem premještanja dobiti, prekomjerne porezne konkurencije i sveopćeg snižavanja standarda u smislu oporezivanja dobiti. U tim nastojanjima izuzetno je važno postići sporazum o zajedničkoj konsolidiranoj osnovici poreza na dobit i sporazum o preispitivanju raspodjele dobiti među državama članicama te osigurati minimalnu razinu stvarnog oporezivanja. Porezno opterećenje u europodručju relativno je veliko i usmjereno na rad, dok porezi na imovinu i za zaštitu okoliša čine vrlo mali udio poreznih prihoda. Porezi na imovinu i za zaštitu okoliša mogu biti manje štetni za rast i ponudu i potražnju radne snage te mogu pridonijeti održivu rastu poticanjem „zelenijeg“ ponašanja potrošača i proizvođača. Oporezivanje bi trebalo više uzeti u obzir dimenziju klime i dosljednije rješavati pitanja emisija i istjecanja ugljika. Stoga će se u cilju prijelaza na zeleno gospodarstvo predložiti osmišljavanje proračunskih politika koje pogoduju preuzimanju obveza u području klime i preispitivanje Direktive o oporezivanju energije te, ako je potrebno, mehanizam za graničnu prilagodbu emisija CO2 kako bi se izbjeglo istjecanje ugljika i zadržali jednaki uvjeti tržišnog natjecanja s poduzećima iz trećih zemalja.

               (10)Strukturne i institucionalne reforme kojima se povećava konkurentnost na tržištima proizvoda, promiče učinkovitost resursa te poboljšava poslovno okruženje i kvaliteta javne uprave, uključujući učinkovitost pravosudnih sustava, važne su za otpornost država članica europodručja. Otporne gospodarske strukture sprečavaju da šokovi imaju znatne i dugotrajne učinke na dohodak i ponudu radne snage te mogu olakšati funkcioniranje fiskalne i monetarne politike i ograničiti razlike, posebno u slučaju gospodarskog pada, stvarajući povoljnije uvjete za održiv i uključiv rast. Boljom koordinacijom i provedbom strukturnih reformi, osobito onih koje su propisane preporukama po državama članicama, mogu se stvoriti pozitivni učinci prelijevanja među državama članicama. U tom smislu nacionalni odbori za produktivnost mogu imati važnu ulogu u većem preuzimanju odgovornosti za reforme i poboljšanju provedbe. Reforme su nužne i za suočavanje s hitnim dugoročnim izazovima kao što su klimatska tranzicija i tehnološka transformacija. Produbljivanje integracije jedinstvenog tržišta, koje se pokazalo kao glavni motor rasta i konvergencije među državama članicama, može pridonijeti i poticanju rasta produktivnosti.

               (11)Europskim stupom socijalnih prava utvrđuje se 20 načela za poticanje jednakih mogućnosti i pristupa tržištu rada, pravednih radnih uvjeta te socijalne zaštite i uključenosti. Osmišljen je kao putokaz za promicanje uzlazne konvergencije prema boljim uvjetima života i rada. Jača i uključivija gospodarstva i društva mogu poticati otpornost Unije i europodručja. Reforme i ulaganja u vještine, potporu u prijelaznim razdobljima zaposlenja i učinkovitiju socijalnu zaštitu važne su i za praćenje poštenog i pravednog prijelaza na zeleno i digitalno gospodarstvo. Puna provedba stupa na svim razinama s nužnim obzirom za odgovarajuće kompetencije bit će nužna za promicanje uzlazne konvergencije.

               (12)Reformama kojima se potiče sudjelovanje na tržištu rada, promiče otvaranje kvalitetnih radnih mjesta, pruža potpora tijekom prijelaznih razdoblja na tržištu rada, smanjuje segmentacija i promiče socijalni dijalog može se pridonijeti jačanju uključiva rasta, unaprijediti otpornost gospodarstva i automatska stabilizacija, smanjiti nejednakosti te pomoći u suočavanju sa siromaštvom i socijalnom isključenosti. Individualizirana potpora u prijelaznim razdobljima zaposlenja, osposobljavanje i prekvalifikacija ključne su za promicanje pravodobnog ponovnog uključivanja tražitelja posla na tržište rada. Pristup kvalitetnom obrazovanju i osposobljavanju tijekom cijeloga života iziskuje odgovarajuće ulaganje kako bi se unaprijedili ljudski kapital i vještine, među ostalim u svjetlu digitalne i zelene tranzicije. Time se srednjoročno i dugoročno povećavaju zapošljivost, produktivnost, kapacitet za inovacije i plaće te se povećava otpornost europodručja. Zakonodavstvom o zaštiti radnih mjesta trebaju se osigurati pravedni i pristojni radni uvjeti za sve radnike, posebno s obzirom na pojavu netipičnih oblika zapošljavanja koji donose nove mogućnosti, ali i izazove povezane sa sigurnošću radnih mjesta i socijalnom zaštitom. Učinkoviti i održivi sustavi socijalne zaštite ključni su i za osiguravanje primjerenog dohotka i pristupa kvalitetnim uslugama. Mirovinske reforme i politike za uspostavljanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života mogu u velikoj mjeri poticati sudjelovanje na tržištu rada, uz očuvanje dugoročne održivosti europskih sustava socijalne zaštite. Preusmjeravanje oporezivanja s rada moglo bi se prije svega usredotočiti na osobe s niskim dohotkom i primatelje drugog dohotka u kućanstvu. Neophodno je u zapošljavanje te socijalne i gospodarske reforme uključiti socijalne partnere radi odlučnijeg preuzimanja odgovornosti i podupiranja provedbe reformi.

               (13)Iako je financijski sektor europodručja postao stabilniji od krize, i dalje treba ukloniti određene slabosti. U više zemalja korporativni dug i dug kućanstava i dalje je visok te u mnogim slučajevima u nacionalnim poreznim sustavima i dalje postoji povlašten porezni tretman duga. Potreba za prilagodbom poslovnih modela banaka, niske kamatne stope i sve veća konkurencija drugih oblika financiranja i dalje predstavljaju pritisak na konkurentnost banaka. Ostvaren je trajan napredak u smanjenju rizika, posebno u pogledu smanjenja loših kredita. Ipak, u zemljama u kojima je udio loših kredita i dalje relativno visok potreban je daljnji trajan napredak i sve bi države članice trebale donijeti odgovarajuće politike kako bi spriječile gomilanje loših kredita. Komisija je u ožujku 2018. predstavila paket mjera za smanjenje rizika radi rješavanja problema naslijeđenih loših kredita i sprečavanja njihova gomilanja u budućnosti. U okviru zakonodavnih mjera za smanjenje loših kredita u travnju 2019.
                  5
                donesena je uredba koja uvodi „zakonski propisan bonitetni zaštitni mehanizam“ kako bi se spriječio rizik nedovoljnih rezervacija za buduće loše kredite; potreban je daljnji napredak u suzbijanju loših kredita, posebno u smislu napretka u vezi s nacrtom Direktive o sekundarnim tržištima loših kredita. Kako je naglašeno u izvješću Komisije o sprečavanju pranja novca objavljenom u srpnju 2019.
                  6
               , Uniji je potreban sveobuhvatniji pristup borbi protiv pranja novca i protiv financiranja terorističkih aktivnosti kako bi se uklonili utvrđeni strukturni nedostaci. To prije svega iziskuje bolju provedbu propisa i bolji nadzor s pomoću usklađenijeg djelovanja EU-a.

               (14)Ostvaren je napredak u uspostavi bankarske unije, među ostalim u okviru dogovora o ostvarenju zajedničkog zaštitnog mehanizma za jedinstveni fond za sanaciju, ali ona još nije dovršena. Osnovana je radna skupina na visokoj razini radi nastavka tehničkih priprema za pokretanje političkih pregovora za uspostavu europskog sustava osiguranja depozita. Taj je rad potrebno završiti zbog važnosti europskog sustava osiguranja depozita za stabilnu bankarsku uniju i u okviru šire strukture europske monetarne unije, što iziskuje mobiliziranje svih relevantnih elemenata za poticanje stabilnosti i učinkovitosti europskog bankarskog sektora. Konačno, Komisija je pripremila sve mjere navedene u uniji tržišta kapitala. Međutim, konkretna potpora u pogledu posebnih zakonodavnih inicijativa ponekad je bila nedovoljna te je potrebno pojačati nastojanja radi uklanjanja pravnih, poreznih i regulatornih prepreka osnivanju unije tržišta kapitala, posebno u pogledu pravila o pristupu financijama, nesolventnosti, nadzora i poreznih razlika te radi postizanja učinkovitija nadzora u EU-u. Potrebno je ocijeniti i ulogu i funkcioniranje tržišta državnih obveznica kako bi se riješio problem povezanosti banaka i država.

               (15)Jačanje strukture ekonomske i monetarne unije iziskuje prioritetno ispunjenje mjera utvrđenih u izjavi sa sastanka na vrhu država europodručja iz prosinca 2019., ali i Komisijinih prijedloga o utvrđivanju daljnjih koraka na putu dovršetka ekonomske i monetarne unije. U Komunikaciji iz lipnja 2019. o produbljenju europske ekonomske i monetarne unije: „Pregled napretka četiri godine nakon Izvješća petorice predsjednika“ prikazuje se trenutačno stanje i navode područja na koja bi trebalo usmjeriti reformske napore u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju. Postignut je određeni napredak u ostvarenju ekonomske unije, s političkim dogovorom o proračunskom instrumentu za konvergenciju i konkurentnost u europodručju. U tijeku su rasprave o poboljšanju skupa alata europskog stabilizacijskog mehanizma i reviziji ugovora o njegovu osnivanju. Međutim, u Vijeću nije bilo rasprava o funkciji fiskalne stabilizacije u europodručju niti o reformi upravljanja europodručjem. Komisija namjerava predložiti europski sustav reosiguranja naknada za slučaj nezaposlenosti kako bi bolje zaštitila građane u slučajevima gospodarskih šokova.

               (16)Dovršetak ekonomske i monetarne unije doveo bi do boljih makroekonomskih ishoda. Nedovršena ekonomska i monetarna unija sprečava financijsku integraciju. To ograničava mogućnosti financiranja za nužna ulaganja u cilju poticanja uključivog, produktivnog, održivog i stabilnoga gospodarstva. Nedovršena ekonomska i monetarna unija sprečava i neometan prijenos monetarnih politika u cijelom europodručju i ograničava sposobnost Europe da odredi svoju gospodarsku sudbinu. Osim toga, nedostatak središnje funkcije fiskalne stabilizacije znatno oslabljuje kapacitet protucikličke fiskalne politike europodručja. Nadalje, prelazak na međudržavna rješenja nije popraćen primjerenom odgovornošću na razini EU-a. Stoga bi poboljšanja u upravljanju tijelima europodručja bila presudna za povećanje demokratske odgovornosti. Jačanje ekonomske i monetarne unije ključno je kako bi se povećao europski utjecaj u svijetu, razvila međunarodna uloga eura i pridonijelo otvorenom, multilateralnom globalnom gospodarstvu koje se temelji na pravilima. Važno je da se nastave otvorene i transparentne rasprave s državama članicama izvan europodručja, uz puno poštovanje unutarnjeg tržišta Unije.

               PREPORUČUJE da u 2020. i 2021. države članice europodručja u okviru Euroskupine pojedinačno i zajednički poduzmu sljedeće:

               1.Države članice europodručja s deficitom tekućeg računa ili visokim vanjskim dugom da nastave reforme za poticanje konkurentnosti i smanjenje vanjskog duga. Države članice europodručja s velikim suficitom tekućeg računa da osnaže uvjete kojima se potiče rast plaća, uz poštovanje uloge socijalnih partnera, i provode mjere kojima se potiču javna i privatna ulaganja. Sve države članice da potiču produktivnost poboljšanjem poslovnog okruženja i kvalitete institucija te jačaju otpornost poboljšanjem funkcioniranja tržišta dobara i usluga, posebno produbljenjem jedinstvenog tržišta. Podupiru pravedan i uključiv prijelaz na konkurentno zeleno i digitalno gospodarstvo materijalnim i nematerijalnim ulaganjima, ujedno privatnim i javnim.

               2.Države članice s visokim razinama duga da nastave s razboritim politikama radi vjerodostojnog i održivog smanjenja javnog duga. Države članice s povoljnim fiskalnim položajem da iskoriste taj položaj za daljnje poticanje visokokvalitetnih ulaganja. U slučaju pogoršanja gospodarskih izgleda, provode povoljne fiskalne politike na agregatnoj razini, uz istovremenu provedbu politika kojima se u potpunosti poštuje Pakt o stabilnosti i rastu, uzimajući u obzir specifične okolnosti pojedine države i uz maksimalno izbjegavanje procikličnosti te da budu spremne na koordinaciju politika u Euroskupini. Poboljšaju učinkovitost nacionalnih fiskalnih okvira i kvalitetu javnih financija te donesu poreze koji pogoduju rastu i druge relevantne proračunske mjere kojima se potiče održivo gospodarstvo. Podupiru i provode djelovanje EU-a na suzbijanju agresivnog poreznog planiranja i bore se protiv snižavanja standarda u oporezivanju poduzeća.

               3.Jačaju sustave obrazovanja i osposobljavanja te ulaganje u vještine. Povećaju učinkovitost aktivnih politika tržišta rada kojima se podupire uključivanje na tržište rada i uspješni prijelazi na tržištu rada, među ostalim na radna mjesta usmjerenija na digitalno i zeleno gospodarstvo. Promiču sudjelovanje na tržištu rada, uključujući sudjelovanje žena, i preusmjere poreze s rada, posebno za osobe s niskim dohotkom i primatelje drugog dohotka u kućanstvu. Potiču otvaranje kvalitetnih radnih mjesta i pravedne radne uvjete te suzbijaju segmentaciju tržišta rada. Poboljšaju pristup primjerenim i održivim sustavima socijalne zaštite. Povećaju učinkovitost socijalnog dijaloga i promiču kolektivno pregovaranje.

               4.Dovrše bankarsku uniju započinjanjem političkih pregovora o europskom sustavu osiguranja depozita, poduzmu korake za poboljšanje upravljanja krizom i uspostave rezervacije za likvidnost u slučaju sanacije i zaštitni mehanizam za jedinstveni fond za sanaciju. Osnaže europski regulatorni i nadzorni okvir, među ostalim jačanjem nadzora i provedbe propisa za sprečavanje pranja novca. Promiču propisno razduživanje visokih razina privatnog duga, među ostalim i uklanjanjem povlaštenog poreznog tretmana duga. Nastave s poticanjem brzog smanjenja razine loših kredita banaka u europodručju i spriječe njihovo gomilanje. Ponovno ulože napore da se dovrši unija tržišta kapitala.

               5.Ostvare znatan napredak u produbljenju ekonomske i monetarne unije brzom provedbom mjera utvrđenih u izjavi sa sastanka na vrhu država europodručja iz prosinca 2019. i napretkom u svim drugim aspektima u cilju jačanja međunarodne uloge eura i ostvarenja gospodarskih interesa Europe na globalnoj razini. Prodube ekonomsku i monetarnu uniju i osnaže njezinu demokratsku odgovornost, uz potpuno uvažavanje unutarnjeg tržišta Unije te otvoreno i transparentno u odnosu na države članice izvan europodručja.

               Sastavljeno u Strasbourgu 17.12.2019.

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

                     (3)

                        Svi podaci o prognozama iz ovog dokumenta preuzeti su iz Komisijine jesenske prognoze 2019.

                     (4)

                        Europska komisija (2019.), Izvješće o mehanizmu upozoravanja za 2020., COM(2019) 651 final.

                     (5)

                        Uredba (EU) 2019/630 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2019. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu minimalnog pokrića gubitka za neprihodujuće izloženosti, SL L 111, 25.4.2019., str. 4.

                     (6)

                        Komunikacija COM (2019) 360 final Komisije Europskom parlamentu i Vijeću od 24. srpnja 2019. Prema boljoj provedbi EU-ova okvira za sprečavanje pranja novca i borbu protiv financiranja terorizma.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.11.2019.
            COM(2019) 576 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            kojom se Europska unija ovlašćuje otvoriti pregovore o sporazumu o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći (CCMAA) s Republikom Bjelarusom

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Tijekom proteklih godina postignut je napredak u odnosima između EU-a i Bjelarusa, a bilateralna trgovina robom između EU-a i Bjelarusa u stalnom je porastu. Europska unija drugi je glavni trgovinski partner Bjelarusa, a njezin udio u ukupnoj trgovini te zemlje iznosi gotovo jednu trećinu. Istodobno, znatan udio nezakonitih duhanskih proizvoda (prema procjenama više od 15 %) koje zaplijene carinska tijela država članica EU-a dolazi iz bjelaruskih tvornica.

                  Procjenjuje se

                da zbog nezakonite trgovine duhanom proračuni država članica i EU-a gube 10 milijardi EUR godišnje. Nezakonitom trgovinom duhanom potkopavaju se i politike javnog zdravlja EU-a i država članica te se pridonosi mnogo većem broju smrtnih slučajeva povezanih s pušenjem svake godine. EU je 2013. donio sveobuhvatnu strategiju
                  1
                za borbu protiv nezakonite trgovine duhanom, koja je i dalje relevantna
                  2
               . Jedan je od ključnih elemenata te strategije jačanje suradnje s glavnim zemljama podrijetla i zemljama provoza. Stoga se ovim prijedlogom odgovara na potrebe država članica EU-a i njihovih poduzeća za donošenjem zakonskog okvira za carinsku suradnju i uzajamnu administrativnu pomoć s Bjelarusom.

               Zbog specifičnog povijesnog konteksta Bjelarus je jedina zemlja u istočnom susjedstvu EU-a i jedina zemlja Euroazijske ekonomske unije bez formalne pravne osnove za carinsku suradnju i uzajamnu administrativnu pomoć s EU-om. Stoga je potrebno sklopiti međunarodni sporazum kako bi se pružila pravna osnova za carinsku suradnju, posebice u područjima sigurnosti opskrbnog lanca i olakšavanja trgovine, te za uzajamnu administrativnu pomoć radi sprečavanja, istraživanja i suzbijanja kršenja carinskog zakonodavstva. Sporazum s Bjelarusom bit će prikladan alat za borbu protiv carinskih prijevara.

               Budući da se cjelokupni odnosi između EU-a i Bjelarusa razvijaju, sada je pravi trenutak da se ispravi taj propust u vanjskim odnosima EU-a u području carina u njegovu susjedstvu. Ova je inicijativa u skladu sa Zaključcima Vijeća o Bjelarusu iz veljače 2016., u kojima se navodi da je EU i dalje otvoren za daljnju izgradnju odnosa između EU-a i Bjelarusa i poduzimanje daljnjih koraka kako bi se poboljšali politički odnosi i sektorska suradnja u odgovarajućem kontekstu. U posljednje vrijeme ona se nastavlja na političke kontakte u kontekstu sastanka koordinacijske skupine EU-a i Bjelarusa održanog 25. travnja 2019. i posjeta povjerenika Oettingera Minsku u veljači 2019. Usto, jačanje suradnje s Bjelarusom jedan je od ključnih elemenata akcijskog plana Komisije za borbu protiv nezakonite trgovine duhanom za razdoblje od 2018. do 2022.
                  3
                iz prosinca 2018.

               Ovo nije inicijativa u okviru Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT).

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Komisija je sklopila sporazume koji uključuju odredbe o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći sa svim zemljama istočnog susjedstva i drugim zemljama članicama Euroazijske ekonomske unije: Rusijom
                     4
                  , Armenijom
                     5
                  , Kazahstanom
                     6
                   i Kirgistanom
                     7
                  .

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Preporuka je u skladu s drugim politikama Unije.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Postupovna pravna osnova bit će članak 218. stavci 3. i 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

                  Predmet sporazuma bio bi dio zajedničke trgovinske politike Unije pa će materijalnopravna osnova odluka o potpisivanju i sklapanju sporazuma biti članak 207. UFEU-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Inicijativa je u isključivoj nadležnosti EU-a (zajednička trgovinska politika) u skladu s člankom 207. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje.

               •Proporcionalnost

                  Preporuka Komisije u skladu je s načelom proporcionalnosti.

                  Međunarodni sporazum prikladan je i nužan instrument kojim se pruža pravna osnova za carinsku suradnju i uzajamnu administrativnu pomoć s trećom zemljom te s obzirom na naš cilj da surađujemo s Bjelarusom u području carina jer je to jedina preostala zemlja na istočnoj granici EU-a koja još nije obuhvaćena nikakvim sporazumom povezanim s carinama.

               •Odabir instrumenta

                  Odluka Vijeća Europske unije.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo

               •Savjetovanja s dionicima

                  Nije primjenjivo

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo

               •Procjena učinka

                  Cilj je ovog sporazuma poboljšati primjenu carinskog zakonodavstva suradnjom i uzajamnom administrativnom pomoći između carinskih tijela EU-a i Bjelarusa.

                  Usklađivanje pravila i komunikacija s Republikom Bjelarusom dovest će do pozitivnog učinka.

                  Očekuje se neizravan pozitivan učinak u obliku poboljšanja pravilne primjene carinskog zakonodavstva uzajamnom administrativnom pomoći i carinskom suradnjom, čime će se, među ostalim, smanjiti broj carinskih prijevara, posebice krijumčarenja duhana, što će dovesti do većih prihoda od carine i poreza u EU-u.

                  Potencijalni bi sporazum, ovisno o pregovorima, bio sličan sporazumima sklopljenima sa zemljama u susjedstvu Bjelarusa i s drugim zemljama Euroazijske ekonomske unije, čiji je Bjelarus član i koje imaju isti regionalni Carinski zakonik.

                  Kad je riječ o uzajamnoj administrativnoj pomoći, ona je u znatnoj mjeri formalna i proceduralna pa se nacrt teksta ne bi trebao znatno mijenjati tijekom pregovora.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Ovo nije inicijativa u okviru Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT).

               •Temeljna prava

                  Preporuka je u skladu s Ugovorima EU-a i Poveljom o temeljnim pravima Europske unije.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Sporazum o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći neće izravno utjecati na proračun EU-a.

               U okviru sporazuma bit će potrebno osigurati financijska i administrativna sredstva radi uspostavljanja zajedničkog odbora i upravljanja njime te radi potencijalnih misija i rasprava u cilju provedbe sporazuma.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               kojom se Europska unija ovlašćuje otvoriti pregovore o sporazumu o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći (CCMAA) s Republikom Bjelarusom

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisiju se ovlašćuje za otvaranje pregovora, u ime Europske unije, s Republikom Bjelarusom, o sporazumu o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći.

               Članak 2.

               Pregovori se vode na temelju pregovaračkih smjernica Vijeća navedenih u Prilogu.

               Članak 3.

               Komisija vodi pregovore uz savjetovanje s [ime posebnog odbora upisuje Vijeće].

               Članak 4.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        COM(2013) 324

                     (2)

                        COM(2017) 235, odjeljak E

                     (3)

                        COM(2018) 846, stavka A.2.7.

                     (4)

                        SL L 327/1, 28.11.1997.

                     (5)

                        SL L 239/1, 9.9.1999.

                     (6)

                        SL L 29/1, 4.2.2016.

                     (7)

                        SL L 196/46, 28.7.1999.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.11.2019.
            COM(2019) 576 final
            PRILOG

            Preporuci za ODLUKU VIJEĆA
            kojom se Europska unija ovlašćuje otvoriti pregovore o sporazumu o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći (CCMAA) s Republikom Bjelarusom

               PRILOG

               Preporuka za odluku Vijeća kojom se Europska unija ovlašćuje otvoriti pregovore o sporazumu o carinskoj suradnji i uzajamnoj administrativnoj pomoći (CCMAA) s Republikom Bjelarusom

               1.Priroda predviđenog sporazuma

               Područje primjene predviđenog sporazuma bit će ograničeno na pitanja koja su u nadležnosti Unije. Opći cilj predviđenog sporazuma bit će razvijanje i pojačavanje suradnje i uzajamne administrativne pomoći u carinskim pitanjima s Republikom Bjelarusom; konkretno, uspostavljanje pravne osnove za okvir carinske suradnje kojim se nastoji osigurati opskrbni lanac i olakšati zakonita trgovina, uz istodobno osiguravanje djelotvornih carinskih provjera, te zaštititi financijske interese Europske unije omogućavanjem razmjene informacija kako bi se osigurala pravilna primjena carinskog zakonodavstva. Predviđeni sporazum sklopit će se na neograničeno vrijeme.

               2.Sadržaj predviđenog sporazuma

               Predviđeni sporazum obuhvaćat će sve odredbe koje donesu Europska unija i Republika Bjelarus, odnosno ugovorne stranke, u svojim carinskim zakonodavstvima u području uvoza, izvoza i provoza robe te njezina stavljanja u bilo koji drugi carinski postupak. U načelu nije isključeno ni jedno područje za koje je nadležna Unija i u kojem bi carinska suradnja ili uzajamna administrativna pomoć bili primjereni.

               Predviđeni sporazum stoga bi trebao obuhvaćati elemente kao što su:

               (1)suradnja u području poboljšanja carinskog zakonodavstva, usklađivanja i pojednostavnjenja carinskih postupaka;

               (2)uspostava modernih carinskih sustava, uključujući moderne tehnologije za carinjenje, odredbe za ovlaštene gospodarske subjekte, automatsku analizu i kontrolu koji su utemeljeni na riziku, pojednostavnjene postupke puštanja robe u promet, naknadnu reviziju i odredbe za partnerstvo između carinskih tijela i poduzeća;

               (3)olakšavanje i učinkovita kontrola prekrcaja i provoza kroz državna područja; suradnja i koordinacija svih uključenih tijela i agencija na njihovim državnim područjima kako bi se olakšao promet u provozu; pronalaženje, kad je to svrhovito i primjereno, mogućnosti kompatibilnosti njihovih sustava carinskog provoza;

               (4)profesionalna etika;

               (5)razmjena, kad je to primjereno i u skladu s modalitetima koje treba odrediti, relevantnih informacija i podataka uz poštovanje pravila o povjerljivosti osjetljivih podataka i o zaštiti osobnih podataka ugovornih stranaka;

               (6)koordinacija carinskih aktivnosti među carinskim tijelima ugovornih stranaka;

               (7)uzajamno priznavanje programa ovlaštenih gospodarskih subjekata i carinskih provjera, uključujući jednakovrijedne mjere za olakšavanje trgovine, ako je to relevantno i primjereno te u skladu s modalitetima koje treba odrediti;

               (8)određivanje carinske vrijednosti;

               (9)uzajamna administrativna pomoć.

               3.Ostale odredbe

               Primjenjiva pravila o povjerljivosti, zaštiti podataka i uporabi informacija definirat će se u skladu s relevantnim zakonodavstvom EU-a.

               Predviđeni sporazum sadržavat će uobičajene odredbe o teritorijalnoj primjeni, stupanju na snagu, trajanju i roku za upućivanje obavijesti o otkazivanju sporazuma.

               4.Zajednički odbor za carinsku suradnju

               Predviđenim sporazumom omogućit će se uspostavljanje zajedničkog odbora za carinsku suradnju, koji će osiguravati pravilno funkcioniranje predviđenog sporazuma. On može donositi odluke i druge mjere potrebne za provedbu ciljeva Sporazuma.

               U skladu s člankom 17. UEU-a Uniju će u zajedničkom odboru za carinsku suradnju zastupati Komisija, kojoj pomažu predstavnici država članica.

               Može se osnovati radna skupina za proučavanje tehničkih pitanja povezanih s provedbom predviđenog sporazuma i davanje preporuka zajedničkom odboru za carinsku suradnju.

               Radna skupina sastojat će se od stručnjaka iz obiju ugovornih stranaka.

               Podnosit će izvješća zajedničkom odboru za carinsku suradnju, koji će donositi odgovarajuće odluke uz obostrani pristanak.

               5.Pregovori

               Komisija bi trebala izvijestiti Vijeće o ishodu pregovora i, prema potrebi, o svim problemima koji se pojave tijekom pregovora.


                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                           EUROPSKA
                           KOMISIJA
                                                   Bruxelles, 11.3.2015.
                                                   COM(2015) 119 final
   This document was downgraded/declassified
   Date           16.1.2020
   By             M. SHOTTER
   Authority      DG HOME
                                        Preporuka za
                                   ODLUKU VIJEĆA
   o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju kratkotrajnih viza između
                           Europske unije te Kolumbije i Perua
HR                                                                                HR
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                             RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                 OBRAZLOŽENJE
   1.        UVOD
   1.1.      Pozadina
   Uredba Vijeća (EZ) br. 539/20011 sadržava popis trećih zemalja čiji državljani moraju imati
   vizu pri prelasku vanjskih granica država članica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog
   zahtjeva. Uredba (EZ) br. 539/2001 primjenjuje se u svim državama članicama izuzev Irske i
   Ujedinjene Kraljevine, te u Islandu, Lihtenštajnu, Norveškoj i Švicarskoj.
   Uredbom (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća2 izmijenjena je Uredba (EZ)
   br. 539/2001 kojom se 19 zemalja prenosi u Prilog II. koji sadržava popis trećih zemalja čiji
   su državljani izuzeti od zahtjeva za vizu. Tih su 19 zemalja: Kolumbija, Dominika, Grenada,
   Kiribati, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Sveta Lucija, Sveti Vincent i
   Grenadini, Samoa, Salomonovi Otoci, Timor-Leste, Tonga, Trinidad i Tobago, Tuvalu,
   Ujedinjeni Arapski Emirati te Vanuatu. Upućivanje na bilo koju od tih zemalja iz Priloga II.
   popraćeno je bilješkom u kojoj se navodi da se „izuzeće od obveze posjedovanja vize
   primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću od obveze posjedovanja vize koji
   se treba sklopiti s Europskom unijom”.
   Komisija je 17. srpnja 2014. donijela Preporuku Vijeću za otvaranje pregovora o ukidanju
   viza sa 17 prethodno navedenih zemalja, tj. sa svima osim s Kolumbijom i Peruom. U skladu
   s uvodnom izjavom 5. Uredbe (EU) br. 509/2014 i zajedničkom izjavom danom u trenutku
   donošenja, na potonje se dvije zemlje primjenjivao poseban postupak kojim se zahtijevala
   dodatna procjena ispunjenja relevantnih kriterija u tim zemljama, prije nego što je Komisija
   Vijeću mogla predstaviti preporuke za odluke kojima se odobrava otvaranje pregovora o
   sporazumima o ukidanju viza s tim dvjema zemljama . Ta je procjena sadržana u izvješćima
   koje je Komisija donijela 29. listopada 2014.3. O izvješćima se 5. studenoga 2014.
   raspravljalo unutar odbora LIBE Europskoga parlamenta te 21. studenoga 2014. unutar Radne
   skupine za vize u okviru Vijeća. I Odbor i Radna skupina vrlo su dobro prihvatili procjene,
   premda je istaknuta važnost potrebe da se osigura povezivanje bezviznog režima s izdavanjem
   biometrijskih putovnica u obje zemlje i s boljom suradnjom u pogledu povratka nezakonitih
   migranata.
   Kao posljedica pozitivne procjene ispunjenja relevantnih kriterija u Kolumbiji i Peruu,
   Komisija sada preporučuje Vijeću da je ovlasti za pokretanje pregovora o ukidanju viza s obje
   zemlje.
   Svrha je zakonske odredbe na temelju koje ukidanje viza podliježe sporazumima između
   Europske unije te Kolumbije i Perua u prvom redu učinkovito očuvanje načela uzajamnosti u
   pogledu ukidanja viza. U sporazume između Europske unije te Kolumbije i Perua u
   1
           Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju
           imati vizu pri prelasku vanjskh granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, SL L 81,
           21.3.2001., str. 1.
   2
           Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća
           (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih
           granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
   3
           COM(2014) 663 završna verzija (za Peru) i COM(2014) 665 završna verzija (za Kolumbiju)
HR                                                           2                                                    HR
                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   potpunosti bi se trebalo uvrstiti načelo uzajamnosti uvrštavanjem nepoštovanja tog načela u
   razloge suspenzije ili raskida sporazuma.
   Budući da je Uredbom (EU) br. 509/2014 uspostavljeno načelo ukidanja viza za državljane
   Kolumbije i Perua te da Komisija smatra da su ispunjeni kriteriji za ukidanje zahtjeva za
   posjedovanje vize u objema zemljama, Komisija tome sada nastoji dati praktičan učinak
   dostavljanjem Preporuke Vijeću kojom bi se Komisija ovlastila za otvaranje pregovora o
   sklapanju bilateralnih sporazuma o ukidanju viza između Europske unije te Kolumbije i
   Perua.
   1.2.      Pregovaračke smjernice
   Sporazumima s Kolumbijom i Peruom usko će se pratiti presedane koji su utvrđeni
   postojećim sporazumima o ukidanju viza, posebno s Antigvom i Barbudom4, Bahamima5,
   Barbadosom6, Mauricijusom7, Svetim Kristoforom i Nevisom8 te Sejšelima9, kao i sporazume
   o ukidanju viza s drugih 17 zemalja koje su Uredbom (EU) br. 509/2014 prebačeni u Prilog II.
   Uredbi (EZ) br. 539/2001.
   U sporazumima bi se trebalo predvidjeti i odrediti razdoblje boravka odobreno na temelju
   ukidanja viza, uzimajući u obzir postojanje schengenskog prostora bez unutarnjih granica u
   kojem je osigurano slobodno kretanje ljudi. Svakim sporazumom trebalo bi se predvidjeti
   ukidanje zahtjeva za vizu samo za planirani boravak koji nije dulji od 90 dana unutar bilo
   kojeg razdoblja od 180 dana. Sporazumima neće biti obuhvaćeni prihvat i imigracija.
   Sporazumima bi se u suštini potvrdilo ukidanje zahtjeva za posjedovanje vize za građane
   Kolumbije i Perua u Europskoj uniji te ukidanje zahtjeva za posjedovanje vize za građane
   svih država članica u Kolumbiji i Peruu.
   U sporazumima bi se trebale odrediti kategorije građana na koje se primjenjuje ukidanje viza,
   a to su nositelji običnih, diplomatskih, službenih i posebnih putovnica. U njima bi se trebala
   odrediti i svrha putovanja (poput turističkog ili poslovnog putovanja) na koje se ukidanje viza
   primjenjuje.
   Sporazumima bi se osim toga trebalo uzeti u obzir i stanje u državama članicama koje još u
   potpunosti ne primjenjuju schengensku pravnu stečevinu. Sve dok nisu dio schengenskog
   prostora bez unutarnjih granica, ukidanjem viza trebalo bi se dodijeliti pravo boravka do 90
   dana na državnom području svake od tih država članica, neovisno o razdoblju koje je
   izračunato za cijeli schengenski prostor.
   2.        SVRHA I PRAVNA OSNOVA
   Ova se preporuka dostavlja Vijeću kako bi Komisiju ovlastilo za pregovoranje o sporazumima
   o ukidanju kratkotrajnih viza s Kolumbijom i Peruom, koji bi sadržavali jasna, nedvosmislena
   i pravno obvezujuća prava i obveze kojima bi se osiguralo ukidanje zahtjeva za vizu za
   4
           SL L 169, 30.6.2009., str. 3. – 8.
   5
           SL L 169, 30.6.2009., str. 24. – 29.
   6
           SL L 169, 30.6.2009., str. 10. – 15.
   7
           SL L 169, 30.6.2009., str. 17. – 22.
   8
           SL L 169, 30.6.2009., str. 38. – 43.
   9
           SL L 169 30.6.2009., str. 31. – 36.
HR                                                 3                                               HR
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   građane država članica te Kolumbije i Perua koji ulaze na državno područje druge ugovorne
   stranke radi boravka koji nije dulji od 90 dana.
   Uredba (EZ) br. 539/2001 temelji se na članku 77 stavku 2. točki (a) Ugovora o
   funkcioniranju Europske unije. Pregovaranje o sporazumima o ukidanju viza s trećim
   zemljama u isključivoj je nadležnosti Unije.
   Unija bi trebala provoditi svoju isključivu nadležnost radi sklapanja sveobuhvatnih sporazuma
   o uzajamnom ukidanju viza s Kolumbijom i Peruom. Ti bi sporazumi trebali imati prednost
   nad bilateralnim sporazumima koje su sklopile države članice te Kolumbija i Peru, do mjere u
   kojoj se njihove odredbe tiču pitanja obuhvaćenih područjem primjene sporazuma Unije.
   3.       PRIMJENJIVOST NA PRIDRUŽENE ZEMLJE
   Unija nema ovlast za sklapanje sporazuma o ukidanju viza s Kolumbijom i Peruom kojima bi
   se obvezale četiri zemlje pridružene provedbi schengenske pravne stečevine, uključujući
   zajedničku viznu politiku.
   Kako bi se osigurao zajednički pristup Kolumbiji i Peruu u pogledu pitanja koja se uređuju
   sporazumom, bilo bi preporučljivo da stranke sporazuma između Unije te Kolumbije i Perua
   prilože zajedničku izjavu u kojoj bi se izjasnile za poželjnost sklapanja posebnih bilateralnih
   sporazuma o ukidanju viza u Kolumbiji i Peruu, s jedne strane, te Islandu, Lihtenštajnu,
   Norveškoj i Švicarskoj, s druge strane, čije bi odredbe trebalo uskladiti s onima iz sporazuma
   između Unije te Kolumbije i Perua.
HR                                                 4                                               HR
                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                            RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                                    Preporuka za
                                               ODLUKU VIJEĆA
    o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju kratkotrajnih viza između
                                    Europske unije te Kolumbije i Perua
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218.
   stavke 3. i 4.,
   uzimajući u obzir preporuke Europske komisije nakon njezine pozitivne ocjene ispunjenja
   relevantnih kriterija u Kolumbiji i Peruu,
   budući da
   (1)    Uredbom (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća10upućivanja na
          Kolumbiju i Peru prenesena su iz Priloga I. u Prilog II. Uredbi Vijeća (EZ)
          br. 539/200111.
   (2)    Upućivanja na te zemlje popraćena su bilješkom kojom se naznačuje da se izuzeće od
          obveze posjedovanja vize primjenjuje od dana stupanja na snagu sporazuma o izuzeću
          od obveze posjedovanja vize, koji se treba sklopiti s Europskom unijom.
   (3)    Komisija je pozitivno ocijenila ispunjenje relevantnih kriterija u Kolumbiji i Peruu
          povezanih s pregovaranjem o sporazumima o ukidanju viza između Europske
          unije i obje zemlje.
   (4)    Trebalo bi otvoriti pregovore radi sklapanja takvih sporazuma s Kolumbijom i
          Peruom,
   DONIJELO JE OVU ODLUKU:
                                                      Članak 1.
   Komisija se ovime ovlašćuje za pregovaranje, u ime Unije, o sporazumima o ukidanju viza s
   Kolumbijom i Peruom.
                                                      Članak 2.
   Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu.
   10
          Uredba (EU) br. 509/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o izmjeni Uredbe Vijeća
          (EZ) br. 539/2001 o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih
          granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva, SL L 149, 20.5.2014., str. 67.
   11
          Uredba Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju
          imati vizu pri prelasku vanjskh granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva.
HR                                                          5                                                 HR
                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                        RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                            Članak 3.
   Pregovori se vode uz savjetovanje s Radnom skupinom Vijeća za vize.
                                            Članak 4.
   Ova je Odluka upućena Komisiji.
   Sastavljeno u Bruxellesu, 11.3.2015.
   Za Vijeće
   Predsjednik
HR                                              6                      HR
                       RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---documentbreak---                      RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                           EUROPSKA
                           KOMISIJA
                                                 Bruxelles, 11.3.2015.
                                                 COM(2015) 119 final
                                                 ANNEX 1
   This document was downgraded/declassified
   Date           16.1.2020
   By             M.SHOTTER
   Authority      DG HOME
                                          PRILOG
                                             uz
                               Preporuku za Odluku Vijeća
   o odobrenju otvaranja pregovora o sporazumima o ukidanju kratkotrajnih viza između
                           Europske unije te Kolumbije i Perua
HR                                                                                HR
                     RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED
                                             PRILOG […]
                                       Pregovaračke smjernice
   U okviru pregovora Komisija bi trebala nastojati ostvariti ciljeve koji su podrobnije opisani u
   nastavku.
   1.       SVRHA I PODRUČJE PRIMJENE SPORAZUMA
   Svrha sporazuma trebala bi biti utvrditi jasna, nedvosmislena i pravno obvezujuća prava i
   obveze kojima bi se osiguralo izuzeće od obveze posjedovanja viza za kratkotrajni boravak za
   građane Kolumbije i Perua koji prelaze vanjske granice država članica te za građane država
   članica koji prelaze granice tih zemalja.
   2.       POSEBNA PITANJA
   U tim bi se sporazumima trebale odrediti kategorije građana EU-a te državljana Kolumbije i
      Perua na koje se primjenjuje ukidanje viza, a to su nositelji običnih putovnica te nositelji
      diplomatskih, službenih i posebnih putovnica. U izjavama koje se prilažu sporazumima
      trebalo bi se podsjetiti na planove vlada Kolumbije i Perua za pokretanje izdavanja
      biometrijskih putovnica svojim građanima tijekom 2015. godine.
   U sporazumima bi se trebala odrediti svrha boravka radi koje je utvrđeno ukidanje viza:
      turizam, obiteljski posjeti, poslovna putovanja itd. Ukidanje viza ne bi se trebalo
      primjenjivati na osobe koje ulaze na razdoblje od najviše 90 dana radi obavljanja plaćene
      gospodarske djelatnosti.
   U sporazumima bi se trebalo odrediti i trajanje boravka dopuštenog na temelju ukidanja viza.
      Za građane EU-a ono bi trebalo iznositi 90 dana unutar bilo kojeg razdoblja od 180 dana na
      državnom području Kolumbije i Perua, a za državljane Kolumbije i Perua ono bi trebalo
      iznositi 90 dana unutar bilo kojeg razdoblja od 180 dana na schengenskom prostoru.
   U sporazumima bi se trebalo predvidjeti da se u iznimnim slučajevima i tijekom privremenog
      razdoblja boravak na schengenskom prostoru obuhvaćen ukidanjem viza na 90 dana unutar
      bilo kojeg razdoblja od 180 dana treba izračunati neovisno o bilo kojem boravku u državi
      članici koja još u potpunosti ne provodi schengensku pravnu stečevinu.
   Sporazumima bi se trebalo razjasniti da se ukidanje viza primjenjuje neovisno o načinu
      prijevoza pri prelasku granice.
   Sporazumima bi se trebalo razjasniti da se pitanja izvan područja primjene sporazuma i dalje
            uređuju nacionalnim pravom i pravom Unije. To se posebno odnosi na ostale uvjete
            ulaska, zabrane ulaska, produljenje boravka dulje od tri mjeseca itd.
   3.       UPRAVLJANJE SPORAZUMIMA
   Sporazumi s Kolumbijom i Peruom trebali bi sadržavati odredbu o osnivanju odbora
   stručnjaka. Odbori bi trebali biti sastavljeni od predstavnika Europske unije te Kolumbije
   odnosno Perua. Uniju bi trebala predstavljati Komisija.
   Odbor stručnjaka posebno bi se trebao baviti sljedećim zadacima:
HR                                                2                                                HR
                         RESTREINT UE/EU RESTRICTED
 ---pagebreak---                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED
   –         praćenjem provedbe sporazuma; i
   –         predlaganjem izmjena i dopuna sporazuma.
   4.        ODNOSI S POSTOJEĆIM BILATERALNIM                             SPORAZUMIMA                IZMEĐU
             DRŽAVA ČLANICA TE KOLUMBIJE I PERUA
   Svaki od sporazuma trebao bi sadržavati klauzulu kojom će se od njihova stupanja na snagu
   odredbama tih sporazuma dati prednost nad bilateralnim sporazumima ili odredbama bilo
   kojeg bilateralnog sporazuma ili dogovora sklopljenih između pojedinih država članica te
   Kolumbije i Perua, do mjere u kojoj se njihove odredbe tiču pitanja obuhvaćenih područjem
   primjene sporazuma.
   5.        TERITORIJALNA PRIMJENA, STUPANJE                           NA      SNAGU,           TRAJANJE,
             SUSPENZIJA I RASKID SPORAZUMA
   Sporazumi bi trebali sadržavati odredbe koje se odnose na njihovu teritorijalnu primjenu (u
   slučaju Francuske i Nizozemske ukidanjem viza bi se državljanima Kolumbije i Perua dalo
   pravo boravka samo na europskim područjima tih država članica), stupanje na snagu i
   trajanje. Oni bi se trebali sklopiti na neodređeno razdoblje i sadržavati odredbe kojima se
   svakoj ugovornoj stranci omogućuje suspenzija i/ili raskid cijelog sporazuma ili njegova
   dijela. Razlozi za suspenziju posebno bi trebali obuhvaćati prijetnje javnom poretku i
   sigurnosti, nezakonitu imigraciju te ponovno uvođenje zahtjeva za posjedovanje vize na
   zahtjev bilo koje stranke. Kad je riječ o posebnom pitanju nezakonite migracije, u izjavama
   priloženima sporazumima trebalo bi podsjetiti da su na temelju članka 49. stavka 3.
   Sporazuma o političkom dijalogu i suradnji1 između Europske zajednice i njezinih
   država članica, s jedne strane, te Andske zajednice i njezinih zemalja članica, s druge
   strane, stranke suglasne s ponovnim prihvatom svojih nezakonitih migranata.
   Kolumbija i Peru trebali bi imati pravo na suspenziju ili raskid svojih sporazuma samo u
   pogledu Europske unije u cjelini, a ne u pogledu jedne ili više pojedinačnih država članaca.
   Unija bi trebala imati pravo na suspenziju ili raskid sporazuma samo u pogledu svih svojih
   država članica.
   1
           COM(2003) 695. Sporazum još nije stupio na snagu s obzirom da ga EU još nije ratificirao. Očekuje se,
           međutim, da će stupiti na snagu tijekom 2015.
HR                                                       3                                                       HR
                          RESTREINT UE/EU RESTRICTED