title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/767 od 6. svibnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  11.5.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  LI 165/66

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/767
         od 6. svibnja 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”). Vijeće je 16. srpnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1052 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (2). Vijeće je 30. srpnja 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1144 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (3). Vijeće je 7. kolovoza 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1186 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (4). Vijeće je 22. listopada 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/1551 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (5).
                     Vijeće je 17. prosinca 2020. donijelo Preporuku (EU) 2020/2169 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (6). Vijeće je 28. siječnja 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/89 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (7).

                     (2)

                     Vijeće je 2. veljače 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/132 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (8).

                     (3)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a slijedom ukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (4)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, na popis bi trebalo uvrstiti Izrael.

                     (5)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 6. svibnja 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (6)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (7)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (9); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (8)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (10).

                     (9)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (11) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (12).

                     (10)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (13) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (14),

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena Preporukom (EU) 2020/1052, Preporukom (EU) 2020/1144, Preporukom (EU) 2020/1186, Preporukom (EU) 2020/1551, Preporukom (EU) 2020/2169, Preporukom (EU) 2021/89 i Preporukom (EU) 2021/132, o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Države članice trebale bi od 6. svibnja 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I.”

                     2.

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           PRILOG I.
                           Treće zemlje i posebna upravna područja u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       AUSTRALIJA

                                       2.

                                       IZRAEL

                                       3.

                                       NOVI ZELAND

                                       4.

                                       RUANDA

                                       5.

                                       SINGAPUR

                                       6.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       7.

                                       TAJLAND

                                       8.

                                       KINA  (*1)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                       Posebno Upravno Područje Hong Kong  (*1)

                                       Posebno Upravno Područje Makao (*1)

                        (*1)  Podložno potvrdi o reciprocitetu."

                        (*1)  Podložno potvrdi o reciprocitetu."

                        (*1)  Podložno potvrdi o reciprocitetu."

            Sastavljeno u Bruxellesu 6. svibnja 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  SL L 208I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (10)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (11)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (12)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (13)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (14)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).


title: Preporuka Komisije оd 18. lipnja 2019. o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Poljske za 2021.–2030.

text:
               3.9.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 297/80

      PREPORUKA KOMISIJE
      оd 18. lipnja 2019.
      o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Poljske za 2021.–2030.
      (2019/C 297/21)
      EUROPSKA KOMISIJA,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime, izmjeni uredaba (EZ) br. 663/2009 i (EZ) br. 715/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva 94/22/EZ, 98/70/EZ, 2009/31/EZ, 2009/73/EZ, 2010/31/EU, 2012/27/EU i 2013/30/EU Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 2009/119/EZ i (EU) 2015/652 te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
      budući da:

                  (1)

                  U skladu s člankom 3. stavkom 1. Uredbe (EU) 2018/1999 i njezinim Prilogom I. svaka država članica dužna je Komisiji dostaviti nacrt svojeg integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana za 2021.–2030. Prve nacrte tih planova trebalo je dostaviti do 31. prosinca 2018.

                  (2)

                  Poljska je dostavila svoj nacrt integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana 9. siječnja 2019. Podnošenje tog nacrta plana osnova je i prvi korak iterativnog postupka između Komisije i država članica, a cilj je dovršiti integrirane nacionalne energetske i klimatske planove i potom započeti s njihovom provedbom.

                  (3)

                  U skladu s Uredbom (EU) 2018/1999 Komisija je dužna ocijeniti nacrte integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova. Komisija je provela sveobuhvatnu ocjenu nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Poljske uzimajući u obzir relevantne elemente Uredbe (EU) 2018/1999. Ta ocjena (2) objavljuje se zajedno s ovom Preporukom. Preporuke u nastavku temelje se na toj ocjeni.

                  (4)

                  Konkretno, Komisija može davati preporuke o i. razini ambicioznosti ciljeva i doprinosa radi zajedničkog ostvarivanja ciljeva energetske unije, a posebice ciljeva Unije za 2030. u pogledu obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti te razine elektroenergetske povezanosti koju država članica planira ostvariti 2030.; ii. politikama i mjerama povezanima s ciljevima država članica i ciljevima na razini Unije te ostalim politikama i mjerama od moguće prekogranične važnosti; iii. svim dodatnim politikama i mjerama koje bi trebalo uključiti u integrirane nacionalne energetske i klimatske planove; iv. interakciji i dosljednosti postojećih i planiranih politika i mjera uključenih u integrirani nacionalni energetski i klimatski plan unutar jedne dimenzije i između različitih dimenzija energetske unije.

                  (5)

                  Komisija se pri izradi preporuka vodila, s jedne strane, potrebom da zbroji određene brojčano iskazane planirane doprinose svih država članica kako bi se ocijenila ambicioznost na razini Unije i, s druge strane, potrebom da se dotičnoj državi članici pruži dovoljno vremena da uzme u obzir preporuke Komisije prije nego što dovrši svoj nacionalni plan.

                  (6)

                  Preporuke Komisije o razini ambicioznosti država članica u pogledu energije iz obnovljivih izvora proizlaze iz formule temeljene na objektivnim kriterijima, navedene u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999.

                  (7)

                  Kad je riječ o energetskoj učinkovitosti, preporuke Komisije temelje se na ocjeni razine ambicioznosti izložene u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, pri čemu je se uspoređuje s rezultatima koje je potrebno postići zajednički da bi se ciljevi Unije ostvarili, uzimajući u obzir, prema potrebi, informacije o posebnim nacionalnim okolnostima. Konačni nacionalni doprinosi u području energetske učinkovitosti trebali bi odražavati troškovno učinkovit potencijal za uštedu energije te počivati na robusnoj dugoročnoj strategiji obnove zgrada i mjerama za provedbu obveze uštede energije iz članka 7. Direktive 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća (3). Države članice trebale bi dokazati i to da su na primjeren način uzele u obzir načelo energetske učinkovitosti na prvom mjestu. Konkretno, trebale bi objasniti kako energetska učinkovitost pridonosi troškovno učinkovitom ostvarenju nacionalnih ciljeva konkurentnog niskougljičnog gospodarstva, sigurnosti opskrbe energijom i rješavanju problema energetskog siromaštva.

                  (8)

                  Uredbom o upravljanju od država članica zahtijeva se da daju opći pregled ulaganja potrebnih za postizanje ciljeva i doprinosa utvrđenih u integriranom nacionalnom energetskom i klimatskom planu te da iznesu opću procjenu izvora tih ulaganja. Nacionalni energetski i klimatski planovi trebali bi biti temelj transparentnosti i predvidivosti nacionalnih politika i mjera kako bi se zajamčili stabilni ulagački uvjeti i predvidljivost ulaganja.

                  (9)

                  Komisija je u okviru ciklusa europskog semestra za 2018.–2019. jasno istaknula potrebe država članica za energetskim i klimatskim ulaganjima. To se odražava u Izvješću za Poljsku za 2019. (4) i u Preporuci Komisije za preporuku Vijeća Poljskoj (5), sastavljenima u okviru europskog semestra. Komisija je pri procjeni nacrta integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova uzela u obzir rezultate i preporuke iz zadnjeg europskog semestra. Njezine preporuke dopunjuju se s najnovijim preporukama po državama danima u kontekstu europskog semestra. Države članice trebale bi u svojim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima uzeti u obzir najnovije preporuke po zemljama dane u kontekstu europskog semestra.

                  (10)

                  Osim toga, Uredbom o upravljanju od svake se države članice zahtijeva da na odgovarajući način uzme u obzir sve preporuke Komisije o nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana koji treba dostaviti do 31. prosinca 2019., pri čemu bi predmetna država članica, ako ne uvaži preporuku ili njezin znatan dio, trebala dostaviti i objaviti svoje razloge.

                  (11)

                  Ako je to primjenjivo, podaci u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima država članica i ažuriranja u narednim godinama trebali bi biti jednaki podacima koje te države članice dostavljaju Eurostatu ili Europskoj agenciji za okoliš. Korištenje istog izvora i, ako su dostupne, europskih statistika, također je ključno za izračun osnove za modeliranje i projekcije. Korištenjem europskih statistika lakše će se uspoređivati podaci i projekcije korišteni u integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima.

                  (12)

                  Konačni nacionalni energetski i klimatski plan mora sadržavati sve elemente iz Priloga I. Uredbi (EU) 2018/1999. U tom je kontekstu potrebno ocijeniti makroekonomske učinke i, koliko je to moguće, učinke na zdravlje, okoliš, zapošljavanje, obrazovanje i vještine te socijalne učinke planiranih politika i mjera. Javnost i drugi dionici trebali bi biti uključeni pri pripremi konačnog integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ti i ostali elementi detaljno su opisani u radnom dokumentu službi objavljenom s ovom Preporukom (6).

                  (13)

                  Uzimajući u obzir ograničene informacije o interakcijama između različitih dimenzija energetske unije navedenima u nacrtu plana, konačni plan mogao bi sadržavati ključne interakcije između tih dimenzija u smislu razina nacionalne ambicije i privremenih, planiranih, dodatnih i postojećih instrumenata politike. Konačnim planom mogla bi se detaljnije obuhvatiti pitanja interakcija među dimenzijama dekarbonizacije, energetske učinkovitosti i energetske sigurnosti. To bi se moglo poduprijeti širenjem sveobuhvatne procjene učinka, npr. radi kvantificiranja učinaka na obračunane emisije i uklanjanja iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva održive opskrbe biomasom u energetske svrhe te rješavanjem pitanja rizika povezanih s klimatskim promjenama na energetsku sigurnost. Štoviše, nadovezujući se na dobru početnu točku pruženih potreba za ulaganjima i izdataka u elektroenergetskom sektoru i sektoru proizvodnje energije, u konačnom bi se planu to moglo proširiti na sektore potražnje za energijom i neenergetske sektore, diljem svih dimenzija energetske unije. Slično tome, ciljevi iz dimenzije istraživanja, inovacija i konkurentnosti trebaju biti temelj za rad na drugim dimenzijama energetske unije.

                  (14)

                  Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan imao bi koristi od predstavljanja sveobuhvatne analize o tome gdje se sektor niskougljičnih tehnologija trenutačno nalazi na globalnom tržištu, ističući područja konkurentnih prednosti i moguće izazove te ukazujući na mjerljive ciljeve za budućnost te politike i mjere za njihovo postizanje, navodeći odgovarajuće poveznice s politikom poduzetništva i industrijskom politikom. Mogao bi imati koristi i od bolje interakcije s kružnim gospodarstvom, naglašavajući njegov potencijal za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

                  (15)

                  Preporuke Komisije za Poljsku temelje se na ocjeni nacrta integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana Poljske koji je objavljen uz ovu Preporuku (7).

            PREPORUČUJE:

                  1.

                  Poljska bi trebala pružiti više informacija o planiranim politikama i mjerama za rješavanje predviđene znatne razlike cilja Poljske za stakleničke plinove za 2030. za sektore koji nisu obuhvaćeni sustavom trgovanja emisijama Europske unije od –7 % u usporedbi s 2005. To uključuje viši stupanj jasnoće o mjerama koje se odnose na promet i više pojedinosti o dodatnim mjerama, posebno u građevinskom sektoru, sektoru poljoprivrede, korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva, te primjenu pravila za obračun utvrđenima Uredbom (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća (8).

                  2.

                  Trebala bi povećati razinu ambicije za 2030. na najmanje 25 % udjela energije iz obnovljivih izvora kao doprinos Poljske cilju Unije za 2030. u pogledu energije iz obnovljivih izvora, kako je utvrđeno formulom u Prilogu II. Uredbi (EU) 2018/1999. Trebala bi u konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan uključiti okvirnu putanju koja dostiže sve referentne točke prema članku 4. stavku (a) točki 2. Uredbe (EU) 2018/1999 u skladu s tim udjelom, u pogledu potrebe za povećanjem razine napora za zajedničko ostvarivanje tog cilja. Trebala bi predložiti detaljne i brojčano iskazane politike i mjere koje su u skladu s obvezama utvrđenima u Direktivi (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (9), kako bi se omogućilo pravodobno i troškovno učinkovito ostvarenje tog doprinosa. Trebala bi osigurati da se cilj u pogledu energije iz obnovljivih izvora za 2020. utvrđen u Prilogu I. Direktivi 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10) potpuno ispuni i zadrži kao osnovna referentna vrijednost od 2021. nadalje te objasniti na koji način namjerava ispuniti i zadržati takav osnovni udjel. Trebala bi povećati razinu ambicije u sektoru grijanja i hlađenja kako bi ostvarila okvirni cilj iz članka 23. Direktive (EU) 2018/2001 te uspostaviti detaljne mjere kako bi ostvarila cilj koji se odnosi na promet utvrđen u nacrtu integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana, u skladu s člankom 25. Direktive (EU) 2018/2001. Trebala bi navesti dodatne pojedinosti i mjere o pojednostavnjenju administrativnih postupaka i o okvirima kojima se omogućuju potrošnja vlastite energije iz obnovljivih izvora i zajednice obnovljive energije u skladu s člancima 21. i 22. Direktive (EU) 2018/2001.

                  3.

                  Poljska bi trebala preispitati svoje doprinose i uspostaviti dodatne politike i mjere kojima bi se mogle ostvariti dodatne uštede energije s obzirom na potrebu za povećanjem razine napora za postizanje cilja povećanja energetske učinkovitosti Unije do 2030. Predložena razina ambicije prema smanjenju krajnjeg doprinosa trebala bi biti bolje opravdana i poduprta odgovarajućim i brojčano iskazanim uštedama iz politika i mjera. Trebala bi podržati politike i mjere procjenom učinka i dostaviti detaljnije informacije o opsegu i vremenskom okviru provedbe. Trebala bi dodatno istražiti politike i mjere u području prometa uzimajući u obzir očekivano povećanje potražnje za energijom u sektoru u budućnosti.

                  4.

                  Poljska bi trebala navesti mjere kojima se podupiru ciljevi energetske sigurnosti u pogledu diversifikacije i smanjenja energetske ovisnosti, uključujući mjere kojima se osigurava fleksibilnost energetskog sustava kako bi se prilagodio predviđenim promjenama ususret 2030. i nakon toga.

                  5.

                  Trebala bi definirati napredne ciljeve koji se odnose na integraciju tržišta, posebno mjere za procjenu učinka obveza javnih službi, posebno skladištenja plina i regulacije cijena na funkcioniranje tržišta te objasniti na koji će se način ublažiti negativne posljedice. Trebala bi navesti strategiju i rok za napredak prema cijenama u potpunosti temeljenima na tržištu.

                  6.

                  Poljska bi trebala dodatno razraditi nacionalne ciljeve i ciljeve financiranja u području istraživanja, inovacija i konkurentnosti koji se planiraju ostvariti do 2030., posebice ciljeve povezane s energetskom unijom, kako bi bili lako mjerljivi i svrsishodni te kako bi se tako olakšalo postizanje ciljeva u drugim dimenzijama integriranog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Takve bi ciljeve trebala poduprijeti posebnim i odgovarajućim politikama i mjerama, uključujući one koje treba razviti u suradnji s drugim državama članicama, kao što je Strateški plan za energetsku tehnologiju (SET-Plan).

                  7.

                  Trebala bi nastaviti i proširiti savjetovanje sa susjednim državama članicama kao i regionalnu suradnju u kontekstu Višegradske skupine (Češka, Mađarska, Poljska i Slovačka) te unutar odgovarajućih skupina na visokoj razini. Regionalne razmjene mogle bi biti usmjerene na daljnju integraciju na unutarnjem energetskom tržištu, ocjenjivanje adekvatnosti sustava u pogledu planiranog nastavka tržišta kapaciteta, pravednu tranziciju, dekarbonizaciju i uvođenje energije iz obnovljivih izvora te učinak na energetski sustav i prekograničnu trgovinu električnom energijom.

                  8.

                  Poljska bi trebala navesti sve subvencije za energiju, posebice subvencije za fosilna goriva te poduzeta djelovanja i planove za njihovo postupno ukidanje.

                  9.

                  Trebala bi dopuniti analizu interakcija s politikom o kvaliteti zraka i emisijama u zrak, uključujući iz kvantitativne perspektive, te predstavljajući učinke na onečišćenje zraka za različite scenarije.

                  10.

                  Poljska bi trebala bolje integrirati aspekte pravednosti u energetskoj tranziciji, konkretno pružanjem više pojedinosti o učinku koji planirani ciljevi, politike i mjere imaju na socijalna pitanja, zapošljavanje i vještine. Konačni integrirani nacionalni energetski i klimatski plan posebno bi trebao riješiti pitanje učinka tranzicije na stanovništvo koje živi u regijama ugljena, jačajući poveznicu s inicijativom tranzicije u regijama ugljena koja je u tijeku i odgovarajućim nacionalnim i regionalnim planovima tranzicije, kao i one na koje utječu prilagodbe u drugim sektorima s visokom potrošnjom energije. Poljska bi trebala nastaviti razvijati pristup rješavanju problema energetskog siromaštva, uključujući navođenjem ciljeva i namjeravanih učinaka planiranih politika i mjera kako je predviđeno Uredbom (EU) 2018/1999.

         Sastavljeno u Bruxellesu 18. lipnja 2019.

               Za Komisiju

            Miguel ARIAS CAÑETE

               Član Komisije

         (1)  SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

         (2)  SWD(2019) 281.

         (3)  Direktiva 2012/27/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o energetskoj učinkovitosti, izmjeni direktiva 2009/125/EZ i 2010/30/EU i stavljanju izvan snage direktiva 2004/8/EZ i 2006/32/EZ (SL L 315, 14.11.2012., str. 1.).

         (4)  SWD(2019) 1020 final.

         (5)  COM(2019) 521 final, 5. lipnja 2019.

         (6)  SWD(2019) 281.

         (7)  SWD(2019) 281.

         (8)  Uredba (EU) 2018/841 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o uključivanju emisija i uklanjanja stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva u okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 i Odluke br. 529/2013/EU (SL L 156, 19.6.2018., str. 1.).

         (9)  Direktiva (EU) 2018/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (SL L 328, 21.12.2018., str. 82.).

         (10)  Direktiva 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora te o izmjeni i kasnijem stavljanju izvan snage direktiva 2001/77/EZ i 2003/30/EZ (SL L 140, 5.6.2009., str. 16.).


title: Preporuka Vijeća od 8. studenoga 2019. o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke2019/C 385/01

text:
               13.11.2019

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 385/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 8. studenoga 2019.
      o imenovanju člana Izvršnog odbora Europske središnje banke
      (2019/C 385/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 283. stavak 2. i članak 139. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Protokol br. 4 o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 11. stavak 2.,
      PREPORUČUJE EUROPSKOM VIJEĆU:
      da se gđa Isabel SCHNABEL imenuje članicom Izvršnog odbora Europske središnje banke na mandat od osam godina s učinkom od 1. siječnja 2020.

         Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2019.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. LINTILÄ


               27.1.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 28/121

      P8_TA(2018)0256
      Pregovori o modernizaciji Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Čilea
      Preporuka Europskog parlamenta od 13. lipnja 2018. Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku o pregovorima o modernizaciji Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Čilea (2018/2018(INI))
      (2020/C 28/15)

         Europski parlament,

                  —

                  uzimajući u obzir članke 2. i 3. te glavu V., osobito članke 21. i 36. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), kao i dio peti Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU),

                  —

                  uzimajući u obzir članak 218. UFEU-a,

                  —

                  uzimajući u obzir postojeći Sporazum o pridruživanju između Republike Čilea i Europske unije,

                  —

                  uzimajući u obzir početak pregovora 16. studenoga 2017. između Europske unije i Čilea o moderniziranom sporazumu o pridruživanju,

                  —

                  uzimajući u obzir donošenje pregovaračkih smjernica Vijeća za taj sporazum 13. studenoga 2017.,

                  —

                  uzimajući u obzir zajedničku izjavu s 25. sastanka Zajedničkog parlamentarnog odbora EU-a i Čilea od 22. siječnja 2018.,

                  —

                  uzimajući u obzir svoju preporuku od 14. rujna 2017. Vijeću, Komisiji i Europskoj službi za vanjsko djelovanje o pregovorima oko modernizacije trgovinskoga stupa Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Čilea (1),

                  —

                  uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 13. rujna 2017. o političkim odnosima EU-a s Latinskom Amerikom (2),

                  —

                  uzimajući u obzir izjavu s foruma za civilno društvo između EU-a i CELAC-a od 11. svibnja 2015. pod naslovom „Jednakost, prava i demokratska participacija za stanovništvo europskih te latinoameričkih i karipskih zemalja”,

                  —

                  uzimajući u obzir članak 108. stavak 4. i članak 52. Poslovnika,

                  —

                  uzimajući u obzir izvješće Odbora za vanjske poslove (A8-0158/2018),

                  A.

                  budući da Čile i EU dijele zajedničke vrijednosti i imaju bliske kulturne, gospodarske i političke veze;

                  B.

                  budući da su Čile i EU bliski partneri u rješavanju regionalnih i globalnih izazova, kao što su klimatske promjene, međunarodna sigurnost, održivi razvoj i globalno upravljanje;

                  C.

                  budući da je Čile snažan zagovornik demokracije i ljudskih prava, slobodne i otvorene trgovine i multilateralizma; budući da je ta zemlja također ključni član Pacifičkog saveza, Organizacije američkih država (OAS) i Unije južnoameričkih država (UNASUR), te zemlja visokog dohotka i članica OECD-a;

                  D.

                  budući da je Čile važan čimbenik u regionalnim pitanjima, primjerice kao zemlja jamac u kolumbijskom mirovnom procesu i pregovorima koji se vode u Santo Domingu između venezuelske vlade i oporbe; budući da se Čile povukao iz pregovora koji se vode u Venezueli jer nisu ostvareni minimalni uvjeti za demokratske predsjedničke izbore i institucijsku normalizaciju;

                  E.

                  budući da je Okvirni sporazum o sudjelovanju Čilea u operacijama EU-a za upravljanje krizama na snazi od siječnja 2014.; budući da Čile sudjeluje u misiji EUFOR ALTHEA u Bosni i Hercegovini kao i u nizu mirovnih operacija UN-a, što je odraz njegove predanosti globalnom miru i sigurnosti;

                  F.

                  budući da su nedavni parlamentarni i predsjednički izbori ponovno pokazali stabilnu i zrelu narav čileanske demokracije; budući da je Čile ostvario korist od snažnog gospodarskog rasta te je posljednjih desetljeća jedno od najbrže rastućih gospodarstava Južne Amerike; budući da su reformska nastojanja u toj zemlji još uvijek u tijeku;

                  G.

                  budući da je nedavnom dekriminalizacijom pobačaja u određenim okolnostima pokazana povećana otvorenost čileanskoga društva prema osnaživanju žena i djevojčica;

                  H.

                  budući da se prema Indeksu ljudskoga razvoja za 2016. Čile ubraja u kategoriju zemalja vrlo visokoga ljudskoga razvoja i prva je latinskoamerička zemlja na tom popisu i zauzima 38. mjesto u svijetu, ispred sedam država članica EU-a;

                  I.

                  budući da je postojeći Sporazum o pridruživanju imao ključnu ulogu u produbljivanju političkih odnosa između EU-a i Čilea i znatnom povećanju trgovinskih i investicijskih tokova; budući da se kontinuiranim poštovanjem vladavine prava i stabilnog pravnog i političkog okvira omogućuje i Čileu i EU-u da imaju slobodno poduzetništvo te potiče odgovarajuće investicijsko okruženje koje obuhvaća zaštitne mjere načela pravne sigurnosti;

                  J.

                  budući da su u posljednjih nekoliko godina i EU i Čile s drugim partnerima sklopili ambicioznije i sveobuhvatnije sporazume; budući da modernizacija Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Čilea stoga ima potencijal za znatno produbljivanje postojećih odnosa, uključujući odnose u područjima vanjskih poslova i sigurnosti;

                  K.

                  budući da se u budućem Sporazumu o pridruživanju između EU-a i Čilea mora u potpunosti odražavati transformativna priroda Programa održivog razvoja do 2030. i uloga međunarodne razvojne suradnje u ostvarivanju ciljeva održivoga razvoja;

                  L.

                  budući da bi ažurirani Sporazum o pridruživanju, zajedno sa sporazumima s Meksikom i Mercosurom o kojima su u tijeku pregovori, ojačao ulogu EU-a kao ključnog saveznika u Latinskoj Americi, istovremeno kada ostali akteri, kao što su Kina i Rusija, sve više pokušavaju steći utjecaj u regiji;

                  M.

                  budući da je Zajednički parlamentarni odbor EU-a i Čilea u više navrata izrazio svoju potporu za modernizaciju Sporazuma o pridruživanju, posljednji put u zajedničkoj izjavi usvojenoj na 25. sastanku održanom 22. siječnja 2018.;

                  1.

                  preporučuje sljedeće Vijeću, Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku:

                        Opća načela

                              (a)

                              da znatno osnaže suradnju između Čilea i EU-a, dvaju partnera bliskih stavova, u okruženju u kojem vladaju nove neizvjesnosti u međunarodnim odnosima, na temelju zajedničkih vrijednosti i načela demokracije, borbe protiv klimatskih promjena, jamčenja rodne ravnopravnosti, vladavine prava, dobrog upravljanja, poštovanja ljudskih prava i temeljnih sloboda;

                              (b)

                              da osiguraju da modernizirani sporazum s Čileom bude ambiciozan, sveobuhvatan i uravnotežen, te da se njime donose konkretne koristi za građane, poduzeća i gospodarstva obiju strana; da osiguraju da taj sporazum prednjači među najnaprednijim sporazumima koje je EU sklopio s trećim zemljama;

                              (c)

                              da ojačaju dimenziju ljudskih prava u okviru suradnje između EU-a i Čilea u svjetlu strategije EU-a i Čilea za ljudska prava za razdoblje od 2016. do 2020.; da uvrste zajedničku predanost zaštiti i promicanju ljudskih prava, temeljnih sloboda, rodne ravnopravnosti i prava manjina kao što su zajednica LGBTI i autohtono stanovništvo s primjenjivim mehanizmima za praćenje, redovno izvješćivanje i rješavanje sporova; da potaknu Čile da pronađe rješenja za situaciju s autohtonim narodom Mapuche i drugim autohtonim narodima; da nastave s praksom uključivanja klauzule o ljudskim pravima u sve buduće sporazume o pridruživanju; da nastave redoviti dijalog između EU-a i Čilea o ljudskim pravima s ciljem jačanja institucionalnog okvira i javnih politika za promicanje ljudskih prava, među ostalim u okviru multilateralne suradnje;

                              (d)

                              da potaknu Čile da zajamči odgovarajuće pravne postupke i pošteno suđenje potpuno u skladu s međunarodnim normama;

                              (e)

                              da nastoje poticati održiv socioekonomski razvoj, borbu protiv siromaštva i smanjenje nejednakosti u svjetlu obveze Čilea o postizanju ciljeva održivog razvoja u okviru Programa do 2030.;

                              (f)

                              da podupru Čile u poboljšanju obrazovnih normi i programa, uz jamčenje da osobe s najnižim prihodima imaju potpun pristup visokom obrazovanju; da ojačaju vezu između sveučilišta i tržišta rada, prevladavajući neusklađenost vještina i promičući zapošljavanje mladih;

                              (g)

                              da potaknu zaštitu socijalnih i okolišnih prava te zajamče stvarnu provedbu konvencija Međunarodne organizacije rada, kao i iskorjenjivanje prisilnog i dječjeg rada;

                        Multilateralizam te regionalna i međunarodna suradnja

                              (h)

                              da ojačaju dijalog i suradnju u pogledu regionalnih i globalnih izazova, kao što su organizirani kriminal, trgovina drogama, rastuće nejednakosti, migracije, terorizam i klimatske promjene, uključujući provedbu Programa održivog razvoja do 2030.; da podupru suradnju između EU-a i Čilea u upravljanju migracijama te da uspostave mehanizme za ponovni prihvat, uključujući za osobe bez državljanstva i državljane trećih zemalja;

                              (i)

                              da podsjete na važnost multilateralnog programa i da se bilateralnim pregovorima nikada ne smije potkopati težnja za ostvarenjem multilateralnog napretka;

                              (j)

                              da doprinesu jačanju multilateralizma i međunarodne suradnje radi promicanja međunarodne sigurnosti i učinkovitog nošenja s globalnim izazovima; da unaprijede koordinaciju u pogledu stajališta koje obje strane zauzimaju u međunarodnim organizacijama i forumima;

                              (k)

                              da potaknu Čile da nastavi podržavati programe regionalne integracije i suradnje, prvenstveno Pacifički savez, uzimajući u obzir ohrabrujuće rezultate koje ostvaruje kao istinski aktivni pokretač gospodarske integracije članica u regiji, kao i UNASUR te Zajednicu latinoameričkih i karipskih država (CELAC); da prouče mogućnost da EU stekne status promatrača u Pacifičkom savezu;

                        Politički dijalog i suradnja

                              (l)

                              da osiguraju svrsishodan redoviti dijalog u svim bitnim pitanjima, oslanjajući se na postojeće formate te ih proširujući; da mobiliziraju raspoloživa sredstva posredstvom Instrumenta za partnerstvo radi ostvarivanja strateških ciljeva;

                              (m)

                              da omoguće blisku suradnju u području sigurnosti i obrane, posebno u pogledu sprečavanja sukoba, upravljanja krizama, pomorske sigurnosti, razoružanja i neširenja oružja; da omoguće veće sudjelovanje Čilea u misijama i operacijama zajedničke sigurnosne i obrambene politike EU-a;

                              (n)

                              da omoguće povećanu suradnju u borbi protiv terorizma, organiziranog kriminala i kiberkriminala te u sprečavanju radikalizacije i prekograničnog kriminala, a da se pritom ne dovode u pitanje građanske slobode i temeljna prava; da poduzmu mjere u kontekstu globalne borbe protiv terorizma jačanjem mehanizama, mjera i tijela za globalnu i regionalnu suradnju u skladu s međunarodnim pravom i načelima Povelje Ujedinjenih naroda;

                              (o)

                              da povećaju suradnju u borbi protiv korupcije, pranja novca i utaje poreza; da u sporazum uvrste odredbe o dobrom poreznom upravljanju i normama transparentnosti kojima se potvrđuje predanost strana primjeni međunarodnih normi u borbi protiv izbjegavanja plaćanja poreza i utaje poreza;

                              (p)

                              da podsjete da korupcija ugrožava ljudska prava, jednakost, socijalnu pravdu, trgovinu i pravedno tržišno natjecanje, čime se sprječava gospodarski rast; da uvrste posebne dijelove u kojima se navode jasne i čvrste obveze i mjere za borbu protiv korupcije u svim njezinim oblicima i za provedbu međunarodnih normi i multilateralnih konvencija za borbu protiv korupcije;

                              (q)

                              da olakšaju mobilnost između EU-a i Čilea; da potiču razmjene mladih i studenata, programe stipendija i tečajeve osposobljavanja, među ostalim i u okviru programa ERASMUS+; da ulože dodatne napore u cilju potpunog uzajamnog priznavanja akademskih kvalifikacija te modernizacije, dostupnosti i internacionalizacije visokog obrazovanja;

                              (r)

                              da promiču prijenos znanstvenog i tehnološkog znanja i unaprijede suradnju u području istraživanja i suradnje, uz potpuno iskorištavanje postojećih programa kao što je Obzor 2020.;

                              (s)

                              da promiču i jačaju odnose u području međunarodne suradnje, oslanjajući se na Memorandum o razumijevanju o međunarodnoj suradnji potpisan 2015.; da stvore nove mehanizme za proširenje i jačanje trostrane i regionalne suradnje s trećim stranama unutar i izvan Latinske Amerike kroz programe kao što su EUROsociAL+ i Euroclima+ te suradnje u području politika o drogama kao što je COPOLAD;

                              (t)

                              da izrade metodologiju kojom će se prikazati učinci moderniziranoga sporazuma na muškarce i žene te da te rezultate iskoriste kao osnovu za pripremu politika za postizanje rodne ravnoteže;

                              (u)

                              da ponovno potvrde zajedničku predanost Pariškom klimatskom sporazumu i Programu održivog razvoja do 2030. te da omoguće blisku suradnju EU-a i Čilea u području zaštite okoliša i borbe protiv klimatskih promjena; da učvrste partnerstvo u pogledu tehničke i političke suradnje u središnjim područjima koja se odnose na okoliš, uključujući emisije CO2 u međunarodnom prijevozu, očuvanje biološke raznolikosti te održivu proizvodnju i potrošnju; da potiču unaprijeđenu suradnju u području kružnoga gospodarstva kako bi se poboljšala učinkovitost resursa, održiva upotreba prirodnih resursa, ekoinovacije i gospodarenje vodama; da povećaju potporu za projekte za ublažavanje učinaka klimatskih promjena;

                              (v)

                              da učvrste suradnju na istraživanju i razvoju te na upotrebi EU-ova programa Copernicus u području podataka o satelitskom promatranju Zemlje u okolišne svrhe;

                              (w)

                              da potiču kulturnu suradnju te da podupru dijasporu u Čileu i u EU-u radi pružanja potpore vanjskim ulaganjima i u EU-u i u Čileu;

                              (x)

                              da potvrde da je pristup vodi ljudsko pravo;

                        Institucionalne odredbe

                              (y)

                              da zajamče da Sporazum o pridruživanju bude utemeljen na snažnoj parlamentarnoj participaciji s pomoću jačanja postojećih odredbi i mehanizama suradnje kako bi se povećao doprinos njegovoj provedbi i nadzor nad njom, posebno u okviru postojećeg međuparlamentarnog formata Zajedničkog parlamentarnog odbora; da se pobrinu da Zajednički parlamentarni odbor dobije pravo uvida u relevantne informacije u vezi s provedbom Sporazuma o pridruživanju;

                              (z)

                              da osiguraju odgovarajuće sudjelovanje civilnog društva i tijekom pregovora i u fazi provedbe Sporazuma o pridruživanju, uključujući ali ne ograničavajući se na Zajednički savjetodavni odbor; naglašava da je potrebno uspostaviti institucionalizirani mehanizam kako bi se omogućio politički dijalog u kojemu sudjeluju organizacije civilnoga društva u objema regijama;

                              (aa)

                              da odmah i u cijelosti obavještavaju Parlament u svim fazama pregovora u skladu s člankom 218. stavkom 10. UFEU-a; to podrazumijeva dostavljanje Parlamentu pregovaračkih tekstova i zapisnika sa svakog kruga pregovora; u tom pogledu pozdravlja odluku Vijeća od 22. siječnja 2018. o objavljivanju pregovaračkog mandata dodijeljenog Komisiji i potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici u studenome 2017.;

                              (ab)

                              da shvate nedavno objavljivanje pregovaračkih smjernica kao važan presedan i obvežu se na objavljivanje svih pregovaračkih smjernica za međunarodne sporazume u budućnosti;

                              (ac)

                              da ubrzaju pregovore o Sporazumu o pridruživanju kako bi ga Parlament mogao ratificirati prije kraja aktualnog saziva;

                              (ad)

                              da na svim razinama osiguraju poštovanje dugotrajne prakse da se novi sporazumi ne primjenjuju privremeno dok Parlament ne da suglasnost;

                  2.

                  nalaže svojem predsjedniku da ovu preporuku proslijedi Vijeću, Komisiji, potpredsjednici Komisije / Visokoj predstavnici Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku te predsjedniku, vladi i parlamentu Republike Čilea.

         (1)  Usvojeni tekstovi, P8_TA(2017)0354.

         (2)  Usvojeni tekstovi, P8_TA(2017)0345.


title: Preporuka Europske Središnje Banke od 17. siječnja 2020. o politikama raspodjele dividendi (ESB/2020/1)2020/C 30/01

text:
               29.1.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 30/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 17. siječnja 2020.
      o politikama raspodjele dividendi
      (ESB/2020/1)
      (2020/C 30/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 127. stavak 6. i članak 132.,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (1), a posebno njezin članak 4. stavak 3.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar Jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (ESB/2014/17) (2),
      budući da:
      Kreditne institucije moraju nastaviti pripremu za pravodobnu i potpunu primjenu Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3) i Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća (4) i pripremiti se za istek prijelaznog razdoblja predviđenog Uredbom (EU) 2017/2395 Europskog parlamenta i Vijeća (5) kako bi se ublažili mogući značajni negativni učinci na redovni osnovni kapital koji proizlaze iz obračuna očekivanih kreditnih gubitaka u skladu s MSFI-jem 9 u složenom makroekonomskom i financijskom okruženju koje stvara pritisak na profitabilnost kreditnih institucija i uslijed toga na njihovu sposobnost stvaranja njihovih kapitalnih osnova. Povrh toga, iako kreditne institucije trebaju financirati gospodarstvo, politika konzervativne raspodjele dio je adekvatnog upravljanja rizicima i zdravog bankarskog sustava. Potrebno je primijeniti istu metodu koja je utvrđena u Preporuci ESB/2019/1 Europske središnje banke (6),
      DONIJELO JE OVU PREPORUKU:

         I.

                  1.

                  Kreditne institucije bi trebale ustanoviti politike dividendi koristeći se konzervativnim i opreznim pretpostavkama s ciljem ispunjavanja važećih kapitalnih zahtjeva nakon svake raspodjele i s ciljem ispunjavanja ishoda postupka nadzorne provjere i ocjene (SREP).

                              (a)

                              Kreditne institucije obvezne su u svakom trenutku ispunjavati važeće minimalne kapitalne zahtjeve („zahtjevi iz stupa I.”). To uključuje stopu redovnog osnovnog kapitala od 4,5%, stopu osnovnog kapitala od 6% i stopu ukupnog kapitala od 8%, kako je predviđeno člankom 92. Uredbe (EU) br. 575/2013.

                              (b)

                              Povrh toga, kreditne institucije obvezne su u svakom trenutku ispunjavati kapitalne zahtjeve koji su određeni kao posljedica važeće Odluke o postupku nadzorne provjere i ocjene (SREP) primjenom članka 16. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 1024/2013 i koji nadilaze zahtjeve stupa I.("zahtjevi stupa II.").

                              (c)

                              Kreditne institucije obvezne su također ispunjavati zahtjev za kombinirani zaštitni sloj definiran člankom.128. točkom (6) Direktive 2013/36/EU

                              (d)

                              Kreditne su institucije također obvezne ispuniti svoju zahtijevanu punu (fully loaded) (7) stopu redovnog osnovnog kapitala, svoju stopu osnovnog kapitala i svoju stopu ukupnog kapitala do datuma određenog za postupno uvođenje stopa. To se odnosi na punu primjenu gore navedenih stopa nakon primjene prijelaznih odredbi i kombiniranog zaštitnog sloja kapitala definiranog u članku 128. stavku 6. Direktive 2013/36/EU. Prijelazne odredbe utvrđene su u glavi XI. Direktive 2013/36/EU i u dijelu desetom Uredbe (EU) br. 575/2013.

                              (e)

                              Kreditne institucije koje su odlučile primijeniti uređenja iz Uredbe (EU) 2017/2395 tijekom prijelaznog razdoblja, također su obvezne ispuniti svoju zahtijevanu punu (eng. fully loaded) stopu redovnog osnovnog kapitala do završetka prijelaznog razdoblja iz te Uredbe.

                        Ovi zahtjevi moraju biti ispunjeni na konsolidiranoj razini, te ako je primjenjivo, također i na pojedinačnoj osnovi, osim ako je došlo do izuzeća od primjene bonitetnih zahtjeva na pojedinačnoj osnovi, kako je predviđeno u članku 7. i članku 10. Uredbe (EU) br. 575/2013.

                  2.

                  U odnosu na kreditne institucije koje isplaćuju dividende (8) u 2020. za financijsku godinu 2019., ESB preporučuje:

                              (a)

                              Kategorija 1: Kreditne institucije koje i. zadovoljavaju važeće kapitalne zahtjeve navedene u stavku 1(a) i 1(b) i 1(c) i ii. koje su već dostigle svoje pune (engl. fully loaded) stope iz stavaka 1(d) i 1(e), ovisno o slučaju, na dan 31. prosinca 2019., trebale bi raspodijeliti svoju neto dobit u dividende na konzervativan način kako bi mogle nastaviti ispunjavati sve zahtjeve i ishode SREP-a čak i u slučaju pogoršanih gospodarskih i financijskih uvjeta;

                              (b)

                              Kategorija 2: Kreditne institucije koje i. zadovoljavaju važeće kapitalne zahtjeve navedene u stavku 1(a) i 1(b) i 1(c) na dan 31. prosinca 2019., ali koje nisu dostigle svoje pune (engl. fully loaded) stope iz stavaka 1(d) i 1(e), ovisno o slučaju, na dan 31. prosinca 2019., trebale bi raspodijeliti svoju neto dobit u dividende na konzervativan način kako bi mogle nastaviti ispunjavati sve zahtjeve i ishode SREP-a čak i u slučaju pogoršanih gospodarskih i financijskih uvjeta. Nadalje, u načelu bi trebale samo isplatiti dividende u mjeri u kojoj je ispunjen stavak 1(d) i koja osigurava barem linearni (9) put prema zahtijevanim punim (engl. fully loaded) kapitalnim zahtjevima iz stavka 1(e) i ishodima SREP-a;

                              (c)

                              Kategorija 3: Kreditne institucije koje su povrijedile zahtjeve navedene u stavku 1(a), 1(b) ili 1(c) ne bi u načelu trebale dodjeljivati nikakve dividende.

                        Kreditne institucije koje nisu u mogućnosti postupati u skladu s ovom Preporukom zato što smatraju da su zakonski obvezne isplatiti dividende, trebaju bez odgode stupiti u kontakt sa svojim zajedničkim nadzornim timom.
                  Od kreditnih institucija iz kategorija 1, 2 i 3, kako je navedeno u stavcima 2(a), 2(b) i 2(c),očekuje se da također ispunjavaju upute u sklopu drugog stupa. Ako kreditna institucija posluje ili se očekuje da će kreditna institucija poslovati ispod razina utvrđenih uputama u sklopu drugog stupa, treba bez odgode stupiti u kontakt sa svojim zajedničkim nadzornim timom. ESB će preispitati razloge zbog kojih je došlo do pada razine kapitala kreditne institucije ili zbog kojih se očekuje pad razine kapitala, te će razmotriti poduzimanje odgovarajućih mjera u odnosu na pojedinu instituciju.
                  Od institucija se također očekuje da u svojoj politici dividendi i upravljanju kapitalom uzmu u obzir mogući učinak na zahtijevani kapital uslijed budućih izmjena u pravnim, regulatornim i računovodstvenim okvirima Unije. U nedostatku određenih podataka koji ukazuju suprotno, očekuje se da budući zahtjevi u sklopu drugog stupa i upute u sklopu drugog stupa budu najmanje na trenutnim razinama.

         II.

      Ova je preporuka upućena značajnim nadziranim subjektima i značajnim nadziranim grupama kako su utvrđeni u članku 2. stavcima 16. i 22. Uredbe (EU) br. 468/2014 (ESB/2014/17).

         III.

      Ova je preporuka također upućena nacionalnim nadležnim tijelima i imenovanim tijelima u odnosu na manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe kako su utvrđeni u članku 2. stavcima 7. i 23. Uredbe (EU) br. 468/2014 (ESB/2014/17). Od nacionalnih i imenovanih nadležnih tijela očekuje se da prema potrebi primjenjuju ovu preporuku na te subjekte i grupe (10).

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni, 17. siječnja 2020.

               Predsjednica ESB-a

            Christine LAGARDE

         (1)  SL L 287, 29.10.2013., str. 63.

         (2)  SL L 141, 14.5.2014., str. 1.

         (3)  Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucija i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.).

         (4)  Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.).

         (5)  Uredba (EU) 2017/2395 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu prijelaznih uređenja za ublažavanje učinka uvođenja MSFI-ja 9 na regulatorni kapital te za tretman velikih izloženosti u slučaju određenih izloženosti javnog sektora koje su nominirane u domaćoj valuti bilo koje države članice (SL L 345, 27.12.2017., str. 27.).

         (6)  Preporuka ESB/2019/1 Europske središnje banke od 7. siječnja 2019. o politikama raspodjele dividendi (SL C 11, 11.1.2019., str. 1.).

         (7)  Svi zaštitni slojevi na punim (engl. fully loaded) razinama.

         (8)  Kreditne institucije pojavljuju se u različitim pravnim oblicima, na primjer kao uvrštena trgovačka društva i društva koja nisu dionička društva kao što su uzajamne institucije, zadruge ili štedne institucije. Pojam „dividenda” iz ove Preporuke odnosi se na svaku vrstu isplate u gotovini koja podliježe odobrenju glavne skupštine.

         (9)  U praksi to znači da bi tijekom preostalog dijela prijelaznog razdoblja kreditne institucije trebale, u načelu, zadržati najmanje razmjerni iznos praznine godišnje u odnosu na njihovu punu (engl. fully loaded) stopu redovnog osnovnog kapitala, njihovu stopu osnovnog kapitala i njihovu stopu ukupnog kapitala, kao što je navedeno u stavku 1(e).

         (10)  Ako se ova Preporuka primijeni na manje značajne nadzirane subjekte i manje značajne nadzirane grupe koje smatraju da nisu u mogućnosti postupati u skladu s ovom Preporukom zato što se smatraju zakonski obveznim isplatiti dividende, oni trebaju bez odgode stupiti u kontakt sa svojim nacionalnim nadležnim tijelima.


title: Preporuka Vijeća od 20. srpnja 2020. o Nacionalnom programu reformi Belgije za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Belgije za 2020. 2020/C 282/01

text:
               26.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 282/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 20. srpnja 2020.
      o Nacionalnom programu reformi Belgije za 2020. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Belgije za 2020.
      (2020/C 282/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 17. prosinca 2019. donijela Godišnju strategiju održivog rasta, čime je započeo europski semestar 2020. za koordinaciju ekonomskih politika. Posebnu je pozornost posvetila europskom stupu socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 17. studenoga 2017. Komisija je 17. prosinca 2019. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) donijela i Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu Belgija nije utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela i preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja.

                  (2)

                  Izvješće za Belgiju za 2020. objavljeno je 26. veljače 2020. U izvješću je ocijenjen napredak Belgije u smislu preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 9. srpnja 2019. (3) („preporuke za pojedinu zemlju iz 2019.”), mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Belgije u ostvarenju njezinih nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

                  (3)

                  Svjetska zdravstvena organizacija 11. ožujka 2020. izbijanje bolesti COVID-19 službeno je proglasila globalnom pandemijom. Ta je pandemija ozbiljna javnozdravstvena kriza koja pogađa građane, društva i gospodarstva. Veliko je opterećenje za nacionalne zdravstvene sustave, uzrokuje poremećaje u globalnim lancima opskrbe, kolebanja na financijskim tržištima i šokove potražnje potrošača te negativno utječe na razne sektore. Ugrožava radna mjesta i dohotke radnika te poslovanje poduzećâ. Uzrokovala je snažan gospodarski šok čije se ozbiljne negativne posljedice već osjećaju u Uniji. Komisija je 13. ožujka 2020. donijela Komunikaciju u kojoj je pozvala na koordiniran gospodarski odgovor na krizu suradnjom svih aktera na nacionalnoj razini i na razini Unije.

                  (4)

                  Više država članica proglasilo je izvanredno stanje ili je uvelo izvanredne mjere. Sve izvanredne mjere trebale bi biti strogo proporcionalne, nužne, ograničena trajanja i u skladu s europskim i međunarodnim standardima. Trebale bi podlijegati demokratskom nadzoru i neovisnom sudskom preispitivanju.

                  (5)

                  Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu. Opća klauzula o odstupanju olakšava koordinaciju proračunskih politika u vrijeme snažnoga gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 (4). Komisija je u Komunikaciji od 20. ožujka 2020. smatrala da su, s obzirom na očekivan snažan gospodarski pad prouzročen pandemijom bolesti COVID-19, ispunjeni uvjeti za aktivaciju opće klauzule o odstupanju te je od Vijeća zatražila da potvrdi taj zaključak. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s Komisijinom procjenom. Složili su se da je za snažan gospodarski pad potreban odlučan, ambiciozan i koordiniran odgovor. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Vijeće na preporuku Komisije može za korektivni dio također odlučiti usvojiti revidiranu fiskalnu putanju. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju ne suspendiraju se postupci u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Njome se državama članicama omogućuje da odstupe od proračunskih zahtjeva koji bi se obično primjenjivali, a Komisiji i Vijeću da u okviru Pakta poduzmu potrebne mjere za koordinaciju politika.

                  (6)

                  Nužno je kontinuirano djelovanje radi ograničenja i nadzora širenja pandemije bolesti COVID-19, povećanja otpornosti nacionalnih zdravstvenih sustava, ublažavanja socioekonomskih posljedica pandemije mjerama potpore poduzećima i kućanstvima te radi osiguravanja adekvatnih zdravstvenih i sigurnosnih uvjeta na mjestu rada u cilju nastavka gospodarske aktivnosti. Unija bi trebala u cijelosti iskoristiti razne instrumente koji su joj na raspolaganju i tako poduprijeti napore država članica u tim područjima. Istodobno bi države članice i Unija trebale surađivati na pripremi mjera potrebnih za ostvarenje povratka na normalno funkcioniranje naših društava i gospodarstava te na održiv rast, koje bi među ostalim uključivale zelenu tranziciju i digitalnu transformaciju, uz izvlačenje pouka iz krize.

                  (7)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 naglasila je fleksibilnost koju unutarnje tržište nudi radi prilagodbe u izvanrednim situacijama. Međutim, da bi se osigurao brz i neometan prelazak na fazu oporavka i slobodno kretanje robe, usluga i radnika, izvanredne mjere koje sprečavaju normalno funkcioniranje unutarnjeg tržišta trebalo bi ukinuti čim prestanu biti neophodne. Aktualna je kriza pokazala da su u zdravstvenom sektoru potrebni planovi pripravnosti za krizne situacije. Poboljšane strategije nabave, diversificirani lanci opskrbe i strateške rezerve osnovne opreme među ključnim su elementima za izradu širih planova pripravnosti za krizne situacije.

                  (8)

                  Zakonodavac Unije već je izmijenio relevantne zakonodavne okvire uredbama (EU) 2020/460 (5) i (EU) 2020/558 (6) Europskog parlamenta i Vijeća kako bi se državama članicama omogućilo da sva neiskorištena sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova mobiliziraju za odgovor na izvanredne posljedice pandemije bolesti COVID-19. Tim će se izmjenama osigurati dodatna fleksibilnost, ali i pojednostavnjeni i usklađeni postupci. Kako bi ublažile pritisak na novčane tokove, države članice u obračunskoj godini 2020. – 2021. mogu iskoristiti i stopu sufinanciranja sredstvima iz proračuna Unije od 100 %. Belgija se potiče da u cijelosti iskoristi te mogućnosti i tako pomogne najugroženijim pojedincima i sektorima.

                  (9)

                  Socioekonomske posljedice pandemije bolesti COVID-19 vjerojatno će se zbog različitih obrazaca specijalizacije nejednako osjetiti u regijama. To uključuje i velik rizik od povećanja nejednakosti unutar regija i među regijama Belgije. U kombinaciji s rizikom od privremenog prekida procesa konvergencije među državama članicama, trenutačna situacija zahtijeva ciljane odgovore politika.

                  (10)

                  Belgija je 30. travnja 2020. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2020. i svoj Program stabilnosti za 2020. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

                  (11)

                  Belgija je trenutačno obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu.

                  (12)

                  Vijeće je 13. srpnja 2018. preporučilo Belgiji da se pobrine da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (7) u 2019. ne premaši 1,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,6 % bruto domaćeg proizvoda (BDP). Budući da Belgija ispunjava uvjete za zatraženo privremeno odstupanje od 0,5 % BDP-a na temelju klauzule o strukturnim reformama, potrebna strukturna prilagodba za 2019. smanjena je na 0,1 % BDP-a, što odgovara stopi nominalnog rasta neto primarnih rashoda koja u 2019. ne premašuje 2,8 %. Ukupna procjena Komisije potvrđuje da postoji značajno odstupanje od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2019. te u 2018. i 2019. kad se zajedno uzmu u obzir. To je relevantan čimbenik u Komisijinu izvješću sastavljenom u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora u kojem se ocjenjuje usklađenost Belgije s kriterijem duga u 2019.

                  (13)

                  Savezna vlada u svojem Programu stabilnosti za 2020. planira da će se ukupni saldo pogoršati s deficita od 1,9 % BDP-a u 2019. na deficit od 7,5 % BDP-a u 2020. Prema Programu stabilnosti za 2020. očekuje se da će nakon smanjenja na 98,6 % BDP-a u 2019. udio duga opće države u BDP-u porasti na oko 115 % u 2020. Na makroekonomske i fiskalne izglede utječe vrlo izražena nesigurnost zbog pandemije bolesti COVID-19.

                  (14)

                  Belgija je u okviru koordiniranog Unijina pristupa na pandemiju bolesti COVID-19 odgovorila donošenjem pravodobnih proračunskih mjera za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, obuzdavanje pandemije i pomoć osobito ugroženim pojedincima i sektorima. Prema Programu stabilnosti za 2020., vrijednost tih proračunskih mjera iznosi 2,3 % BDP-a. Mjere uključuju federalni sustav naknada za privremenu nezaposlenost, zamjenski dohodak za samozaposlene, federalnu pomoć za rashode povezane s krizom, razne regionalne naknade za poduzeća ili pojedince te sektorske subvencije. Kvantifikacija mjera koje povećavaju deficit uglavnom se podudara s procjenama Komisije, kad se uzme u obzir različito tretiranje troškova automatskih stabilizatora. Osim toga, Belgija je najavila mjere koje će doprinijeti pružanju potpore likvidnosti poduzeća bez izravnog proračunskog učinka. Te se mjere odnose i na federalna i na regionalna jamstva za zajmove za poduzeća i za samozaposlene, koja se u Programu stabilnosti za 2020. procjenjuju na 11,8 % BDP-a. Primjenjuju se i odgode plaćanja poreza, posebno poreza na dohodak i poreza na dobit te socijalnih doprinosa, ali u Programu stabilnosti za 2020. to nije kvantificirano. Mjere koje je Belgija poduzela općenito su u skladu sa smjernicama iz Komunikacije Komisije od 13. ožujka 2020. Potpuna provedba izvanrednih mjera i fiskalnih mjera potpore uz preusmjeravanje fiskalnih politika prema ostvarenju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija kada to gospodarski uvjeti dopuste, doprinijet će očuvanju fiskalne održivosti u srednjem roku.

                  (15)

                  Na temelju proljetne prognoze Komisije iz 2020. predviđa se da će, ne bude li promjene politika, u Belgiji saldo opće države iznositi -8,9 % BDP-a u 2020. te -4,2 % BDP-a u 2021. Predviđa se da će u 2020. udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 113,8 %.

                  (16)

                  Komisija je 20. svibnja 2020. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora jer Belgija u 2019. nije poštovala pravilo o dugu, a u 2020. planirala je premašiti referentnu vrijednost deficita od 3 % BDP-a. Analiza Komisije općenito upućuje na zaključak da kriteriji deficita i duga kako su definirani u Ugovoru i Uredbi (EZ) br. 1467/97 nisu ispunjeni.

                  (17)

                  Kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19 belgijska tijela donijela su sveobuhvatan paket mjera za ublažavanje socijalnog i gospodarskog učinka oštrog gospodarskog pada. Uspostavljen je sustav jamstava u iznosu od 50 milijardi EUR za nove kratkoročne kredite odobrene održivim poduzećima. Regije i zajednice uvele su i jamstva za mostne i redovite poslovne kredite, potporu likvidnosti poduzeća u obliku izravnih zajmova te mjere za financijsku potporu poduzećima koja su najviše pogođena krizom uzrokovanom bolešću COVID-19. Vrijeme vraćanja postojećih hipotekarnih i poslovnih kredita može se produljiti. Teško pogođenim poduzećima dostupan je privremeni moratorij na stečajni postupak. Uvedeni su ciljani poticaji da bi se veći broj radnika potaknuo da ostane na poslu ili nastavi s radom te se tako osigurao kontinuitet poslovanja. Plaćanje doprinosa za socijalno osiguranje i poreza, kao što su porez na dodanu vrijednost, na dobit i na dohodak, u nekim se slučajevima može odgoditi ili se obveznike može izuzeti od plaćanja. Poduzećima pogođenima krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 federalna vlada osigurala je povećane naknade u programu za privremeno nezaposlene zbog više sile. Mjesečni zamjenski dohodak dostupan je samozaposlenima kojima je rad prekinut najmanje sedam uzastopnih dana. Privremeno je zamrznuto postupno smanjivanje naknade za nezaposlenost. Federalna vlada priprema i dodatni skup mjera protiv nesolventnosti poduzeća, npr. oslobođenje od poreza na dobit i dohodak za fiskalnu godinu 2020.

                  (18)

                  Belgijski zdravstveni sustav dobro funkcionira, a bolnice pružaju potrebnu medicinsku pomoć. Ipak, pandemija bolesti COVID-19 otkrila je brojne nedostatke u području otpornosti zdravstvenog sustava kad je izložen velikoj javnozdravstvenoj krizi. To upućuje na zaključak da Belgija treba riješiti problem strukturnog manjka zdravstvenih radnika. I u bliskoj budućnosti ostat će presudno osigurati dovoljnu količinu ključnih proizvoda iz područja medicine, uključujući zaštitnu opremu, posebno za zdravstvene radnike i radnike u drugim izloženim zanimanjima. Da bi se javnozdravstvenom krizom kao što je pandemija bolesti COVID-19 uspješno upravljalo, u kratkom i srednjem roku ključno je izraditi javnozdravstvenu strategiju koja će biti u potpunosti usklađena s politikom prevencije i dugotrajne skrbi. Za to je važna nesmetana provedba sporazuma s međuministarske konferencije o javnom zdravstvu, kojim se određuje da bolničko osoblje i infrastruktura (koja je u nadležnosti federacije) tijekom krize uzrokovane bolešću COVID-19 budu privremeno dostupni ustanovama za dugotrajnu skrb (koje su u nadležnosti triju belgijskih zajednica).

                  (19)

                  U 2019. i na početku 2020. Belgija je dosegnula rekordno visoku razinu zaposlenosti, ali je njezin rast naglo zaustavljen krizom uzrokovanom bolešću COVID-19. Postojeći sustavi javne potpore dohotku u Belgiji, kao što je program pomoći u slučaju privremene nezaposlenosti radnika i pravo samozaposlenih na privremenu pomoć za premošćivanje, pružaju djelomičnu naknadu za gubitak prihoda zbog skraćenja radnog vremena. Ti programi rada u skraćenom radnom vremenu važni su za smanjenje posljedica snižene proizvodnje na razinu zaposlenosti. Ipak se u 2020. očekuje da nezaposlenost poraste na 7 % te da se u 2021. donekle smanji i padne na 6,6 %. Da bi se spriječilo strukturno povećanje nezaposlenosti, postojeće aktivne politike tržišta rada moraju postati učinkovitije jer sada to nisu, pa velik broj nezaposlenih sudjeluje u aktivnim mjerama tržišta rada, a istodobno je prijelaz iz nezaposlenosti u zaposlenost nizak. Posebnu bi pozornost trebalo posvetiti osiguravanju sveobuhvatnog pristupa osobama koje su najudaljenije od tržišta rada i koje će vjerojatno biti najviše pogođene negativnim socioekonomskim posljedicama krize uzrokovane bolešću COVID-19. Najviše su ugroženi niskokvalificirani radnici, osobe migrantskog podrijetla i osobe s invaliditetom. Osim toga, porezno opterećenje i dalje je u prosjeku visoko za sve razine dohotka, osim za osobe s vrlo niskim primanjima (50 % prosječne plaće). To je važan pokretač relativno visokih troškova rada, što može negativno utjecati na potražnju za radnom snagom, posebno za radna mjesta s niskom produktivnošću.

                  (20)

                  Trebalo bi poticati mobilnost radne snage prema sektorima s velikim manjkom radne snage, među kojima su zdravstveni sektor, informacijske i komunikacijske tehnologije te tehnička i profesionalna zanimanja. Za to će biti nužne i krupne prekvalifikacije i usavršavanja te će biti potrebno povećati sudjelovanje odraslih u obrazovanju i osposobljavanju, među ostalim i tijekom razdoblja skraćenog radnog vremena. Postoji bojazan da postojeći programi poticaja za osposobljavanje ne dopiru do onih kojima bi najviše koristili, kao što su niskokvalificirani radnici, stariji radnici i osobe migrantskog podrijetla. Nepoznavanje jezika velika je prepreka, posebno na dvojezičnom tržištu rada u Bruxellesu. Zajednice poduzimaju mjere kojima potiču upise na znanstvene, tehnološke, inženjerske i matematičke studije, ali da bi se zadovoljila buduća potražnja na tržištu rada, potrebne su opsežnije strategije. Opća je razina digitalnih vještina dobra, ali stagnira. Među mladima, a posebno među onima s niskim obrazovanjem, razina digitalnih vještina niža je od prosjeka Unije, a zadnjih se godina i pogoršava. Za pristup učenju na daljinu ključno je da svim učenicima budu dostupne odgovarajuća oprema i internetska veza, a nastavnicima programi osposobljavanja i mentorstva. To je nužno i zato da se zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 ne bi pogoršale već postojeće nejednakosti u obrazovnom sustavu.

                  (21)

                  Belgija je donijela brojne programe potpore likvidnosti poduzeća, uključujući program državnih jamstava za zajmove te nekoliko regionalnih programa prijavljenih na temelju privremenog okvira za mjere državne potpore u svrhu podrške gospodarstvu u aktualnoj pandemiji bolesti COVID-19. Kako bi poduzeća, a osobito mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) te samozaposleni imali koristi od tih programa, da bi ih oni zaštitili i pomogli im u brzom oporavku, potrebno je da se oni učinkovito i djelotvorno provode, te da ih provode i posrednici. U pripremi i provedbi tih mjera potrebno je uzeti u obzir otpornost bankarskog sektora, uključujući i posrednike.

                  (22)

                  Unatoč naporima vlade administrativno opterećenje poduzeća iznosi oko 7 milijardi EUR godišnje (1,6 % BDP-a), uglavnom zbog obveza koje proizlaze iz poreznog i radnog zakonodavstva. Porezni sustav složen je zbog velikog broja poreznih rashoda. Upravljanje plaćama u poduzećima složeno je, osobito ako je poduzeće pod različitim regionalnim sustavima. Budući da javna tijela sve više kasne s plaćanjem, poduzećima prijeti stečaj, a poslovna se klima pogoršava. Velika su kašnjenja u izdavanju građevinskih dozvola te električnih i vodovodnih priključaka. Postupak prijenosa imovine među najsporijima je i najskupljima u Uniji. Uvjeti za ulazak na tržište građevinskih i zanatskih usluga uvelike se razlikuju među regijama. Kumulativni učinak visoke razine regulacije, visokih troškova plaća i nefleksibilnosti tržišta rada negativno utječe na uspješnost maloprodajnog sektora. Pravila o radnom vremenu trgovina, akcijskim prodajama, popustima i distribucijskim kanalima za lijekove koji se izdaju bez recepta otežavaju rad u maloprodaji. Uvođenje mreže 5G mogli bi otežati, među ostalim, strogi okolišni i zdravstveni standardi za zaštitu od zračenja (osobito u Bruxellesu), koji se razlikuju među regijama, skupi porezi na odašiljače u Bruxellesu te duga čekanja na dozvole za postavljanje odašiljača. U području stečaja nema posebnog pojednostavnjenog postupka izvansudske nagodbe za MSP-ove, a samo dužnici mogu pokrenuti stečajni postupak. Unatoč postupnom poboljšanju, nedovoljna digitalizacija i nedostatak sredstava i dalje su problem pravosudnog sustava. Zbog dugotrajnih upravnih postupaka velika su kašnjenja u postupcima javne nabave i izdavanja građevinskih dozvola. Najvažnija tijela za provedbu zakona u području nadzora tržišta, tržišnog natjecanja i željezničkog prijevoza nemaju dovoljno osoblja za rad.

                  (23)

                  Kako bi se potaknuo gospodarski oporavak, bit će važno mobilizirati veća sredstva na početku provedbe već razrađenih projekata javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja, među ostalim na temelju relevantnih reformi, čime bi se također potpomogla industrijska tranzicija. Kako je navedeno u nacionalnom energetskom i klimatskom planu (NECP) za razdoblje 2021. – 2030., Belgija treba velika ulaganja u održivi promet, ponajprije radi rješavanja problema zagušenja prometa i poticanja električne mobilnosti. Prije krize uzrokovane bolešću COVID-19 belgijske su regije najavile velike višegodišnje planove razvoja prometne infrastrukture. Provode se velika ulaganja u prigradsku željeznicu oko Bruxellesa, signalizaciju te lučke i prekogranične željezničke veze. U tijeku su i znatna ulaganja u infrastrukturu podzemne željeznice te tramvajsku i autobusnu infrastrukturu u Bruxellesu. U NECP-u su utvrđene i velike potrebe za ulaganjem u proizvodnju energije iz obnovljivih i fleksibilnih izvora, međupovezanost, pametne mreže, pohranu i energetsku učinkovitost kako bi se ispunili europski energetski i klimatski ciljevi, ostvarila zakonska obveza Belgije da do 2025. potpuno ukine upotrebu nuklearne energije i da obnovi 80 % fonda zgrada izgrađenih prije uvođenja energetskih normi. Za razliku od relativno visokog intenziteta istraživanja i razvoja u privatnom sektoru, intenzitet istraživanja i razvoja u javnom sektoru i dalje je nešto niži nego u većini država članica slične razine gospodarskog razvoja. Budući da u roku predviđenom propisima Unije Belgija ne planira dodijeliti pionirske frekvencijske pojaseve za mrežu 5G, uvođenje mreže 5G moglo bi kasniti. Kao privremeno rješenje belgijska su tijela u ožujku 2020. otvorila javnu raspravu o privremenim nacionalnim dozvolama za 200 MHz raspoloživog spektra u pojasu 3,6 – 3,8 GHz. Programiranje Fonda za pravednu tranziciju, koji je predmet prijedloga Komisije, za razdoblje 2021. – 2027. moglo bi Belgiji pomoći da lakše odgovori na neke izazove prelaska na klimatski neutralno gospodarstvo, osobito u područjima iz Priloga D izvješću za Belgiju za 2020. To bi joj omogućilo da na najbolji način iskoristi sredstva iz tog fonda.

                  (24)

                  Iako se preporuke za pojedinu zemlju navedene u ovoj Preporuci („preporuke za pojedinu zemlju iz 2020.”) prije svega odnose na ublažavanje socioekonomskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 i olakšavanje gospodarskog oporavka, preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. odnosile su se i na reforme koje su iznimno važne za suočavanje sa srednjoročnim i dugoročnim strukturnim izazovima. Preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. i dalje su relevantne i kontinuirano će se pratiti tijekom europskog semestra sljedeće godine. To uključuje preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. koje se odnose na gospodarske politike u području ulaganja. Sve preporuke za pojedinu zemlju iz 2019. trebalo bi uzeti u obzir pri strateškom programiranju financiranja u okviru kohezijske politike nakon 2020., među ostalim i za mjere ublažavanja i strategije izlaska iz aktualne krize.

                  (25)

                  Europski semestar pruža okvir za kontinuiranu koordinaciju gospodarskih politika i politika zapošljavanja u Uniji, što može doprinijeti održivom gospodarstvu. Države članice u svojim su nacionalnim programima reformi za 2020. razmotrile postignuti napredak u ostvarenju ciljeva održivog razvoja Ujedinjenih naroda. Osiguranjem potpune provedbe preporuka za pojedinu zemlju iz 2020. Belgija će doprinijeti napretku u ostvarenju ciljeva održivog razvoja i zajedničkim nastojanjima da se u Uniji osigura konkurentna održivost.

                  (26)

                  Bliska koordinacija među gospodarstvima u ekonomskoj i monetarnoj uniji ključna je za brz oporavak od negativnih gospodarskih posljedica pandemije bolesti COVID-19. Belgija bi, kao država članica čija je valuta euro i uzimajući u obzir političke smjernice Euroskupine, trebala osigurati usklađenost svojih politika s preporukama za europodručje za 2020. i s politikama drugih država članica čija je valuta euro.

                  (27)

                  Komisija je u okviru europskog semestra 2020. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Belgije i objavila je u izvješću za Belgiju za 2020. Ocijenila je i Program stabilnosti za 2020., Nacionalni program reformi za 2020. i mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju upućene Belgiji prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Belgiji nego i njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama Unije jer je potrebno ojačati ukupno gospodarsko upravljanje u Uniji tako da se na razini Unije doprinosi budućim nacionalnim odlukama.

                  (28)

                  Uzimajući u obzir tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Program stabilnosti za 2020. i njegovo je mišljenje (8) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku,

            PREPORUČUJE da Belgija u 2020. i 2021. poduzme djelovanja kojima je cilj:

                  1.

                  Poduzeti sve potrebne mjere, u skladu s općom klauzulom o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu, kako bi se učinkovito odgovorilo na pandemiju bolesti COVID-19, održalo gospodarstvo i pružila potpora oporavku koji će uslijediti. Kada to gospodarski uvjeti dopuste, provoditi fiskalne politike s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija i osiguravanja održivosti duga, uz istodobno poticanje ulaganja. Jačati ukupnu otpornost zdravstvenog sustava i pobrinuti se za opskrbu ključnim proizvodima iz područja medicine.

                  2.

                  Zalaganjem za učinkovite aktivne mjere tržišta rada i poticanjem razvoja vještina ublažiti učinak krize uzrokovane bolešću COVID-19 na zapošljavanje i na društvo.

                  3.

                  Omogućiti učinkovitu provedbu mjera za osiguravanje likvidnosti MSP-ovima i samozaposlenima te poboljšati poslovnu klimu. Dati prednost već razrađenim projektima javnih ulaganja i promicati privatna ulaganja za potporu oporavku gospodarstva. Usmjeriti ulaganja u zelenu i digitalnu tranziciju, osobito u infrastrukturu održivog prometa, čistu i učinkovitu proizvodnju i uporabu energije, kružno gospodarstvo, digitalnu infrastrukturu kao što su mreža 5G i gigabitska mreža te istraživanja i inovacije.

         Sastavljeno u Bruxellesu 20. srpnja 2020.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            J. KLOECKNER

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.)

         (3)  SL C 301, 5.9.2019., str. 1.

         (4)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (SL L 209, 2.8.1997., str. 6.).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. o izmjeni uredaba (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013 i (EU) br. 508/2014 s obzirom na posebne mjere za mobilizaciju ulaganja u zdravstvene sustave država članica i u druge sektore njihovih gospodarstava u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus) (SL L 99, 31.3.2020., str. 5.).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2020. o izmjeni uredbi (EU) br. 1301/2013 i (EU) br. 1303/2013 u pogledu posebnih mjera radi pružanja iznimne fleksibilnosti za korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (SL L 130, 24.4.2020., str. 1.).

         (7)  Neto primarni državni rashodi uključuju ukupne državne rashode bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti pokriveni prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade u slučaju nezaposlenosti. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

         (8)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.