				|

		52014DC0412

			Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Hrvatske 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Hrvatske za 2014. /* COM/2014/0412 final - 2014/ () */

Preporuka za
PREPORUKU VIJEĆA
o nacionalnom programu reformi Hrvatske 2014.
i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu konvergencije Hrvatske za 2014.

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148.
stavak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i
nadzora i koordinacije ekonomskih politika[1],
a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
uzimajući u obzir Uredbu (EU) Europskog
parlamenta i Vijeća br. 1176/2011 od 16. studenoga 2011. o
sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža[2], a posebno njezin
članak 6. stavak 1.,
uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije[3],
uzimajući u obzir rezolucije Europskog
parlamenta[4],
uzimajući u obzir zaključke
Europskog vijeća,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
zapošljavanje,
uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog
i financijskog odbora,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
socijalnu zaštitu,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
ekonomsku politiku,
budući da:
(1)
Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka 2010.
prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta, Europa
2020., temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih politika, kojom
će se usredotočiti na glavna područja u kojima je potrebno
djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal održivog rasta i
konkurentnosti.
(2)
Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju
prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske
politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010.
donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica,
koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su
da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i
politikama zapošljavanja.
(3)
Predsjednici država i vlada donijeli su 29. lipnja
2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za
djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja
koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama.
Odlučili su da je potrebno poduzeti mjere na razini država članica, a
posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije „Europa
2020.” i provedbi preporuka po državama članicama.
(4)
Hrvatska je sudjelovala u Europskom semestru 2013.
na dobrovoljnoj i neformalnoj osnovi tako što je podnijela ekonomski program, a
nisu izdane preporuke. Vijeće je 21. lipnja 2013. donijelo zaključke
kojima se pozdravlja ekonomski program Hrvatske i naglasilo da se od Hrvatske
očekuje napredak u ispunjivanju uvjeta Pakta o stabilnosti i rastu i
provedba održive konsolidacije uz očuvanje razine rashoda kojima se
potiče rast i osiguranje sredstava za sufinanciranje sredstava iz fondova
EU-a.
(5)
Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji
pregled rasta[5],
čime je označen početak Europskog semestra koordinacije
ekonomske politike za 2014. Istog je dana Komisija na temelju Uredbe (EU) br.
1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja[6], u kojem Hrvatsku smatra
jednom od država članica za koje je potrebno provesti detaljno
preispitivanje.
(6)
Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013.
prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i
mjera za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom
fiskalnom konsolidacijom koja potiče rast, ponovnom uspostavom
uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i
konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica
krize te modernizacijom javne uprave.
(7)
Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate
detaljnog preispitivanja za Hrvatsku[7]
u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011. U analizi Komisija
zaključuje da u Hrvatskoj postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže
za koje je potrebno posebno praćenje i snažno političko djelovanje.
Političko djelovanje potrebno je posebno s obzirom na osjetljivosti koje
proizlaze iz velikih vanjskih obveza, sve lošijih izvoznih rezultata, velike
zaduženosti poduzeća i duga opće države koji se brzo povećava, a
sve u kontekstu niskog rasta i loše sposobnosti prilagodbe.

(8)
Hrvatska je 24. travnja 2014. podnijela svoj
nacionalni program reformi za 2014. i program konvergencije 2014. Kako bi se u
obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.
(9)
Cilj je proračunske strategije, iznesen u
programu konvergencije 2014., smanjiti prekomjerni deficit do 2016. i
istovremeno se vratiti na put održivog gospodarskog rasta. Predviđa se da
će se to postići stalnim smanjenjem deficita s 4,9 % BDP-a u 2013.
na manje od 3 % BDP-a do 2016., tj. roka za smanjenje prekomjernog
deficita. Programom se predviđa da će 2014. državni dug dostići
vrhunac od oko 72 % BDP-a, sljedeće se godine blago smanjiti te se
poslije toga stabilizirati. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje
proračunske prognoze u programu optimističan je za cijelo programsko
razdoblje. U skladu sa scenarijem programa, BDP bi 2014. stagnirao, dok se za
2015. predviđa umjeren rast od 1,2 %, u usporedbi s padom od 0,6 %
u 2014. i rastom od 0,7 % u 2015. u proljetnoj prognozi Komisije 2014.
Brojke u proračunskoj prognozi programa odstupaju od standarda Europskog
sustava nacionalnih i regionalnih računa (ESA), zbog čega nastaju
nedosljednosti s prethodnim podacima i makroekonomskim scenarijem te se otežava
odgovarajuća usporedba s Komisijinom proljetnom prognozom 2014. Nadalje, u
programu se ne navodi dovoljna razina pojedinosti o mjerama konsolidacije za
2015. i 2016., osobito u pogledu rashoda. U skladu s Komisijinom proljetnom
prognozom 2014. očekuje se da će ukupni saldo dostići 3,8 %
BDP-a u 2014. i 3,1 % BDP-a u 2015. Nakon prilagodbi nužnih kako bi ta
predviđanja bila usporediva s ciljevima utvrđenima u okviru postupka
u slučaju prekomjernog deficita (tj. ne uključujući utjecaj
prebacivanja mirovinskih sredstava iz drugog stupa), prema predviđanjima
Komisije deficit bi iznosio 4,6 % BDP-a u 2014., a 3,8 % u 2015.
Budući da je program konvergencije prvo izvješće o mjerama koje su
nadležna tijela poduzela nakon otvaranja postupka u slučaju prekomjernog
deficita 28. siječnja 2014., Komisija je u Komunikaciji objavljenoj 2.
lipnja 2014. procijenila mjere koje je Hrvatska poduzela. Osobito se
predviđa da će glavni cilj biti ispunjen 2014. te da će deficit
2015. biti donekle iznad cilja. Poboljšanja u strukturnom državnom saldu
neznatno zaostaju za zahtjevima za 2014. i za 2015. Naposljetku, dok je
promjena prilagođenog strukturnog salda ispod preporučene,
procjenjuje se da će se napori mjereni na temelju opsega potrebnih
diskrecijskih mjera provesti i u 2014. i u 2015. Kako bi se smanjio negativni
učinak na rast i poboljšala održivost konsolidacije, potrebno je veću
pozornost posvetiti kvaliteti mjera te prijeći na mjere utemeljene na
rashodima. Na temelju procjene programa i Komisijinih predviđanja, u
skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97 Vijeće smatra da su, usprkos
tome što je Hrvatska u skladu s preporukom do 30. travnja 2014. poduzela
učinkovite mjere za smanjenje prekomjernog deficita, potrebni dodatni
napori za usklađivanje s preporukom u okviru postupka u slučaju
prekomjernog deficita kako bi se do 2016. smanjio prekomjerni deficit i
osigurala vjerodostojnost smanjenja.
(10)
Mjere proračunske konsolidacije potrebno je
usmjeriti na poboljšanje kvalitete javnih financija u cilju postizanja
učinkovitosti, osobito u području izdataka za plaće, socijalnu
sigurnost i subvencije te omogućivanja dostatnog fiskalnog prostora za
davanje prioriteta rashodima i ulaganjima kojima se potiče rast, među
ostalim u projektima koje financira Unija. Hrvatska je proteklih godina provela
znatne reforme svojeg fiskalnog okvira. No i dalje postoje nedostaci u pogledu
proračunskog planiranja, učinkovitog nadzora nad rashodima i
dosljedne primjene proračunskih ograničenja, što negativno
utječe na donošenje fiskalne politike. Potrebna su dodatna poboljšanja
strukture fiskalnih propisa iako su oni nedavno izmijenjeni. Učinkovitost
fiskalnog okvira osobito narušavaju odsutnost preventivnih mehanizama, slabo
pridržavanje pravila o dugu i nejasna formulacija pravila o strukturno uravnoteženom
proračunu. Pozdravlja se uspostava Povjerenstva za fiskalnu politiku, ali
se smatra da su potrebne dodatne mjere za jačanje njezina položaja u
području planiranja i praćenja proračuna, a osobito njezine
neovisnosti od svih proračunskih tijela.
(11)
Hrvatska je suočena s izazovom provedbe
fiskalne konsolidacije bez negativnih posljedica za konkurentnost i izglede za
gospodarski oporavak. U tom je kontekstu prihodovni dio javnih financija
ograničen uskom definicijom osnovica za poreze kojima se omogućuje
stabilan prihod od poreza te koji ne narušavaju rast u velikoj mjeri. U tom se
kontekstu nacionalnim programom reformi najavljuje plan za uvođenje periodičnog
poreza na nekretnine 2016., ali još nije utvrđena operativna struktura
navedenog plana i porezne osnovice. Hrvatska je također odlučna u
poduzimanju mjera za poboljšanje porezne discipline smanjivanjem sive
ekonomije. U tom su području poduzete mjere. Postupnim uvođenjem
fiskalnih blagajni povećani su porezni prihodi s pomoću
pojačanog nadzora nad transakcijama. Očekuje se da će se
reorganizacijom porezne uprave poboljšati učinkovitost i djelotvornost
naplate poreza uz istovremeno smanjivanje tereta porezne discipline za porezne
obveznike. No u svjetlu potreba povezanih s fiskalnom konsolidacijom te
uzimajući u obzir podatke koji upućuju na znatan iznos
nenaplaćenih poreza, čini se da je potrebna još učinkovitija
naplata poreza i trajni napori za poboljšanje porezne discipline
omogućivanjem većeg broja e-usluga za porezne obveznike.
(12)
Hrvatska je poduzela mjere namijenjene poboljšanju
održivosti i primjerenosti mirovina: od studenoga 2010. postupno se povećavaju
zakonski određena dob za umirovljenje, dob za prijevremeno umirovljenje i
mirovinski staž za žene te se njihovo potpuno usklađivanje planira do
2030. Izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju iz prosinca 2013. zakonski
određena dob za umirovljenje povećala se sa 65 na 67 godina, a dob za
prijevremeno umirovljenje sa 60 godina na 62 godine. No to će
povećanje stupiti na snagu tek od 2031., što je nedovoljno ambiciozno s
obzirom na demografska kretanja. Unatoč reformama provedenima posljednjih
godina, i dalje postoje razne mogućnosti za prijevremeno umirovljenje. S
obzirom na raspon izuzetaka, penalima za prijevremeno umirovljenje i bonusima
za kasno umirovljenje nedovoljno se potiče rad do zakonski određene
dobi za umirovljenje, što negativno utječe na ponudu radne snage i
održivost mirovinskog sustava. Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja
donesen je 2013. kako bi se s pomoću jedinstvene procjene invaliditeta
ograničio priljev umirovljenika koji primaju invalidsku mirovinu i
smanjile prijevare. Zajedno s povećanim brojem inspekcija, time se rješava
stvarna potreba, ali učinak na rashode ovisit će o načinu
primjene mjera i razini njihove provedbe. Mirovine po posebnim propisima koje
su bile iznad određenog praga srezane su za 10 %, iako privremeno, a
njihova je indeksacija povezana s rastom BDP-a. Unatoč nedavnim pokušajima
da se smanje rashodi i poveća transparentnost, tempo i opseg konvergencije
mirovina po posebnim propisima s općim pravilima sporo napreduju, a
opći je napredak i dalje ograničen.
(13)
Zdravstveni sektor postiže prilično dobre
rezultate u području zdravlja, a usluge su dostupne uz određene
regionalne varijacije, no sustav znatno pridonosi pritisku na javne financije.
Nadležna tijela utvrdila su neučinkovitosti u bolničkoj mreži, koje
je moguće ispraviti. Takozvanim master planom za reorganizaciju
bolničke skrbi predstavljenim u ožujku 2014. omogućuju se mreže
kojima bi se poboljšala troškovna učinkovitost, kao što je racionalizacija
bolničke mreže, smanjeno prosječno trajanje bolničkog
liječenja, bolja raspodjela bolničkih postelja, uključujući
one za dugoročnu skrb, te dodatne promjene u financiranju bolnica. Za
provedbu navedenog plana potrebno je osigurati znatne kapacitete za
praćenje i provedbu u bolnicama i na razini središnje države. Dugotrajnu
skrb karakterizira raspršenost usluga između sustava zdravstvene i
socijalne skrbi, niske stope pokrivenosti formalnom skrbi, visoki troškovi
pružanja skrbi i duge liste čekanja.
(14)
Stope zaposlenja i aktivnosti među najnižima
su u EU-u, a posebno su niske za mlade i starije osobe. Ako se zanemare
ciklička kretanja, ti su ishodi na tržištu rada djelomično povezani s
institucijskim okvirom i okvirom politika. Hrvatska je pokrenula reforme
tržišta rada kako bi povećala fleksibilnost na tržištu rada. Prva faza
reforme završena je 2013., a bila je usredotočena na reguliranje ugovora o
radu na određeno vrijeme. Vlada je u siječnju 2014. donijela drugi
zakonodavni prijedlog kojim se omogućuje smanjenje troškova otpuštanja
skraćivanjem i pojednostavnjivanjem postupaka te povećanje
fleksibilnosti radnog vremena. Osim toga bi se uveli fleksibilniji oblici
zapošljavanja, poput ugovora o radu s nepunim radnim vremenom. S pomoću navedenih
promjena Hrvatska bi se približila ostalim usporedivim zemljama u pogledu
indeksa zaštite radnih mjesta. Iako se očekuje da će te reforme imati
pozitivan učinak na ukupnu zaposlenost, one uključuju i povećan
rizik segmentacije tržišta rada, uključujući veću upotrebu
ugovora o radu na određeno vrijeme. U međuvremenu nisu
predviđene promjene u utvrđivanju plaća u okviru institucija
unatoč posebnoj kombinaciji relativno visokih prosječnih plaća i
vrlo niske razine zaposlenja u Hrvatskoj. Iako nezaposlenost i dalje raste,
financiranje i opseg aktivnih mjera politike na tržištu rada, kojima se
omogućuje poboljšani pristup tržištu rada i duži ostanak na njemu, i dalje
su ispod prosjeka, osobito u pogledu mladih ljudi, dugotrajno nezaposlenih
osoba i starijih zaposlenika. Administrativni kapacitet Hrvatskog zavoda za
zapošljavanje pod velikim je pritiskom, među ostalim na regionalnoj
razini. Ne postoji opći sustav praćenja i ocjene razvoja na tržištu
rada i potreba tržišta rada, uključujući predviđanje potreba za
vještinama, kao ni redovna ocjena aktivnih mjera politike na tržištu rada. Udio
neprijavljenih plaćenih djelatnosti je visok.
(15)
Situacija na tržištu rada posebno je
zabrinjavajuća za mlade ljude jer se njihova nezaposlenost drastično
povećala te je 2013. dostigla gotovo 50 %, dok se i dalje
povećava udio mladih koji ne rade, ne obrazuju se niti se stručno
usavršavaju. Važni izazovi uključuju uspostavljanje kontakta s
neprijavljenim mladima i pokretanje privatnog sektora kako bi se omogućila
veća ponuda stručne prakse, u skladu s ciljevima Jamstva za mlade.
Hrvatska je suočena i s teškim izazovima u području obrazovanja u
pogledu relevantnosti za tržište rada i kvalitete nastave u svim sektorima
obrazovanja. Učenje kroz rad i profesionalno usmjeravanje u
srednjoškolskom i visokom obrazovanju nisu razvijeni, a u strukovnom
obrazovanju i osposobljavanju, kao i u srednjoškolskom i visokom obrazovanju,
niska je razina uključenosti poslodavaca. Stope zaposlenosti osoba koje su
nedavno diplomirale znatno su niže od onih u ostatku EU-a. U tijeku je reforma
zastarjelog sustava za strukovno obrazovanje i osposobljavanje u obliku prijedloga
za nove školske programe. Još nisu provedeni Hrvatski kvalifikacijski okvir i Strategija
obrazovanja, znanosti i tehnologije, kojima bi trebalo poboljšati obrazovne
rezultate te ih uskladiti s potrebama na tržištu rada.
(16)
Visoka nezaposlenost i niska razina sudjelovanja na
tržištu rada doveli su do pogoršanja socijalne situacije u Hrvatskoj. Udio
osoba kojima prijeti siromaštvo i socijalna isključenost posljednjih se
godina povećao i znatno je iznad prosjeka EU-a. Ustrojem sustava
socijalnih naknada korisnicima se omogućuje akumuliranje novčanih
davanja koja se preklapaju. Kada korisnici počnu raditi, više se ne mogu
koristiti nekima od tih socijalnih naknada, što ih odvraća od
uključivanja na tržište rada. Potrebno je povećati učinkovitost
i transparentnost sustava socijalne zaštite: dodjela programa dohodovne potpore
i naknada trenutačno je raspršena među mnogim institucijama i
razinama vlasti, uz nedosljednu primjenu kriterija i preklapanje. Zakonom o
socijalnoj skrbi iz 2013. uveden je stroži imovinski cenzus te su četiri
naknade od gotovo 70 naknada na nacionalnoj razini, uključujući neke
usmjerene na posebne skupine, spojene u zajamčenu minimalnu naknadu.
Nacionalni sustav „jedinstvenog novčanog centra”, na temelju kojeg će
se upravljati svim novčanim naknadama na nacionalnoj razini, postupno se
provodi do 2016. No sustavno praćenje i evaluacija bit će teški jer
nisu integrirani programi dohodovne potpore i programi na lokalnoj i
regionalnoj razini te novčane naknade koje ne ovise o imovinskom stanju namijenjene
posebnim kategorijama stanovništva. Unatoč nizu zakonodavnih reformi od
2011., zbog svoje strukture sustav socijalnih naknada nije učinkovito
usmjeren na najpotrebitije osobe.
(17)
Sadašnjim regulatornim okvirom za poslovanje u
Hrvatskoj poduzeća su suočena s velikim teretima,
uključujući nedostatak pravne sigurnosti, netransparentno
odlučivanje, osobito na lokalnoj razini, te niz parafiskalnih nameta.
Nadalje, zbog vrlo fragmentirane odgovornosti javne uprave na regionalnoj i lokalnoj
razini i složene podjele nadležnosti među ministarstvima i agencijama na
središnjoj razini kompliciraju se poslovne odluke i produžuju upravni postupci.
Na razini središnje države uveden je strukturirani pristup kako bi se utvrdile
prepreke u poslovanju, ali ne primjenjuje se dosljedna metodologija za mjerenje
administrativnog opterećenja, čime se smanjuje učinkovitost
već poduzetih mjera. Postojećim sustavom usluga na jednom mjestu za
poduzeća obuhvaćen je samo ograničen broj funkcija. Potrebno je
racionalizirati i poboljšati kontrolu javnih subvencija i jamstava, a središnji
registar poduzeća i pojedinaca koji primaju potporu bio bi prvi korak u
tom pogledu. Hrvatska je pokrenula reforme javne uprave u cilju jačanja
svojih administrativnih kapaciteta i poboljšanja orijentiranosti na potrebe
klijenta u javnim službama za građane i poduzeća. No kvaliteta javnog
upravljanja i dalje je niska uz slabu koordinaciju na različitim razinama
upravljanja, a politike i ocjene rijetko se ili pretjerano formalno donose na
temelju dokaza. Donošenje strategije za reformu javne uprave korak je u pravom
smjeru, a strategiju je potrebno temeljito provesti na svim razinama
upravljanja.  Iskustva u području provedbe pretpristupnih fondova
upućuju na nedostatke u pogledu strateškog planiranja i institucijskih
kapaciteta te u pogledu izrade i praćenja projekata.
(18)
Loša uprava negativno utječe na poduzeća
u državnom vlasništvu ili pod nadzorom države te dolazi do kašnjenja u provedbi
nove strategije za upravljanje državnom imovinom i poduzećima. Trenutačno
se članovi nadzornog odbora i uprave ne biraju na temelju natječaja,
a imenovanja se ne objavljuju. Poduzete su mjere za poboljšanje okvira za borbu
protiv korupcije, ali potrebni su veći napori u području
sprječavanja korupcije na svim razinama državne uprave. Ključni
elementi koji trenutačno nedostaju u okviru za borbu protiv korupcije
uključuju učinkovite mehanizme provjere sukoba interesa i objavu
imovine javnih službenika, kao i posebnu zaštitu za poduzeća u državnom
vlasništvu i pod nadzorom države. Ovlasti za provjeru koje ima Povjerenstvo za
odlučivanje o sukobu interesa oslanjaju se na ovlasti i proaktivnost
drugih tijela. Unatoč napretku postignutom u području povećanja
transparentnosti postupaka javne nabave, instrumenti za procjenu rizika ne
upotrebljavaju se sustavno te se čini da se ugroženim sektorima ne daje
dovoljan prioritet. Potrebno je učvrstiti nadzor nad učinkovitom
primjenom pravila o javnoj nabavi, uzimajući u obzir i dodjelu sredstava
EU-a tijekom sljedećih godina.
(19)
Na temelju raširene upotrebe predstečajnog
postupka 2013. postignut je određen uspjeh u rješavanju problema
servisiranja duga s kojima su se poduzeća suočila u kontekstu
složenih, skupih i dugotrajnih stečajnih postupaka. Međutim taj je instrument potrebno znatno ojačati rješavanjem
niza nedostataka, poput nedovoljno objašnjene uloge države u postupku,
jačanjem uloge trgovačkih sudova u potvrđivanju tužbi i solidnim
planovima za restrukturiranje, proširivanjem opsega postupka kako bi se omogućilo
učinkovito restrukturiranje prije nego što dužnik postane nesolventan, te
rješavanjem nedostataka u primjeni zakona. Unatoč nizu reformi
namijenjenih poboljšanju učinkovitosti pravosudnog sustava, sudski
postupci u građanskim i trgovačkim parnicama i upravnim predmetima nepotrebno
su dugi, osobito u prvom stupnju. Broj neriješenih predmeta povećao se u
2013. i vrlo je visok, osobito u građanskim i trgovačkim postupcima.
Za rješavanje navedenih pitanja potrebni su trajni napori na stvaranju i
provedbi pravih poticaja za pravovremeno rješavanje postupaka i poticanje
izvansudskih nagodbi, osobito u slučaju sporova male vrijednosti jer ona
ometaju poslovnu aktivnost i smanjuju privlačnost Hrvatske za izravna
strana ulaganja.
(20)
Zbog konzervativnog pristupa makrobonitetnim
propisima koji je primjenjivala Hrvatska narodna banka, posebno u pogledu
razina kapitala, banke su stvorile određenu otpornost koja se pokazala
korisnom s obzirom na izazove s kojima su sada suočene zbog slabog
gospodarstva. No u šestoj godini recesije gospodarstva
koju prati porast loših kredita postoje rizici za kvalitetu bankovne imovine.
Pozitivno je to da će određeni portfelji četiriju najvećih
hrvatskih banaka, koje su u stranom vlasništvu, biti obuhvaćeni revizijom
kvalitete imovine / testiranjem otpornosti na stres u europodručju u
okviru jedinstvenog nadzornog mehanizma. No time se isključuju neki
portfelji od velike važnosti iz hrvatske perspektive jer se portfelji biraju na
temelju svoje relevantnosti na razini bankarske grupe. Nadalje, navedenim nisu
obuhvaćene srednje i male banke, koje bi mogle imati niže razine kapitala
i manje otpornu kvalitetu imovine, a koje su potencijalno važne za financijsku
stabilnost. Dopunom jedinstvenog nadzornog mehanizma dodatnim nadzornim
dijagnostičkim mehanizmom namijenjenim posebno hrvatskom financijskom
sustavu (kojim bi se obuhvatili važni portfelji hrvatskih društava-kćeri
koja nisu obuhvaćena jedinstvenim nadzornim mehanizmom te ključne
srednje i male banke) poboljšalo bi se opće razumijevanje klasifikacije
bankovnih zajmova i prikladnost njihovih rezervacija za gubitke po kreditima.
(21)
Komisija je u okviru europskog semestra provela
sveobuhvatnu analizu hrvatske ekonomske politike. Ocijenila je program
konvergencije i nacionalni program reformi. U obzir je uzela njihov značaj
za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Hrvatskoj, ali i poštovanje
pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja sveopćeg ekonomskog upravljanja
Europskom unijom pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim nacionalnim
odlukama. Komisijine preporuke iz europskog semestra navedene
su u preporukama 1. do 8. u nastavku.
(22)
Vijeće je u okviru ocjenjivanja preispitalo hrvatski
program konvergencije, a njegovo je mišljenje[8]
navedeno u preporuci 1. u nastavku.
(23)
U svjetlu detaljnog preispitivanja koje provodi
Komisija i ove ocjene, Vijeće je preispitalo nacionalni program reformi i
program konvergencije. Njegove preporuke u skladu s člankom 6. Uredbe (EU)
br. 1176/2011 uključene su u preporuke 1. do 8. u nastavku.
OVIME PREPORUČUJE Hrvatskoj da u
razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kojima je cilj:
1.           U
potpunosti provesti proračunske mjere donesene za 2014. Ojačati
proračunsku strategiju te dodatno precizirati mjere najavljene za 2015. i
2016. i razmotriti dodatne stalne mjere kojima se potiče rast radi održivog
smanjenja prekomjernog deficita do 2016. U isto vrijeme osigurati provedbu
potrebnih napora radi strukturne prilagodbe iz preporuke Vijeća u okviru
postupka u slučaju prekomjernog deficita. Uskladiti programske prognoze sa
standardima ESA-e i zahtjevima Pakta o rastu. Poduzeti mjere za jačanje
nadzora nad rashodima. Do ožujka 2015. provesti detaljno preispitivanje
rashoda. Ojačati postupak planiranja proračuna, osobito točnijim
makroekonomskim i proračunskim predviđanjima i jačanjem
obvezujuće prirode godišnjih i srednjoročnih gornjih granica rashoda
te unaprijediti izradu fiskalnih propisa. Do listopada 2014. zakonski
utemeljiti novoosnovano Povjerenstvo za fiskalnu politiku, ojačati njegovu
neovisnost od svih proračunskih tijela, proširiti njegove ovlasti, osobito
u pogledu praćenja svih fiskalnih pravila te ex ante i ex post
ocjene predviđanja te osigurati odgovarajuće resurse. Na temelju
nadogradnje planova navedenih u nacionalnom programu reformi predstaviti
konkretnu strategiju za reformu periodičnog oporezivanja nekretnina.
Pokrenuti postupak izvješćivanja i preispitivanja poreznih izdataka.
Poboljšati poreznu disciplinu, osobito dodatnim jačanjem
učinkovitosti porezne uprave, s tim ciljem predstaviti plan djelovanja do
kraja 2014.
2.           Do ožujka 2015. donijeti
zakonodavstvo za ubrzavanje planiranog usklađivanja zakonski određene
dobi za umirovljenje između žena i muškaraca te ubrzati planirano
povećanje zakonski određene dobi za umirovljenje na 67 godina.
Smanjiti mogućnosti za rano umirovljenje. Osigurati provedbu strožih
procjena i kontrola invalidskih mirovina te ubrzati integraciju mirovina po
posebnim propisima u opći mirovinski sustav. Ojačati troškovnu
učinkovitost sektora zdravstva, među ostalim u bolnicama.
3.           Do ožujka 2015. provesti drugu
fazu reforme zakona o radu uz savjetovanje sa socijalnim partnerima, osobito u
pogledu uvjeta otpuštanja i radnog vremena te u cilju sprečavanja daljnje
segmentacije tržišta rada, među ostalim za mlade ljude. Provesti reviziju sustava
određivanja plaća u cilju bolje usklađenosti kretanja u
području produktivnosti i platnih uvjeta. Do kraja 2014. predstaviti
zaključke te revizije. Ojačati učinkovitost i doseg aktivnih
politika na tržištu rada učvršćivanjem administrativnih kapaciteta javnih
službi za zapošljavanje, među ostalim na regionalnoj razini, i
povećanjem pokrivenosti mladih, dugotrajno nezaposlenih i starijih
radnika. Dati prioritet uspostavljanju kontakta s neprijavljenim mladima i
pokrenuti privatni sektor kako bi se omogućila veća ponuda
stručne prakse, u skladu s ciljevima jamstva za mlade. Do kraja 2014.
izraditi planove za rješavanje neprijavljenog rada. Provesti mjere za
poboljšanje kvalitete i usklađenosti obrazovnih rezultata s potrebama
tržišta rada kroz modernizaciju kvalifikacijskih sustava, uvođenje
mehanizama za osiguranje kvalitete i poboljšanje prijelaza iz škole na tržište
rada jačanjem strukovnog obrazovanja i učenja kroz rad.
4.           Do kraja 2014. provesti
reviziju sustava poreza i naknada te predstaviti plan djelovanja kako bi se poboljšala
ponovna aktivacija neaktivnih i nezaposlenih osoba. Ojačati
učinkovitost i transparentnost sustava socijalne zaštite dodatnom
konsolidacijom naknada, ujednačavanjem kriterija prihvatljivosti te
povezivanjem podataka sa svih mjerodavnih razina i iz državnih tijela sustavom
„jedinstvenog novčanog centra”. Poboljšati učinkovitost i primjerenost
naknada socijalne pomoći njihovom boljom usmjerenošću.
5.           Poduzeti dodatne mjere za
poboljšanje poslovnog okruženja. Konkretno, do ožujka 2015. utvrditi cilj za
znatno smanjenje administrativnih zahtjeva, uključujući parafiskalne
namete. Rješavati visoku razinu fragmentacije i preklapanja odgovornosti
racionalizacijom administrativnih postupaka i pojašnjenjem okvira
odlučivanja i odgovornosti na raznim razinama upravljanja te na razini
središnje države među ministarstvima i agencijama. Poboljšati
administrativne kapacitete i strateško planiranje odjela zaduženih za
upravljanje sredstvima iz europskih strukturnih i investicijskih fondova te im
osigurati odgovarajući i stabilan broj zaposlenih.
6.           Do listopada 2014.
predstaviti detaljni plan za upravljanje državnom imovinom 2015. Osigurati da
se poduzećima pod nadzorom države upravlja na transparentan i odgovoran
način, a posebice ojačati zahtjeve stručnosti za članove
uprave i nadzornih odbora koje predlaže država te uvesti javni registar
imenovanja. Učvrstiti sprečavanje korupcije u javnoj upravi te
poduzećima u državnom vlasništvu i pod nadzorom države, među ostalim
većim ovlastima za provjeru Povjerenstva za odlučivanje o sukobu
interesa. Ojačati transparentnost i učinkovitost javne nabave na
središnjoj i lokalnoj razini te sposobnost praćenja provedbe i otkrivanja
nepravilnosti.
7.           Do kraja 2014. učvrstiti
ulogu trgovačkih sudova u praćenju transparentnosti i zakonitosti u
primjeni trgovačkog predstečajnog postupka. Preispitati obvezan test
nesolventnosti/nelikvidnosti za pristup postupku predstečajne nagodbe i
racionalizirati postupak stečaja/likvidacije u cilju njegova
skraćivanja. Poboljšati kvalitetu i učinkovitost pravosudnog sustava,
osobito omogućivanjem poticaja za pravovremeno rješavanje postupaka u
građanskim, trgovačkim i upravnim predmetima te za upotrebu
izvansudske nagodbe, osobito u sporovima male vrijednosti.
8.           Dopuniti reviziju kvalitete
imovine i testiranje otpornosti na stres Europske središnje banke iz 2014. i
pokrenuti sveobuhvatnu provjeru portfelja namijenjenu posebno hrvatskom
financijskom sektoru, s naglaskom na bitne portfelje koji nisu obuhvaćeni
postupkom Europske središnje banke, koja uključuje ključne srednje i
male banke.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 209, 2.8.1997., str. 1.
[2]               SL L 306, 23.11.2011., str. 25.
[3]               COM(2014) 412 završna verzija.
[4]               P7_TA(2014)0128 i P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 završna verzija.
[6]               COM(2013) 790 završna verzija.
[7]               COM(2014) 82 završna verzija.
[8]               U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 18. veljače 2014. o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskoga razvojnog fonda (osmi ERF) za financijsku godinu 2012.

text:
               29.8.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 289/1

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 18. veljače 2014.
   o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskoga razvojnog fonda (osmi ERF) za financijsku godinu 2012.
   2014/C 289/01
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Četvrtu konvenciju AKP-EEZ-a potpisanu u Lomeu 15. prosinca 1989. (1) i izmijenjenu Sporazumom potpisanim na Mauricijusu 4. studenoga 1995. (2),
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju i upravljanju potporom Zajednice u okviru Drugoga financijskog protokola Četvrte konvencije AKP-EZ-a (3) (dalje u tekstu „Unutarnji sporazum”) kojim se, između ostalog, uspostavlja osmi Europski razvojni fond (osmi ERF), a posebno njegov članak 33. stavak 3.,
   uzimajući u obzir Financijsku uredbu od 16. lipnja 1998. koja se primjenjuje na suradnju u financiranju razvoja u okviru Četvrte konvencije AKP-EZ-a (4), a posebno njezine članke od 66. do 74.,
   razmotrivši račun prihoda i rashoda i bilancu stanja koja se odnosi na operacije osmog ERF-a na dan 31. prosinca 2012. i godišnje izvješće Revizorskog suda o djelatnostima koje financiraju 8., 9. i 10. Europski razvojni fond (ERF-ovi) (5), što se tiče financijske godine 2012., zajedno s odgovorima Komisije sadržanima u tom godišnjem izvješću,
   budući da:

               (1)

               U skladu s člankom 33. stavkom 3. Unutarnjeg sporazuma, Europski parlament treba, na preporuku Vijeća, Komisiji dati razrješnicu za financijsko upravljanje osmim ERF-om.

               (2)

               Sveukupna provedba operacija osmog ERF-a tijekom financijske godine 2012. od strane Komisije je zadovoljavajuća,

         OVIME PREPORUČUJE da Europski parlament Komisiji izda razrješnicu u vezi s provedbom operacija osmog ERF-a za financijsku godinu 2012.

      Sastavljeno u Bruxellesu 18. veljače 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         G. STOURNARAS

      (1)  SL L 229, 17.8.1991., str. 3.

      (2)  SL L 156, 29.5.1998., str. 3.

      (3)  SL L 156, 29.5.1998., str. 108.

      (4)  SL L 191, 7.7.1998., str. 53.

      (5)  SL C 331, 14.11.2013., str. 261.


				|

		52014DC0408

			Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Irske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Irske za 2014. /* COM/2014/0408 final */

Preporuka za
PREPORUKU VIJEĆA
o nacionalnom programu reformi Irske za 2014.
i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Irske za 2014.

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148.
stavak 4.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja
proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika[1], a posebno njezin
članak 5. stavak 2.,
uzimajući u obzir Uredbu (EU)
br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o
sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža[2], a posebno njezin
članak 6. stavak 1.,
uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije[3],
uzimajući u obzir rezolucije Europskog
parlamenta[4],
uzimajući u obzir zaključke
Europskog vijeća,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
zapošljavanje,
uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog
i financijskog odbora,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
socijalnu zaštitu,
uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
ekonomsku politiku,
budući da:
(1)
Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka 2010.
prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta, Europa
2020., temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih politika, kojom
će se usredotočiti na glavna područja u kojima je potrebno
djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal održivog rasta i
konkurentnosti.
(2)
Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju
prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske
politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010.
donijelo je odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica,
koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su
da integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i
politikama zapošljavanja.
(3)
Predsjednici država i vlada donijeli su 29. lipnja
2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za
djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja
koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama.
Odlučili su da je potrebno poduzeti mjere na razini država članica, a
posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije „Europa
2020.” i provedbi preporuka po državama članicama.
(4)
Irska je do prosinca 2013. podlijegala programu
makroekonomske prilagodbe. Na temelju članka 12. Uredbe (EU)
br. 472/2013 Irska je stoga bila izuzeta od praćenja i ocjenjivanja u
okviru europskog semestra koordinacije ekonomske politike tijekom trajanja
spomenutog programa. S obzirom na uspješan dovršetak irskog programa
makroekonomske prilagodbe, Irsku bi sada trebalo u potpunosti uključiti u
okvir europskog semestra.
(5)
Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji
pregled rasta[5],
čime je označen početak Europskog semestra koordinacije
ekonomske politike za 2014. Istog je dana Komisija na temelju Uredbe (EU)
br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja[6].
(6)
Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013.
prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i
mjerâ za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom
fiskalnom konsolidacijom kojom se potiče rast, ponovnom uspostavom
uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i
konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica
krize te modernizacijom javne uprave.
(7)
Komisija je 5. ožujka 2014., u skladu s
člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011 i uzimajući u obzir
uspješan dovršetak irskog programa ekonomske prilagodbe, dakle i činjenicu
da bi Irsku sada trebalo u potpunosti uključiti u okvir europskog
semestra, objavila rezultate detaljnog preispitivanja za Irsku[7]. Komisija na temelju
analize zaključuje da je nedavno dovršeni irski program makroekonomske
prilagodbe bio ključan za upravljanje gospodarskim rizicima i smanjenje
neravnoteža. Međutim, preostale makroekonomske neravnoteže zahtijevaju
posebno praćenje i odlučne mjere politika. Konkretno, kretanja
financijskog sektora, zaduženost privatnog i javnog sektora te s tim povezana
visoka razina bruto i neto inozemnih obveza i stanje na tržištu rada pokazuju
da su rizici i dalje prisutni.
(8)
Irska je 17. travnja 2014. podnijela svoj
nacionalni program reformi za 2014., a 29. travnja 2014. i program
stabilizacije za 2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su
programa istovremeno ocijenjena.
(9)
Glavni ciljevi proračunske strategije opisane
u Programu stabilizacije 2014. jesu smanjenje prekomjernog deficita do 2015. te
ostvarenje srednjoročnog cilja do 2018. Cilj je programa do 2015. smanjiti
deficit na razinu ispod 3 % BDP-a, u skladu s preporukom u okviru postupka
u slučaju prekomjernog deficita. Programom se potvrđuje
srednjoročni cilj uravnoteženog stanja proračuna u strukturnom
smislu, što je u skladu s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu. Za godine
nakon 2015. programom se utvrđuje smanjenje ukupnog fiskalnog deficita od
oko 1 postotnog boda BDP-a godišnje za razdoblje 2016. – 2018. Cilj mu je
smanjiti dug s približno 124 % BDP-a u 2013. na 107 % BDP-a u 2018.
Makroekonomski scenarij na kojem se temelje proračunska predviđanja
programa općenito je u skladu s prognozama Komisije za 2014. i 2015., uz
iznimku određenih razlika koje se odnose na doprinose komponenti
potražnje. Odobrilo ga je neovisno tijelo (irsko Savjetodavno vijeće za
fiskalna pitanja). Međutim, kada je riječ o posljednjim godinama
programa, nadležna su tijela optimistična u svojim prognozama. Štoviše,
ostvarenje proračunskih ciljeva ne podržavaju dovoljno iscrpne mjere za
2015. Stoga za 2015. Komisija prognozira da će deficit biti veći od
ciljne razine koju je preporučilo Vijeće. Na temelju ocjene programa
i Komisijine prognoze, u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97,
Vijeće smatra da su programski ciljevi u skladu sa zahtjevima Pakta o
stabilnosti i rastu, ali da ih je potrebno podržati konkretnim mjerama u
razdoblju od 2015. nadalje. Znatne mjere poduzete su radi poboljšanja važnih
aspekata irskog fiskalnog okvira te kvalitete i pravovremenosti dostavljenih
podataka. Međutim, srednjoročni proračunski planovi ne temelje
se na jasno utvrđenim mjerama prilagodbe te oni podliježu reviziji pri
donošenju godišnjih proračunskih odluka. Gornje granice srednjoročnih
rashoda nisu dovoljno ograničene konkretnim, zakonski obvezujućim
prilagodbama.
(10)
Porezne reforme pridonijele su fiskalnoj
prilagodbi, ali još ima prostora za poboljšanje učinkovitosti poreznog
sustava i njegova doprinosa rastu. Kada je riječ o oporezivanju
nekretnina, Irska je sa sustava oporezivanja transakcija prešla na
periodične poreze na temelju vrijednosti stambenih nekretnina, ali je
porezna osnovica i dalje relativno ograničena jer određene nekretnine
i dalje ne podliježu oporezivanju. Oporezivanje rada rascjepkano je i složeno,
a porezna osnovica potrošačkih poreza i poreza za zaštitu okoliša smanjuje
se zbog sniženih stopa i izuzeća, iako se tim porezima u većoj mjeri
potiče rast. Nulte i snižene stope PDV-a razlog su zašto je
učinkovitost PDV-a ispod prosjeka EU-a. Sniženim se stopama PDV-a
općenito koristi za ostvarenje ciljeva redistribucije, ali one nisu
učinkovit i dobro usmjeren instrument politike za zaštitu ranjivih
skupina. Ima prostora za poboljšanje učinkovitosti poreznih instrumenta u
području zaštite okoliša i uklanjanje ekološki štetnih subvencija.
(11)
Iako Irska ima relativno mlado stanovništvo,
rashodi za javno zdravstvo u 2012. bili su među najvišima u EU-u te su
iznosili 8,7 % BND-a, što je znatno iznad prosjeka EU-a od 7,3 %. S
obzirom na tekuće poteškoće u upravljanju proračunskim izdacima
za zdravstvo, očekivani demografski pritisci uzrokovani starenjem
stanovništva upućuju na činjenicu da se postojeće razine usluga
mogu održati samo ako se troškovna učinkovitost poboljša tijekom
srednjoročnog do dugoročnog razdoblja  Predviđa se da će se
zbog demografskih pritisaka izdaci u zdravstvu do 2060. povećati za 1,2
postotna boda BDP-a. Zdravstveni se sektor suočava s višestrukim
izazovima. Pružatelji usluga zdravstvene zaštite primjenjuju različite
sustave i postupke financijskog upravljanja i računovodstva. To uzrokuje
kašnjenja i poteškoće pri prikupljanju i obradi informacija. Uz to
onemogućuje i praćenje rashoda za zdravstvenu zaštitu i napora
usmjerenih na postizanje bolje troškovne učinkovitosti i odgovarajuće
raspodjele sredstava. Dodatan je izazov i visoka razina rashoda za lijekove jer
su rashodi za lijekove u okviru izvanbolničke skrbi relativno visoki.
(12)
Irska je suočena s izazovima koji se odnose na
nezaposlenost, prije svega onu dugoročnu i nezaposlenost mladih, kao i na
još uvijek veliki udio radno sposobnog stanovništva s niskom razinom
kvalifikacija što dovodi do nejednakosti i neadekvatnosti vještina.
Zahvaljujući nedavnom jačanju tržišta rada dugoročna je
nezaposlenost postupno smanjena, ali je i dalje na visokoj razini te njezin
udio u ukupnoj nezaposlenosti i dalje raste, s time da je krajem 2013. iznosila
više od 61 %. Stopa nezaposlenosti mladih dosegnula je krajem 2012. i
početkom 2013. najvišu razinu od više od 30 %. Nadalje, udio mladih
koji su nezaposleni i nisu uključeni u programe obrazovanja ili
osposobljavanja povećao se u razdoblju od 2007. do 2012. za osam postotnih
bodova te je, nakon što je dosegnuo razinu od 18,7 %, pao na 16,1 %.
Međutim, taj je udio i dalje među najvišima u EU-u te je sve mlade u
poteškoćama potrebno obuhvatiti u roku od četiri mjeseca, u skladu s
ciljevima jamstva za mlade. Neadekvatnost vještina posljedica je
uravnoteživanja gospodarstva te se sustav obrazovanja i izobrazbe mora
suočiti s izazovom u pogledu prekvalificiranja i unaprjeđenja
vještina. Nadalje, razina sudjelovanja u cjeloživotnom učenju niža je od
prosjeka EU-a (7,3 % u usporedbi s 10,7 % u 2013.).
(13)
U Irskoj je udio osoba koje žive u kućanstvima
s niskim intenzitetom rada među najvišima u EU-u, što stvara ozbiljne
socijalne poteškoće. Taj je udio prije krize bio veći od prosjeka
EU-a te je s 14,3 % u 2007. porastao na 24,2 % u 2011. Niski
intenzitet rada osobito je izražen u jednoroditeljskim kućanstvima s
djecom. To je pridonijelo rastu rizika od siromaštva ili socijalne
isključenosti djece u Irskoj te otežava problem nejednakog sudjelovanja
žena na tržištu rada (67,2 % u 2013. u usporedbi s 83,4 % za muškarce).
Stoga je pozornost preusmjerena na pristup uslugama skrbi za djecu te na
njihovu cjenovnu dostupnost, što je velik problem za osobe koje traže
zaposlenje i koje su na granici siromaštva. Na tržište rada utječu i zamke
nezaposlenosti. Fiksna struktura naknada za nezaposlene u okviru sustava
naknada (Jobseeker's Benefit) i sustava doplataka (Jobseeker's
Allowance), vremenska neograničenost dodjele doplataka i gubitak dodatnih
naknada (prije svega dodatka za stanovanje i zdravstvenih iskaznica) nakon zaposlenja
podrazumijevaju relativno visoke stope zamjene u slučaju dugotrajno
nezaposlenih osoba s niskim potencijalom prihoda i drugih kategorija radnika,
što ovisi o obiteljskim okolnostima.
(14)
Kreditiranje MSP-ova i dalje je slabo, što je
posljedica skromne potražnje za kreditima i ograničenja opskrbe, jer na
MSP-ove i dalje utječe pretjerano razduživanje i slaba domaća
potražnja, dok banke moraju ostvariti dodatan napredak u pronalasku održivih
rješenja u pogledu portfelja loših kredita MSP-ova. Iz posljednje ankete koju
je provela agencija Red C vidljivo je da je od 40 % MSP-ova koji su
kredit zatražili u razdoblju od listopada 2012. do ožujka 2013. negativan
odgovor dobilo njih 19 %. Krajem 2009. uspostavljen je Ured za reviziju
kredita radi posredovanja u sporovima između zajmodavaca i MSP-ova kojima
je odbijeno kreditiranje. Spomenuto je tijelo do sada ostvarilo pozitivan, ali
poprilično ograničen utjecaj, djelomično i zbog relativno
malenog broja žalbi. Kada je riječ o ulaganjima, MSP-ovi se snažno oslanjaju
na bankovno financiranje te su nebankovni izvori financiranja relativno
nerazvijeni, iako se trenutačno ispituju pojedina alternativna rješenja,
među kojima i kreditni fondovi. Međutim, s obzirom na sve snažniji
oporavak i ponovno jačanje domaće potražnje, vjerojatno je da će
se ograničenja opskrbe povećati osim ako se kreditni kanali na
odgovarajući način poprave, što je ključno za perspektivu rasta.
Kako bi se poboljšao pristup MSP-ova financiranju, uspostavljeni su posebni
fondovi i programi kao što su program kreditnog jamstva, kreditni fond za
mikropoduzeća i tri fonda za MSP-ove, ali su se poduzeća do sada
njima koristila u ograničenoj mjeri.
(15)
Iako su u okviru nedavno dovršenog programa
financijske pomoći provedene reforme bankarskog sektora, Irska se i dalje
suočava s velikim izazovima. Oni su iscrpno analizirani u Komisijinu
izvješću o detaljnom preispitivanju za Irsku za 2014. U lipnju 2013. loši
krediti činili su gotovo 27 % ukupnih kredita koje su odobrile tri
najveće domaće banke. Unatoč nedavnom razduživanju, zaduženost
privatnog sektora i dalje je među najvećima u EU-u te se i dalje
smatra rizikom za financijsku stabilnost i opterećenjem za gospodarstvo.
Razduživanje kućanstava i MSP-ova nije dovršeno te je čišćenje
bilanci MSP-ova i banaka ključno za ponovnu uspostavu kreditnih kanala. I
dalje se bilježi pad bankovnog kreditiranja te se bankarski sektor i dalje
suočava s problemom profitabilnosti, djelomično i zbog velikog broja
indeksiranih hipotekarnih kredita s niskom kamatnom stopom (aktiva iz
prethodnih razdoblja s niskim prinosom) u bankarskim bilancama.
(16)
Troškovi su izvršenja ugovora visoki.
Odvjetničke naknade čine većinu tih troškova s 18,8 postotnih
bodova, a visoki troškovi pravnih usluga utječu na troškovnu strukturu
svih poduzeća, uključujući MSP-ove. Nadalje, za razliku od
ostalih profesionalnih usluga, troškovi pravnih usluga nisu se smanjili od
početka krize, djelomično i zbog nedostatnog tržišnog natjecanja.
Nadležna tijela obvezala su se da će u okviru programa makroekonomske prilagodbe
uvesti reforme u sektor pravnih usluga. U 2011. objavili su prijedlog zakona o
uređenju pravnih usluga koji tek treba donijeti. Administrativni resursi
pravosudnih i sudskih tijela namijenjeni aktivnom predsudskom upravljanju
sporovima veoma su ograničeni, što možda pridonosi kašnjenju u izvršenju
pravde i povećanju troškova. Nadalje, Irska ima znatne probleme u
prikupljanju podataka o kvaliteti i učinkovitosti pravosudnog sustava.
(17)
Komisija je u okviru europskog semestra provela
sveobuhvatnu analizu irske ekonomske politike. Ocijenila je program
stabilizacije i nacionalni program reformi. U obzir je uzela ne samo njihovu
važnost za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Irskoj, već i
njihovu usklađenost s pravilima i smjernicama EU-a s obzirom na potrebu
jačanja cjelokupnoga gospodarskog upravljanja Europske unije pružanjem
doprinosa na razini EU-a budućim nacionalnim odlukama. Komisijine
preporuke iz europskog semestra navedene su u  preporukama 1.
do 7. u nastavku.
(18)
Vijeće je u okviru ocjenjivanja preispitalo
irski program stabilizacije, a njegovo je mišljenje[8] navedeno prije svega u
preporukama 1. i 2. u nastavku.
(19)
U svjetlu izvješća Komisije o detaljnom
preispitivanju i ove ocjene, Vijeće je preispitalo nacionalni program
reformi i program stabilizacije. Njegove preporuke na temelju članka 6.
Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1., 3., 5. i 6. u
nastavku.
(20)
Komisija je u okviru europskog semestra provela i
analizu ekonomske politike europodručja kao cjeline. Vijeće je na
temelju te analize izdalo posebne preporuke za države članice čija je
valuta euro. Irska bi trebala osigurati potpunu i pravovremenu provedbu tih
preporuka.
OVIME PREPORUČUJE Irskoj da u
razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kako bi:
1.           u
potpunosti provela proračun za 2014. te do 2015. osigurala održivo
smanjenje prekomjernog deficita jačanjem proračunske strategije
dodatnim strukturnim mjerama i ostvarenjem strukturne prilagodbe utvrđene
u preporuci Vijeća u okviru postupka u slučaju prekomjernog deficita;
nakon što smanji prekomjerni deficit, nastavila strukturnu prilagodbu u cilju
ostvarenja srednjoročnog cilja od najmanje 0,5 % BDP-a godišnje,
odnosno više u dobrim gospodarskim okolnostima, te po potrebi osigurala
usklađenost s pravilom duga kako bi se visoki udio duga opće države
počeo održivo smanjivati; povećala vjerodostojnost strategije
fiskalne prilagodbe, učinkovito provela višegodišnje proračunsko
planiranje i utvrdila opće proračunske mjere na kojima se temelje
srednjoročni fiskalni ciljevi; ograničavanjem zakonskog prostora za
diskrecijske promjene učinila gornje granice državnih rashoda u većoj
mjeri obvezujućima; u cilju potpore fiskalnoj konsolidaciji uzela u obzir
mogućnost povećanja prihoda proširenjem porezne osnovice; poboljšala
doprinos rastu i ekološku primjerenost poreznog sustava,
2.           unaprijedila reformu sektora
zdravstvene zaštite započetu u okviru strategije Future Health kako
bi povećala troškovnu učinkovitost; provela dodatne mjere za
smanjenje farmaceutskih troškova, među ostalim i učestalijim
usklađivanjem cijena patentiranih lijekova, većom penetracijom na
tržište generičkih lijekova i poboljšanom praksom propisivanja lijekova;
provela reformu sustava financijskog upravljanja nadležnim nacionalnim
zdravstvenim tijelom kako bi uskladila sustave svih pružatelja usluga i
osigurala bolje upravljanje potraživanjima; od siječnja 2015. uvela sustav
osobnih identifikacijskih oznaka u području zdravstva,
3.           nastavila poboljšavati
aktivne politike tržišta rada, s posebnim naglaskom na dugotrajno nezaposlene,
niskokvalificirane te mlade osobe, u skladu s ciljevima jamstva za mlade;
unaprijedila tekuću reformu sustava daljnjeg obrazovanja i izobrazbe
(FET), programa potpore zapošljavanju i pripravničkih programa;
omogućila veću ponudu programa izobrazbe na radnom mjestu;
povećala i osigurala važnost programa daljnjeg obrazovanja i izobrazbe i
pripravništva u skladu s potrebama tržišta rada; povećala razinu i
kvalitetu usluga podrške u okviru uredâ za zapošljavanje Intreo; u
području daljnjeg obrazovanja i izobrazbe uspostavila učinkovit
sustav suradnje između uredâ Intreo i odborâ za obrazovanje i
izobrazbu,
4.           riješila problem niskog
intenziteta rada kućanstava i rizika od siromaštva djece progresivnim
ukidanjem naknada i dodatnih doplataka u slučaju povratka na tržište rada;
olakšala sudjelovanje žena na tržištu rada poboljšanjem pristupa cjenovno
dostupnijim uslugama skrbi za djecu tijekom punog radnog vremena, prije svega
za obitelji s niskim prihodima,
5.           Dodatno razradila inicijative
politika u sektoru MSP-ova, uključujući političke inicijative
usmjerene na rješavanje problema dostupnosti bankovnog i nebankovnog
financiranja i restrukturiranje duga; unaprijedila inicijative za poboljšanje
pristupa MSP-ova bankovnim kreditima i nebankovnom financiranju; uvela sustav
praćenja kreditiranja MSP-ova u bankarskom sektoru; istovremeno radila na
osiguranju boljeg iskorištavanja dostupnih nebankovnih instrumenata
kreditiranja, uključujući tri fonda za MSP-ove koje sufinanciraju
nacionalni fond mirovinskih rezervi (National Pensions Reserve Fund), Microfinance
Ireland i privremeni program kreditnih jamstava; poticala MSP-ove da se
koriste tim i drugim nebankovnim programima financiranja; povećala
vidljivost i kapacitete Ureda za revidiranje kredita u području posredovanja
u sporovima između banaka i MSP-ova kojima je odbijeno kreditiranje,
6.           pratila uspješnost banaka u
ostvarenju ciljeva restrukturiranja hipotekarnih dugova; za treće i
četvrto tromjesečje 2014. najavila ambiciozne ciljeve kako bi glavne
hipotekarne banke predložile i postigle dogovor o rješenjima za
restrukturiranje hipotekarnih kredita čija otplata kasni više od 90 dana,
u cilju znatnog rješavanja hipotekarnih dugova do kraja 2014; nastavila
ocjenjivati održivost sklopljenih dogovora o restrukturiranju na temelju
revizija i ciljanih pregleda na licu mjesta; utvrdila smjernice kako bi se
osigurala trajnost rješenja; u cilju povećanja transparentnosti, redovito
objavljivala podatke o portfeljima bankovnih kredita MSP-ova koji kasne s otplatom;
utvrdila strategiju za rješavanje izloženosti problematičnih komercijalnih
nekretnina; uspostavila središnji kreditni registar,
7.           smanjila troškove pravnih
postupaka i usluga i potaknula tržišno natjecanje, među ostalim i
donošenjem zakona o uređenju pravnih usluga do kraja 2014.,
uključujući njegovu odredbu kojom se dopušta osnivanje
višedisciplinarne prakse, te mjerama za ukidanje založnog prava odvjetnika;
pratila njegov učinak, među ostalim i na troškove pravnih usluga;
poduzela provedbene mjere kako bi osigurala da regulatorno tijelo u
području pravnih usluga započne s radom bez kašnjenja i izvršava
svoje obveze u skladu sa zakonodavstvom, uključujući obveze koje se
odnose na objavljivanje propisa ili smjernica za višedisciplinarne prakse i
rješavanje žalbi; poboljšala sustave prikupljanja podataka kako bi
omogućila kvalitetu i učinkovitost sudskih postupaka.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik
[1]               SL L 209, 2.8.1997., str. 1.
[2]               SL L 306, 23.11.2011., str. 25.
[3]               COM(2014) 408 završna verzija.
[4]               P7_TA(2014)0128 i P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 završna verzija.
[6]               COM(2013) 790 završna verzija.
[7]               SWD(2014) 79 završna verzija.
[8]               Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Europske središnje banke od 17. prosinca 2013. Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima Banque centrale du Luxembourg (ESB/2013/51)

text:
               24.12.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 378/15

         PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
   od 17. prosinca 2013.
   Vijeću Europske unije o vanjskim revizorima Banque centrale du Luxembourg
   (ESB/2013/51)
   2013/C 378/04
   UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
   uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27. stavak 1.,
   budući da:

               (1)

               Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

               (2)

               Mandat sadašnjeg vanjskog revizora Banque centrale du Luxembourg prestaje nakon revizije za financijsku godinu 2013. Stoga je potrebno imenovati vanjskog revizora od financijske godine 2014.

               (3)

               Banque centrale du Luxembourg izabrala je DELOITTE AUDIT SARL kao svog vanjskog revizora za financijske godine od 2014. do 2018.,

         DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
   Preporučuje se da se DELOITTE AUDIT SARL imenuje za vanjskog revizora Banque centrale du Luxembourg za financijske godine od 2014. do 2018.

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 17. prosinca 2013.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI


title: 2013/637/EU: Preporuka Komisije оd 4. studenoga 2013. o izmjeni Preporuke 2006/576/EZ o toksinima T-2 i HT-2 u krmnoj smjesi za mačke  Tekst značajan za EGP

text:
               6.11.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 294/44

         PREPORUKA KOMISIJE
   оd 4. studenoga 2013.
   o izmjeni Preporuke 2006/576/EZ o toksinima T-2 i HT-2 u krmnoj smjesi za mačke
   (Tekst značajan za EGP)
   (2013/637/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Toksin T-2 i toksin HT-2 su mikotoksini koje stvaraju razne vrste plijesni Fusarium. Toksin T-2 brzo se metabolizira u velik broj proizvoda, pri čemu je toksin HT-2 glavni metabolit.

               (2)

               Znanstveni odbor za kontaminante u prehrambenom lancu (Odbor Contam) Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) dostavio je mišljenje na zahtjev Komisije o opasnostima za životinjsko i javno zdravlje povezanima s prisutnošću toksina T-2 i HT-2 u hrani i hrani za životinje (1).

               (3)

               U pogledu opasnosti za životinjsko zdravlje, Odbor Contam zaključio je da je u slučaju preživača, zečeva i riba mala vjerojatnost da će procijenjena izloženost toksinima T-2 i HT-2 imati zabrinjavajuće posljedice za zdravlje. U slučaju svinja, peradi, konja i pasa, procijenjena izloženost toksinima T-2 i HT-2 pokazuje da je mogućnost štetnog učinka na zdravlje mala. Mačke se ubrajaju u najosjetljivije životinjske vrste. Zbog ograničenosti podataka i ozbiljnih štetnih učinaka na zdravlje pri malim dozama, nije moguće odrediti „razinu bez opaženog štetnog učinka” (NOAEL) ili „razinu najnižeg opaženog štetnog učinka” (LOAEL).

               (4)

               Uzimajući u obzir zaključke iz znanstvenog mišljenja, potrebno je provesti istraživanja kako bi se prikupili podaci o čimbenicima koji pridonose relativno visokim razinama toksina T2 i HT-2 u žitnim pahuljicama i proizvodima od žitarica te o učincima prerade hrane i hrane za životinje. Stoga je donesena Preporuka Komisije 2013/165/EU (2) kojom se preporučuje provođenje tih istraživanja.

               (5)

               S obzirom na toksičnost toksina T-2 i HT-2 u slučaju mačaka, primjereno je utvrditi i orijentacijsku vrijednost za ukupnu količinu toksina T-2 i HT-2 u hrani za mačke koja će se primjenjivati prilikom ocjenjivanja prihvatljivosti hrane za mačke s obzirom na prisutnost toksina T-2 i HT-2. Preporuku Komisije 2006/576/EZ (3) stoga treba izmijeniti,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
   U Prilog Preporuci 2006/576/EZ dodaje se sljedeći unos o fumonizinu B1 i B2:

                  „Mikotoksin

                  Proizvodi namijenjeni hrani za životinje

                  Orijentacijska vrijednost u mg/kg (ppm) za hranu za životinje s 12 % udjela vlage

                  Toksini T-2 i HT-2

                  Krmna smjesa za mačke

                  0,05”

      Sastavljeno u Bruxellesu 4. studenoga 2013.

            Za Komisiju

         Tonio BORG

            Član Komisije

      (1)  Znanstveni odbor za kontaminante u prehrambenom lancu (Contam), Znanstveno mišljenje o opasnostima za životinjsko i javno zdravlje povezanima s prisutnošću toksina T-2 i HT-2 u hrani i hrani za životinje, EFSA Journal 2011.; 9(12):2481. (str. 187.) doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Dostupno na sljedećem web-mjestu: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  Preporuka Komisije 2013/165/EU od 27. ožujka 2013. o prisutnosti toksina T-2 i HT-2 u žitnim pahuljicama i proizvodima od žitarica (SL L 91, 3.4.2013., str. 12.).

      (3)  Preporuka Komisije 2006/576/EZ od 17. kolovoza 2006. o prisutnosti deoksinivalenola, zearalenona, okratoksina A, T-2 i HT-2 i fumonizina u proizvodima namijenjenim hranidbi životinja (SL L 229, 23.8.2006., str. 7.).


title: Preporuke Vijeća – „Promicanje uporabe i razmjene najbolje prakse kod prekograničnih videokonferencija u području pravosuđa u državama članicama i na razini EU-a”

text:
               31.7.2015

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 250/1

         Preporuke Vijeća
   „Promicanje uporabe i razmjene najbolje prakse kod prekograničnih videokonferencija u području pravosuđa u državama članicama i na razini EU-a”
   (2015/C 250/01)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   PODSJEĆAJUĆI na:

               1.

               Strategiju za europsko e-pravosuđe 2014. – 2018. koju je Vijeće (pravosuđe i unutarnji poslovi) donijelo 6. prosinca 2013. (1);

               2.

               Stavak 59. Strategije za europsko e-pravosuđe 2014. – 2018. u kojem se utvrđuje da „Ako to bude potrebno, neformalne skupine država članica uključene u posebne projekte mogu se sastati kako bi se postigao napredak u tim područjima rada […]”;

               3.

               Višegodišnji akcijski plan za europsko e-pravosuđe 2014. – 2018. koji je Vijeće (pravosuđe i unutarnji poslovi) donijelo 6. lipnja 2014. (2);

               4.

               Smjernice o provedbi višegodišnjeg akcijskog plana za europsko e-pravosuđe 2018. – 2014., koje je Vijeće (pravosuđe i unutarnji poslovi) potvrdilo 4. prosinca 2014. (3), kojima se utvrđuju konkretni koraci za daljnje djelovanje radne skupine za e-pravo (e-pravosuđe) na temelju akcijskog plana, među ostalim uspostava neformalne radne skupine za prekogranične videokonferencije;

               5.

               Rezultate neformalne radne skupine za prekogranične videokonferencije kako se navode u završnom izvještaju (4) podnesenom Radnoj skupini za e-pravo (e-pravosuđe);

         UVAŽAVA da:

               6.

               Videokonferencije jesu koristan alat koji ima veliki potencijal ne samo na nacionalnoj razini nego i osobito u prekograničnim slučajevima u kojima se mogu naći različite države članice pa čak i treće zemlje. U prekograničnim slučajevima od ključne je važnosti neometana komunikacija između pravosudnih tijela država članica. Videokonferencije jesu jedan od mogućih načina pojednostavljenja i poticanja takve komunikacije. Prednosti videokonferencija potvrđene su pravom Unije, koje potiče njihovu primjenu među ostalim u izvođenju dokaza u građanskim i trgovačkim stvarima u prekograničnim slučajevima (5) i u europskom postupku za sporove male vrijednosti (6) ili u postupcima propisanima za njihovu uporabu u kaznenom postupku (7);

               7.

               Tehnologija videokonferencija može se upotrebljavati u svim vrstama sudskih postupaka (i u kaznenim i u građanskim/trgovačkim stvarima) i omogućuje sudovima i državnim odvjetništvima veću fleksibilnost pri saslušanju iskaza žrtava i svjedoka, prikupljanju mišljenja stručnjaka i dobivanju izjava osumnjičenih i optuženih. Videokonferencije mogu pomoći u smanjenju stresa osjetljivih svjedoka poput djece. Tako se također izbjegavaju putovanja kada je potrebno da iskaze daju žrtve, svjedoci ili stručnjaci iz drugih država članica. Videokonferencijama omogućuju se isto tako hitne i djelotvorne zaštitne mjere poput prava na usmeno prevođenje, prava na informacije, pristup osumnjičenog odvjetniku kada je uhićen na nepristupačnom mjestu (npr. u slučaju uhićenja na otvorenom moru). Upotrebom takve tehnologije smanjuju se i troškovi saslušanja nacionalnim upravama. Izbjegavanje prijevoza pritvorenih osoba može biti od osobite koristi u financijskom i sigurnosnom smislu;

               8.

               U okviru europskog e-pravosuđa, države članice EU-a već su počele surađivati u promicanju primjene videokonferencija i razmjenjivati iskustva i najbolju praksu. Ta suradnja odvija se između ostalog u kontekstu Radne skupine za e-pravo (e-pravosuđe) na razini EU-a;

               9.

               Dosad obavljen posao u području videokonferencija na nacionalnoj razini i na razini EU-a u okviru prvog akcijskog plana za europsko e-pravosuđe 2009. – 2013. već je dao značajne rezultate. Portal e-pravosuđe na svim službenim jezicima nudi informacije o upotrebi opreme za videokonferencije u sudskim postupcima u prekograničnim slučajevima, među ostalim priručnik i, u većini država članica, relevantne podatke o tome koga kontaktirati za dodatne informacije;

               10.

               Cilj drugog višegodišnjeg akcijskog plana za europsko e-pravosuđe 2014. – 2018. jest nadogradnja već poduzetih aktivnosti i nastavak tog pozitivnog napretka na nacionalnoj i europskoj razini. Taj posao također treba promatrati kao dio šireg razvoja prema osuvremenjivanju pravosuđa u EU-u, uzimajući u obzir postojeći pravni okvir u ovom posebnom području i potrebu poštovanja postupovnih jamstava koja su na snazi na razini država članica i na razini EU-a;

         ISTIČE da:

               11.

               Kako je navedeno u višegodišnjem akcijskom planu o europskom e-pravosuđu 2014. – 2018. pristup sudu i pokretanje izvansudskih postupaka u prekograničnim slučajevima trebali bi se olakšati dostupnom komunikacijom elektroničkim putem između sudova i stranaka u postupku, kao i svjedoka, žrtava, stručnjaka i drugih sudionika;

               12.

               Nadalje, primjenu videokonferencija, telekonferencija ili drugih odgovarajućih sredstava komunikacije na velike udaljenosti za usmene rasprave trebalo bi proširiti, kada je moguće, kako bi se uklonila potreba za putovanjem na sud da bi se sudjelovalo u sudskim postupcima, posebice u prekograničnim slučajevima, i tako, smanjenjem troškova i napora, doprinijeti djelotvornom pristupu pravosuđu;

               13.

               Kako je navedeno u višegodišnjem akcijskom planu za e-pravosuđe 2014. – 2018., budući rad u tom području trebalo bi proširiti kako bi se dalje olakšali organizacija i vođenje prekograničnih videokonferencija u svim državama članicama promicanjem upotrebe informatičkih alata za potporu i organizaciju videokonferencija i poboljšavanjem interoperabilnosti kod primjene videokonferencija. U okviru ovog posla trebala bi biti i izrada zajedničkog obrasca za zahtjev/potvrdu prekogranične videokonferencije. Isto tako trebalo bi razmisliti o osnivanju mreže za razmjenu iskustava i najbolje prakse u vezi s videokonferencijama, uključujući osposobljavanje. U tom radu trebalo bi uzeti u obzir sudjelovanje pravnih stručnjaka poput sudaca, javnih tužitelja, odvjetnika, posrednika, kao i sudskih tumača;

         POZDRAVLJA:

               14.

               Rad stručne radne skupine za prekogranične videokonferencije kao pomoć u naporima za poboljšanje ukupnog funkcioniranja sustavâ e-pravosuđa u državama članicama te na europskoj razini. Stručna skupina osnovana je u siječnju 2014. na čelu s Austrijom s ciljem promicanja praktične primjene prekograničnih videokonferencija i razmjene najbolje prakse i stručnog znanja iz organizacijskog, tehničkog i pravnog aspekta;

               15.

               Završno izvješće stručne radne skupine, predstavljeno u ožujku 2015. s posebnim preporukama za budući rad u ovom području;

         PRIMA NA ZNANJE činjenicu da
   (a)   stručna radna skupina

               16.

               U svom završnom izvješću stručna radna skupina navela je niz tehničkih, organizacijskih i pravnih prepreka koje zemljama članicama otežavaju upotrebu opreme za videokonferencije u prekograničnim slučajevima. Istina je da se postojeći zakonski propisi moraju poštovati, ali rezultati su pokazali da je većina neposrednih problema koja se pojavljuje kod prekograničnih slučajeva više organizacijske i tehničke prirode. Upravo bi tim pitanjima trebalo posebno obratiti pažnju kao prioritetima, i kratkoročno i dugoročno;

         (b)   portal e-pravosuđe

               17.

               Osim toga, već dostupne informacije na portalu e-pravosuđe trebalo bi ažurirati i nadopuniti. Posebno bi se budućim planovima moglo predvidjeti dodavanje: poveznica sa zakonodavstvom EU-a i zakonodavstvom država članica kojim se regulira primjena videokonferencija; pročišćenih informacija o svim sudovima koji raspolažu opremom za videokonferencije u državama članicama; alata za praktičnu organizaciju videokonferencija (elektronički obrasci, moguće dugoročno sustavi predbilježbi); poveznica s nacionalnim uputstvima ili priručnicima, ako postoje; odjeljka s primjerima videokonferencija u prekograničnim postupcima te zbirke najbolje prakse; informacija o osposobljavanju i mrežnim modulima za osposobljavanje te poveznice s povezanim bazama podataka sudskih tumača ako su dostupne;

         (c)   sinergije s drugim projektima

               18.

               Također bi trebalo uzeti u obzir potencijalne sinergije s drugim projektima, poput e-CODEX-a, projekata AVIDICUS (usmeno prevođenje tijekom videokonferencije) i Europske mreže za pravosudnu izobrazbu. Osim već dostupnih informacija na portalu e-pravosuđe, postojeće korisne materijale iz drugih izvora, među njima država članica i Eurojusta, također bi trebalo koristiti što je više moguće;

         (d)   pravni aspekti

               19.

               Videokonferencije pravno su priznate putem međunarodnih konvencija i nekoliko pravnih akata EU-a, poput Uredbe o izvođenju dokaza u građanskim i trgovačkim stvarima, Uredbe o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti i nedavno, Direktive o Europskom istražnom nalogu u kaznenim stvarima;

               20.

               Iako pruža dodatnu zaštitu osumnjičenima, žrtvama, svjedocima i ranjivim osobama, trebalo bi osigurati da videokonferencije ne budu štetne u odnosu na prava obrane. Posebna pozornost mora se posvetiti zajamčenom poštivanju načela neposrednosti, ravnopravnosti i neproturječnosti. To obuhvaća upotrebu opreme koja je suvremena, kako bi se ostvarila dostatna video i audio kvaliteta, i koja pruža dovoljnu sigurnost u odnosu na osjetljivost predmeta;

               21.

               Stoga treba ocijeniti utjecaj razvoja zakonodavstva, pri tome posebno Europskog istražnog naloga, kojim se detaljno utvrđuje postupak primjene videokonferencija u kaznenim predmetima, na različita postupovna pravila i jamstva koja se primjenjuju u državama članicama koje podnose zahtjev ili su države članice izvršenja. Druga pravna pitanja povezana s videokonferencijama također obuhvaćaju utvrđivanje nadležnih tijela;

         POZIVA DRŽAVE ČLANICE DA:

               22.

               Razmotre provedbu sljedećih mjera na nacionalnoj razini s ciljem poboljšanja interoperabilnosti među državama članicama:

         (a)   organizacijski aspekti

               (a)

               Ustanove nacionalnu kontaktnu točku ili kontaktne točke za videokonferencije, prema potrebi, u svakoj državi članici. Dosljedno unapređuju i ažuriraju, prema potrebi u uskoj suradnji s Komisijom, informacije na portalu e-pravosuđe (putem baze podataka Europskog suda) o nacionalnoj opremi za videokonferencije, nacionalnim kontaktnim točkama za videokonferencije i odgovarajućim nadležnim sudovima. Poboljšaju organizaciju kontaktnih točaka na nacionalnoj razini i na razini sudova;

               (b)

               Za pojedinačne videokonferencije, dogovore se, po potrebi, o zajedničkom jeziku kao i o odgovarajućim uslugama pismenog i usmenog prevođenja te o tome koja će se vremenska zona upotrebljavati za određivanje početka videokonferencija. Ako je na videokonferenciji potrebna pomoć usmenog prevoditelja, države članice trebale bi pratiti i koliko je to moguće primjenjivati iskustva stečena u projektima AVIDICUS;

               (c)

               Ne dovodeći u pitanje neovisnost sudstva i razlike u organizaciji pravosuđa širom Unije nude djelotvorno osposobljavanje potencijalnim korisnicima, među ostalim sucima i tužiteljima, kako bi s većim pouzdanjem i većom sposobnošću mogli voditi prekogranične videokonferencije;

         (b)   tehnički aspekti

               (d)

               Uspostave djelotvorne mehanizme, među ostalim poboljšan način djelotvorne razmjene varijabilnih i/ili povjerljivih parametara za videokonferencije, u vezi s javnim i statičnim informacijama o opremi za videokonferencije u svakoj državi članici, koji se objavljuju na europskom portalu e-pravosuđe;

               (e)

               Izrade nacrte praktičnih smjernica za korisnike i osoblje za tehničko planiranje i podršku o preporučenim tehničkim standardima;

               (f)

               Poboljšaju interoperabilnost među državama članicama provođenjem sustavnih praktičnih ispitivanja među parovima država članica kako bi se dokumentirali radni parametri. Oni se potom mogu ponovno upotrijebiti kako bi se među državama članicama vodile pouzdanije videokonferencije dostatne audio i video kvalitete;

               (g)

               Primijene, kao minimum, sljedeće tehničke standarde kako bi se poboljšala kvaliteta videokonferencija:

                           —

                           upotreba hardverskog sustava za video konferencije (H.323/SIP videokonferencija),

                           —

                           videokonferencije koje se temelje na IP-u,

                           —

                           uporaba infrastrukture za prolaz kroz vatrozid (firewall traversing),

                           —

                           uporaba šifrirane komunikacije (AES – 128),

                           —

                           primanje prezentacije u formi dvojnog videa (H.239) (8);

         (c)   pravni aspekti

               (h)

               Ocijene učinak usvojenih instrumenata EU-a poput Europskog istražnog naloga u vezi s tekućim postupovnim pravilima;

         POZIVA RADNU SKUPINU ZA E-PRAVO (E-PRAVOSUĐE) DA:

               23.

               Započne s istraživanjem praktičnih mogućnosti i rješenja za koordinirani pristup s ciljem pokretanja suradnje u području videokonferencija s trećim zemljama uz bilateralne kontakte koje države članice već održavaju u ovom području;

               24.

               Nastavi rad u okviru stručne radne skupine za prekogranične videokonferencije osnivanjem mreže za suradnju među državama članicama u okviru Radne skupine za e-pravo (e-pravosuđe) s ciljem razmjene iskustava i najbolje prakse u vezi s videokonferencijama, uključujući osposobljavanje, na temelju prijedloga koji podnese stručna radna skupina. Mreža bi trebala:

                           (a)

                           Razmotriti poboljšanu upotrebu opreme za videokonferencije na europskoj razini stvaranjem sigurnih „virtualnih videokonferencijskih dvorana za sastanke” na koje bi se države članice koje sudjeluju mogle priključiti;

                           (b)

                           Izraditi nacrt s jasnim, podrobnim opisom („protokolom”) pripreme i vođenja prekograničnih videokonferencija koji je s skladu s tipičnim pravosudnim slučajevima uporabe (use cases) prekograničnih videokonferencija i u kojem su udruženi svi potrebni organizacijski, tehnički i pravosudni elementi;

                           (c)

                           Daju smjernice korisnicima o tipičnim pravosudnim slučajevima uporabe (use cases) u kojima bi bilo najviše koristi od povećane i bolje primjene prekograničnih videokonferencija;

                           (d)

                           Unaprijediti slanje elektroničkih obrazaca sa zahtjevima za prekograničnu uzajamnu pravnu pomoć kombinacijom dinamičkih funkcija obrazaca s europskog portala e-pravosuđe i e-CODEX-a, npr. obrazaca za „izravno pribavljanje dokaza” i „(neizravno) izvođenje dokaza”;

                           (e)

                           Osmisliti alate za pomoć pravosudnim tijelima pri odluci koji je pravni instrument primjenjiv za organizaciju određene videokonferencije;

                           (f)

                           Osmisliti alate za pomoć pravosudnim tijelima pri odluci koje je tijelo nadležno za organizaciju određene videokonferencije;

                           (g)

                           Utvrditi mjere koje treba poduzeti da bi se osigurala postupovna jamstva u ostvarivanju prava obrane i

                           (h)

                           Osigurati održivost tog rada tako što će:

                                       —

                                       pratiti primjenu mjera i projekata za poboljšanje,

                                       —

                                       pratiti nove tehnologije za videokonferencije,

                                       —

                                       predlagati nove mjere i projekte za daljnja poboljšanja;

         POZIVA EUROPSKU KOMISIJU DA:

               25.

               Objavi završno izvješće stručne skupine za prekogranične videokonferencije na portalu e-pravosuđe kako bi doseglo što više pravnih stručnjaka i drugih zainteresiranih strana.

               26.

               Financijski podupire provedbu mjera na nacionalnoj razini, navedenih u stavku 22., s ciljem osiguravanja prekogranične interoperabilnosti opreme za videokonferencije ako one imaju europsku dodanu vrijednost u skladu s primjenjivim instrumentima financiranja.

      (1)  SL C 376, 21.12.2013., str. 7.

      (2)  SL C 182, 14.6.2014., str. 2.

      (3)  15771/14

      (4)  8364/15 + ADD

      (5)  Uredba Vijeća (EZ) br. 1206/2001 od 28. svibnja 2001. o suradnji između sudova država članica u izvođenju dokaza u građanskim i trgovačkim stvarima (SL L 174, 27.6.2001., str. 1.).

      (6)  Uredba (EZ) br. 861/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uvođenju europskog postupka za sporove male vrijednosti (SL L 199, 31.7.2007., str. 1.).

      (7)  Konvencija od 29. svibnja 2000. o uzajamnoj pravnoj pomoći u kaznenim stvarima među državama članicama Europske unije.

      (8)
   Napomena: može biti potrebna uporaba ISDN-a kao rezervnog rješenja, ako jedan od partnera u videokonferencijama još ne podržava IP.