title: Preporuka Komisije (EU) 2017/1803 оd 3. listopada 2017. o poboljšanju zakonitih putova za osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 6504)

text:
               7.10.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 259/21

         PREPORUKA KOMISIJE (EU) 2017/1803
   оd 3. listopada 2017.
   o poboljšanju zakonitih putova za osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita

         (priopćeno pod brojem dokumenta C(2017) 6504)

   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Preseljenje je važan alat za zaštitu prisilno raseljenih osoba i jasan dokaz globalne solidarnosti s trećim zemljama jer im se olakšava pritisak zbog dolaska velikog broja osoba koje bježe od rata ili progona. Budući da se opasni i nezakoniti migracijski tokovi zamjenjuju sigurnim i zakonitim putovima, preseljenjem se pomaže u spašavanju života, doprinosi smanjenju nezakonitih migracija i upravljanju migracijskim pritiskom te slabljenju krijumčarskih mreža. Stoga je preseljenje i važan element sveobuhvatne EU-ove migracijske politike i politike azila.

               (2)

               Tijekom krize na Sredozemlju u rujnu 2015. institucije Unije odmah su reagirale na hitnu situaciju prouzročenu iznimno velikim migracijskim tokovima u toj regiji i pozvale na donošenje kratkoročnih i dugoročnih mjera, koje su obuhvaćale uređivanje migracijskih tokova izvan EU-a, osiguravanje djelotvorne kontrole naših vanjskih granica, jačanje EU-ove politike vraćanja, istodobnu reformu zajedničkog europskog sustava azila (CEAS), kao i omogućivanje boljih načina za siguran i zakonit dolazak u EU.

               (3)

               Kao dio hitnih mjera te s ciljem sveobuhvatnog rješavanja migracijske krize i iskazivanja solidarnosti s trećim zemljama koje su najviše pogođene globalnom izbjegličkom krizom, Komisija je 8. lipnja 2015. preporučila europski program preseljenja 20 000 osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita u roku od dvije godine (1). Države članice i zemlje koje sudjeluju u Dublinskom sustavu dogovorile su se 20. srpnja 2015. da će preseliti 22 504 osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita iz zemalja Bliskog istoka, Roga Afrike i sjeverne Afrike (2).

               (4)

               Kako bi razbili mreže krijumčara migranata i migrantima ponudili alternativu kojom ne bi ugrožavali vlastite živote, EU i Turska odlučili su 18. ožujka 2016. prekinuti nekontrolirani priljev migranata koji je stvorio humanitarnu krizu, a složili su se i o nizu mjera, među ostalim o preseljenju Sirijaca kojima je potrebna međunarodna zaštita u države članice.

               (5)

               Nakon Izjave EU-a i Turske Vijeće je izmijenilo Odluku Vijeća (EU) 2015/1601 (3) kako bi se državama članicama omogućilo da u okviru nacionalnih ili multilateralnih programa ispune svoje obveze u pogledu premještanja 54 000 podnositelja zahtjeva preseljenjem, humanitarnim prihvatom ili drugim oblicima zakonitog prihvata Sirijaca koji se nalaze u Turskoj i kojima je potrebna međunarodna zaštita.

               (6)

               U Deklaraciji iz New Yorka o izbjeglicama i migrantima od 19. rujna 2016., koju su donijele sve 193 države članice Ujedinjenih naroda, poziva se na pravedniju raspodjelu opterećenja i odgovornosti za pružanje podrške svjetskim izbjeglicama i njihov prihvat. Države članice Ujedinjenih naroda izrazile su namjeru proširivanja broja i vrsta zakonitih putova koji su izbjeglicama na raspolaganju kad je riječ o prihvatu ili preseljenju u treće zemlje (4).

               (7)

               U okviru programa dogovorenog 20. srpnja 2015. i Izjave EU-a i Turske do 20. rujna 2017. preseljeno je više od 23 000 osoba. Države članice preselile su dodatne osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita u okviru nacionalnih programa.

               (8)

               Samo tijekom 2016. države članice preselile su 14 205 izbjeglica, što je znatno povećanje u usporedbi s 8 155 osoba koje su preseljene tijekom 2015., 6 550 tijekom 2014. i između 4 000 i 5 000 osoba godišnje od 2010. do 2013. To povećanje naglašava dodanu vrijednost i potencijal u području preseljenja koje imaju suradnja i koordinacija na razini EU-a. Isto tako, to je povećanje pokazatelj važnosti odgovarajućeg financiranja iz proračuna EU-a namijenjenog preseljenju, s obzirom na to da je za razdoblje od 2014. do 2017. u tu svrhu dodijeljeno 293,3 milijuna EUR.

               (9)

               Države članice koje još nisu ispunile obveze preuzete u okviru trenutačnih programa trebale bi to učiniti bez odgađanja. Obveze koje preostanu nakon završetka obaju programa trebale bi se prebaciti u novi ciklus preuzimanja obveza u pogledu preseljenja i pribrojiti novim obvezama koje će preuzeti države članice.

               (10)

               EU treba s ad hoc preseljenja i programa humanitarnog prihvata prijeći na stabilan okvir za preseljenje u EU. Stoga je Komisija kao dio reforme sustava azila EU-a podnijela prijedlog o uspostavi okvira Unije za preseljenje (5) kako bi se onima kojima je to potrebno pružili sigurni i zakoniti putovi do međunarodne zaštite. Brzo donošenje prijedloga važno je za postizanje učinkovitije, pravednije i stabilnije europske politike azila i migracija.

               (11)

               Radi osiguravanja daljnjih preseljenja do uspostave okvira Unije za preseljenje Komisija je na 8. forumu o premještanju i preseljenju održanom 4. srpnja 2017. pozvala države članice da preuzmu ambiciozne obveze preseljenja na temelju dogovorenih prioriteta za to razdoblje i u skladu s predviđenim globalnim potrebama Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) za 2018.

               (12)

               Ovom se Preporukom želi osigurati da se preseljenje nastavi u razdoblju između završetka trenutačnih EU-ovih programa preseljenja i operacionalizacije okvira Unije za preseljenje te da se prati ciklus preuzimanja obveza koji je počeo 4. srpnja 2017. u kontekstu dodatnih novonastalih potreba, kako je utvrđeno u UNHCR-ovim predviđenim globalnim potrebama za preseljenjem za 2018.

               (13)

               Ovom se Preporukom nastoje podržati države članice da osiguraju i poboljšaju zakonite i sigurne putove za osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita. Djelujući u skladu s ovom Preporukom države članice pokazat će solidarnost s trećim zemljama u kojima se nalazi velik broj raseljenih osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita, a doprinijet će i međunarodnim inicijativama za preseljenje te boljem cjelokupnom upravljanju migrantskom situacijom. Stoga su ciljevi ove Preporuke u skladu s prijedlogom o uspostavi okvira Unije za preseljenje.

               (14)

               Izbor prioritetnih regija temelji se na potrebi daljnje provedbe Izjave EU-a i Turske od 18. ožujka 2016., uključujući u okviru budućeg dobrovoljnog humanitarnog programa prihvata, nastavka preseljenja iz Jordana i Libanona te praćenja najave iz „Akcijskog plana za mjere potpore Italiji, smanjenje pritiska na središnjoj sredozemnoj ruti i povećanje solidarnosti” (6) o preseljenju iz ključnih afričkih zemalja duž središnje sredozemne migracijske rute i na putu prema toj ruti, uključujući Libiju, Niger, Čad, Egipat, Etiopiju i Sudan.

               (15)

               U okviru ciklusa preuzimanja obveza koji je počeo 4. srpnja 2017. države članice preuzele su do 20. rujna otprilike 14 000 obveza. Potreban je jači angažman svih država članica kako bi zajedno radile na spašavanju života i omogućavanju vjerodostojnih alternativa nezakonitim kretanjima.

               (16)

               Trenutačno je u svijetu 1,2 milijuna ljudi kojima je potrebno preseljenje i UNHCR opetovano poziva sve zemlje da postupno prošire svoje programe preseljenja u skladu s namjerama iskazanima u Deklaraciji iz New Yorka o izbjeglicama. U tom kontekstu i na temelju napretka postignutog od 2015. Unija bi trebala ponuditi barem 50 000 mjesta za preseljenje kako bi do 31. listopada 2019. prihvatila osobe iz trećih zemalja kojima je potrebna međunarodna zaštita.

               (17)

               Za potporu državama članicama u provedbi tog cilja iz proračuna Unije trebalo bi biti dostupno 500 milijuna EUR. Države članice mogu dobiti paušalni iznos od 10 000 EUR za svaku osobu koju presele iz prioritetnih regija, podložno uvjetima Fonda za azil, migracije i integraciju (AMIF).

               (18)

               UNHCR radi na privremenom mehanizmu za hitnu evakuaciju najranjivijih skupina migranata iz Libije. EU bi s ostalim globalnim dionicima trebao doprinijeti tom mehanizmu kako bi se omogućilo da najranjivije osobe, koje su trenutačno u Libiji i potrebna im je međunarodna zaštita, zaista imaju pristup mogućnostima preseljenja. Nezakonita migracija zaustavit će se samo ako postoji stvarna alternativa opasnim putovanjima. Stoga pri razmatranju svojih obveza u pogledu preseljenja države članice trebaju uzeti u obzir i poduprijeti tu inicijativu UNHCR-a.

               (19)

               U Zajedničkoj izjavi o rješavanju izazova migracija i azila od 28. kolovoza 2017. predstavnici Francuske, Njemačke, Italije, Španjolske i Visoki predstavnik / potpredsjednik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, zajedno s predstavnicima Nigera i Čada i predsjednikom Predsjedničkog vijeća Libije prepoznali su potrebu za organiziranjem preseljenja posebno ranjivih osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita, s obzirom na to da se migracije u čijoj su pozadini krijumčarska djelovanja smanjuju.

               (20)

               Najmanje 50 000 mjesta za preseljenje iz prioritetnih regija koje će ponuditi Unija pridonijet će globalnim inicijativama solidarnosti za povećanje zakonitih putova, uključujući nedavni globalni poziv UNHCR-a da se omogući 40 000 mjesta za preseljenje iz zemalja na središnjoj sredozemnoj ruti 2018.

               (21)

               Radi osiguravanja praćenja provedbe države članice trebale bi jedanput mjesečno izvješćivati Komisiju o osobama koje su preseljene na njihovo državno područje u skladu s njihovim obvezama navodeći zemlju iz koje je svaka od tih osoba preseljena.

               (22)

               Komisija bi trebala preispitati napredak u provedbi ove Preporuke do 31. listopada 2018. Na temelju tog preispitivanja i uzimajući u obzir cjelokupnu migrantsku situaciju u EU-u i svijetu, države članice mogle bi biti pozvane da dodatno revidiraju svoje obveze.

               (23)

               Ova bi Preporuka trebala biti upućena državama članicama. Pridružene su države pozvane da doprinesu zajedničkim europskim nastojanjima u pogledu preseljenja,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:

      POVEĆANJE OBVEZA U POGLEDU PRESELJENJA

               (1)

               Na temelju napretka koji je postignut u provedbi trenutačnih EU-ovih programa preseljenja te kako bi se olakšao prelazak s tih programa na okvir Unije za preseljenje, države članice trebale bi ponuditi barem 50 000 mjesta za preseljenje kako bi do 31. listopada 2019. prihvatile osobe iz trećih zemalja kojima je potrebna međunarodna zaštita.

               (2)

               Države članice koje još nisu preuzele obveze u okviru ciklusa preuzimanja obveza u pogledu preseljenja koji je Komisija pokrenula 4. srpnja 2017. trebaju to učiniti najkasnije do 31. listopada 2017., a one koje su to već učinile trebale bi razmisliti o povećanju svojih obveza radi postizanja cilja.

               (3)

               Obveze država članica trebale bi biti usmjerene na:

                           (a)

                           osiguravanje daljnjih preseljenja Sirijaca i državljana trećih zemalja i osoba bez državljanstva raseljenih zbog sukoba u Siriji iz Turske radi potpore provedbi Izjave EU-a i Turske od 18. ožujka 2016., uključujući u okviru budućeg dobrovoljnog humanitarnog programa prihvata;

                           (b)

                           osiguravanje daljnjih preseljenja iz Jordana i Libanona;

                           (c)

                           doprinošenje stabilizaciji situacije u središnjem Sredozemlju preseljenjem osoba kojima je potrebna zaštita iz Libije, Nigera, Čada, Egipta, Etiopije i Sudana, uključujući pružanjem potpore privremenom mehanizmu UNHCR-a za hitnu evakuaciju najranjivijih skupina migranata iz Libije.

               (4)

               Države članice pozvane su da ispune svoje obveze preseljenja što prije u bliskoj suradnji s UNHCR-om i prema potrebi uz potporu EASO-a.

      PRAĆENJE

               (5)

               Države članice trebaju jedanput mjesečno izvješćivati Komisiju o broju osoba koje su preseljene na njihovo državno područje u skladu s njihovim obvezama navodeći zemlju iz koje je svaka od tih osoba preseljena.

      FINANCIJSKA POTPORA

               (6)

               Kako bi ispunile obveze u pogledu preseljenja iz ove Preporuke, države članice trebaju u potpunosti iskoristiti financijsku potporu od 500 milijuna EUR dostupnu u okviru Fonda za azil, migracije i integraciju.

      PREISPITIVANJE

               (7)

               Komisija će preispitati ovu Preporuku do 31. listopada 2018. Nakon što Komisija preispita provedbu ove Preporuke te s obzirom na cjelokupnu migrantsku situaciju u EU-u i svijetu, države članice mogle bi biti pozvane da prema potrebi dodatno ažuriraju svoje obveze.

      ADRESATI

               (8)

               Ova je Preporuka upućena državama članicama.

      Sastavljeno u Bruxellesu 3. listopada 2017.

            Za Komisiju

         Dimitris AVRAMOPOULOS

            Član Komisije

      (1)  Preporuka Komisije od 8. lipnja 2015. o Europskom programu preseljenja, C(2015) 3560 final.

      (2)  Zaključci predstavnika vlada država članica koji su se sastali u okviru Vijeća 20. srpnja 2015.

      (3)  Odluka Vijeća (EU) 2016/1754 od 29. rujna 2016. o izmjeni Odluke (EU) 2015/1601 o uvođenju privremenih mjera u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke (SL L 268, 1.10.2016., str. 82.).

      (4)  Deklaracija iz New Yorka o izbjeglicama i migrantima, dostupna na: http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: Preporuka Vijeća od 12. srpnja 2016. o Nacionalnom programu reformi Luksemburga za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Luksemburga za 2016.

text:
               18.8.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 299/101

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 12. srpnja 2016.
   o Nacionalnom programu reformi Luksemburga za 2016. i davanje mišljenja Vijeća o Programu stabilnosti Luksemburga za 2016.
   (2016/C 299/24)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 26. studenoga 2015. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2016. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 17. i 18. ožujka 2016. Komisija je 26. studenoga 2015. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (2) donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu Luksemburg nije utvrđen kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje. Istog je dana Komisija donijela Preporuku za preporuku Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu je Preporuku Europsko vijeće potvrdilo 18. i 19. veljače 2016., a Vijeće donijelo 8. ožujka 2016. (3) Kao zemlja čija je valuta euro te s obzirom na visoku međusobnu povezanost gospodarstava u ekonomskoj i monetarnoj uniji, Luksemburg bi trebao osigurati punu i pravodobnu provedbu te Preporuke.

               (2)

               Izvješće za Luksemburg objavljeno je 26. veljače 2016. U njemu je ocijenjen napredak Luksemburga u provedbi preporuka za Luksemburg koje je Vijeće donijelo 14. srpnja 2015. te napredak Luksemburga u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020.

               (3)

               Luksemburg je 29. travnja 2016. dostavio svoj Nacionalni program reformi za 2016. i Program stabilnosti za 2016. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (4)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova za razdoblje 2014. – 2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (4), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera koje povezuju učinkovitost europskih strukturnih i investicijskih fondova s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Luksemburg je trenutačno obuhvaćen preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu. Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2016. planira postići uravnoteženi proračun u 2017., a nakon toga male suficite te doseći 0,4 % BDP-a do 2020. Tijekom programskog razdoblja i dalje će se ispunjavati srednjoročni proračunski cilj. Međutim, u svojem programu stabilnosti za 2016. Luksemburg najavljuje da će se srednjoročni proračunski cilj izmijeniti, tj. strukturni suficit od 0,5 % BDP-a do 2016. prijeći će u strukturni deficit od 0,5 % BDP-a od 2017. Prema Programu stabilnosti očekuje se da će udio državnog duga u BDP-u postupno porasti na 23,5 % BDP-a u 2020. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje proračunske projekcije uvjerljiv je, uz iznimku 2017. i 2018., kada je povoljan. Na temelju proljetne prognoze Komisije za 2016. predviđa se da će se strukturni suficit smanjiti na 1,4 % BDP-a u 2016., a potom na 0,3 % BDP-a u 2017. te će tako ostati iznad razine srednjoročnog proračunskog cilja. Moguća buduća odstupanja ocjenjivala bi se u odnosu na zahtjev za održavanje strukturnog salda na razini srednjoročnog proračunskog cilja, uzimajući u obzir potrebu za osiguravanjem dugoročne održivosti javnih financija, osobito u području mirovina. Na temelju ocjene Programa stabilnosti te uzimajući u obzir proljetnu prognozu Komisije za 2016., Vijeće očekuje da će Luksemburg biti usklađen s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu.

               (6)

               Luksemburška nadležna tijela najavila su glavne pravce sveobuhvatne porezne reforme koja bi trebala stupiti na snagu u 2017. Reformom se predviđaju izmjene uglavnom u području izravnog oporezivanja za pojedince i društva. Njome se želi postupno smanjiti stopa poreza na dobit poduzeća (u cilju povećanja konkurentnosti) i povećati progresivnost poreza na osobni dohodak (u cilju povećanja pravednosti). Istodobno se povećanjem određenih poreznih izdataka, posebno u pogledu stanovanja, može izazvati rizik od smanjenja porezne osnovice. Određena međunarodna kretanja također mogu utjecati na strukturu luksemburškog poreznog sustava te upućivati na slabost barem jednog dijela fiskalnih prihoda. U cilju osiguravanja predvidivosti trebalo bi dodatno proširiti poreznu osnovicu, osobito ponovnim razmatranjem trenutačno niskog poreza na nekretnine i većim iskorištavanjem alternativnih izvora, uključujući porez u području okoliša. U tom se pogledu ukidanjem rubrike intelektualnog vlasništva omogućuje proširenje porezne osnovice poduzeća. Donošenje i provedba poreznih reformi i dalje će se pomno pratiti u okviru europskog semestra.

               (7)

               Luksemburška nadležna tijela nastoje diversificirati gospodarstvo, uzimajući pritom u obzir rizike povezane s velikom ovisnošću o financijskom sektoru. S obzirom na visoku razinu troškova rada u toj zemlji, djelatnosti s višom dodanom vrijednošću pružaju potencijal za poticanje alternativnih izvora rasta. Stoga uspješna diversifikacija gospodarstva Luksemburga uvelike ovisi o sektorima koji su manje osjetljivi na razine troška rada. Oni se uglavnom temelje na istraživanjima i inovacijama, koje karakterizira izrazita usmjerenost na tehnologiju i znanje. Daljnjim bi se proširenjem već uspješnog sektora nefinancijskih usluga moglo doprinijeti diversifikaciji gospodarstva. Smanjenjem ili uklanjanjem postojećih prepreka ulaganju i inovacijama koje ograničavaju gospodarski razvoj oslobodio bi se potencijal za inovacije i doprinijelo diversifikaciji. Dok su javna ulaganja iznad prosjeka europodručja, privatna ulaganja podbacuju. Održavanje visoke razine ulaganja nužno je za očuvanje izgleda za rast. Analiza u Izvješću za Luksemburg pokazuje da je riječ o zemlji s najstrožim propisima u Uniji u području poslovnih usluga i osnivanja maloprodajnih poduzeća. Glavna se ograničenja odnose na zahtjeve u pogledu vlasničke strukture, prava glasa i multidisciplinarnih ograničenja u sektoru poslovnih usluga te operativne zahtjeve i zahtjeve u pogledu osnivanja poduzeća u maloprodajnom sektoru.

               (8)

               Stalno povećavanje cijena nekretnina tijekom proteklih desetljeća, zajedno s predviđenom snažnom dinamikom stanovništva i zaposlenosti u idućim godinama, moglo bi postati prepreka planiranom porastu broja stanovnika i radne snage. Ta je perspektiva još izglednija s obzirom na to da gospodarstvo uvelike ovisi o doprinosu visokokvalificiranih radnika iz susjednih zemalja, koji čine oko jednu trećinu ukupnog broja zaposlenih. Na dinamiku cijena stambenih nekretnina utječe neujednačenost potražnje i ponude, a posebno manjak dostupnog i povoljnog stambenog prostora. Nedovoljna dostupnost zemljišta za novogradnju i neoptimalno administrativno uređenje u pogledu postupaka izdavanja građevinskih dozvola prepreka su fleksibilnosti stambene ponude. S obzirom na nefleksibilnu stambenu ponudu vjerojatno će se i velik dio poreznih subvencija raspoloživ u okviru postojećih politika kapitalizirati u okviru cijene nekretnina. Mogli bi se povećati i napori na osiguravanju socijalnog stambenog prostora po povoljnim cijenama. Trenutačno stanje na tržištu nekretnina ne samo da odvraća kućanstva od nastanjivanja u Luksemburgu, nego i povećava problem prometne preopterećenosti i onečišćenja. I nove demografske projekcije iz Izvješća o starenju stanovništva iz 2015. upućuju na nužnost uklanjanja uskih grla za ulaganja u području prometa i stanovanja te bi se one trebale prenijeti i u četiri buduća sektorska plana za stambene nekretnine, prijevoz, zone gospodarske aktivnosti i zeleni krajobraz.

               (9)

               Postignuća gospodarske diversifikacije mogla bi ograničiti činjenica da kretanja plaća u nekim sektorima nisu u skladu s kretanjima u pogledu produktivnosti. To dodatno ograničava sektore na koje se može usmjeriti, većinom na one s visokom dodanom vrijednošću. Tijekom posljednjeg desetljeća jedinični troškovi rada u Luksemburgu povećavali su se brže nego u većini država članica europodručja. Sveobuhvatnom automatskom indeksacijom plaća doprinosi se ograničavanju razlika u plaćama među sektorima i može se spriječiti uzimanje u obzir razlika u produktivnosti. Međutim, produljeno trajanje niske inflacije dovelo je do odgode pokretanja automatske prilagodbe plaća te je doprinijelo umjerenim kretanjima plaća. Usporedno sa slabim kretanjima plaća i nestabilnošću proizvodnje gubitci zbog troškovne konkurentnosti smanjili su se. U tom kontekstu opravdano je praćenje kretanja plaća.

               (10)

               Obveze povezane sa starošću i dalje su dugoročan rizik, posebno u pogledu troškova mirovina. U pogledu premošćivanja jaza između zakonske i stvarne dobi za umirovljenje s pomoću ograničavanja ranog umirovljenja Luksemburg je ostvario ograničen napredak. U srpnju 2015. parlamentu je predstavljen nacrt zakona kojim se mijenjaju pravila povezana s ranim umirovljenjem. Međutim, premda će jedan program biti ukinut, uvjeti prihvatljivosti za druge predmirovinske programe bit će djelomično ublaženi. Nadalje, zakon o reklasifikaciji radnika s radnim invaliditetom donesen je u srpnju 2015. i provodi se od 1. siječnja 2016. Njime su se povećale mogućnosti za radnike s radnim invaliditetom da ostanu na tržištu rada, što podrazumijeva smanjenje broja ljudi koji ulaze u program ranog umirovljenja. Rano umirovljenje i dalje je raširena pojava, a poticaji za dulji radni vijek ograničeni su. Još nema sveobuhvatne strategije u pogledu dobne politike kojom bi se stariji radnici duže zadržali na radnom mjestu te bi im se omogućili poticaji i vještine u cilju njihova vraćanja na posao. O paktu kojim se želi potaknuti poduzeća s više od 150 zaposlenika da zadrže starije radnike još se raspravlja u parlamentu.

               (11)

               U skladu s mirovinskom reformom iz 2012. praćenje i ocjenjivanje održivosti mirovinskog sustava trebalo bi provoditi svakih pet godina od donošenja reforme. Vlada je potvrdila svoju namjeru da ocjenjivanje provede u 2016., a ne u 2017., kako je prvotno planirano, te je uspostavila Radnu skupinu za mirovine zaduženu za provedbu tog ocjenjivanja. Nije zabilježen napredak u usklađivanju zakonske dobi za umirovljenje sa životnim vijekom, kako je prethodno preporučilo Vijeće. Luksemburg se ističe kao jedina država članica u kojoj nije predviđeno daljnje povećanje zakonske dobi za umirovljenje i dobi za rano umirovljenje za razdoblje 2013. – 2060. U Izvješću o starenju stanovništva iz 2015. predviđeno povećanje rashoda povezanih s dobi smanjeno je, ali se revizija, s obzirom na to da nisu donesene nove reforme, gotovo isključivo objašnjava povoljnijim demografskim projekcijama. Čak i nakon revizije očekivano povećanje rashoda za mirovine i dalje je najviše u Uniji. Nadalje, Luksemburg će se suočiti s rizicima u pogledu očekivanog povećanja rashoda povezanih s dugotrajnom skrbi, koji su, mjereno udjelom u BDP-u, jedni od najvećih u odnosu na sve države članice. To je pak posljedica najvišeg očekivanog povećanja udjela stanovništva koje ovisi o državnom financiranju do 2060. u Uniji. Kako bi se osigurala dugoročna održivost osiguranja za dugotrajnu skrb, proveden je pripremni rad na reformi.

               (12)

               Komisija je u okviru europskog semestra provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Luksemburga, koju je objavila u Izvješću za Luksemburg za 2016. Ocijenila je i Program stabilnosti, Nacionalni program reformi te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Luksemburgu prethodnih godina. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Hrvatskoj, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica EU-a, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnog gospodarskog upravljanja EU-om pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine EU-a. Preporuke u okviru europskog semestra navedene su u preporukama 1. i 2. u nastavku.

               (13)

               Vijeće je s obzirom na tu ocjenu ispitalo Program stabilnosti i njegovo je mišljenje (5) da se očekuje da će Luksemburg biti usklađen s Paktom o stabilnosti i rastu.

         PREPORUČUJE da Luksemburg u 2016. i 2017. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Osigurati dugoročnu održivost javnih mirovina povećanjem stvarne dobi za umirovljenje, ograničavanjem ranog umirovljenja, povećanjem poticaja za dulji radni vijek i usklađivanjem zakonske dobi za umirovljenje s promjenama u životnom vijeku.

               2.

               Ukloniti prepreke ulaganjima i inovacijama koje ograničavaju gospodarski razvoj u sektoru poslovnih usluga. Riješiti pitanje uskih grla koja otežavaju stambena ulaganja.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. srpnja 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. KAŽIMÍR

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011., str. 25.).

      (3)  SL C 96, 11.3.2016., str. 1.

      (4)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: Preporuka Vijeća od 9. srpnja 2013. o nacionalnom programu reforme Luksemburga za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Luksemburga za razdoblje 2012.-2016.

text:
               30.7.2013

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 217/55

      PREPORUKA VIJEĆA

   od 9. srpnja 2013.
   o nacionalnom programu reforme Luksemburga za 2013. i davanje mišljenja Vijeća o programu stabilnosti Luksemburga za razdoblje 2012.-2016.
   2013/C 217/14
   Ovaj tekst još nije preveden na hrvatski jezik i stoga se prvo objavljuje na engleskom jeziku. Objava na hrvatskom jeziku uslijedit će čim prijevod bude dostupan.
   THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
   Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Articles 121(2) and 148(4) thereof,
   Having regard to Council Regulation (EC) No 1466/97 of 7 July 1997 on the strengthening of the surveillance of budgetary positions and the surveillance and coordination of economic policies (1), and in particular Article 5(2) thereof,
   Having regard to the recommendation of the European Commission,
   Having regard to the conclusions of the European Council,
   Having regard to the opinion of the Employment Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic and Financial Committee,
   Having regard to the opinion of the Social Protection Committee,
   Having regard to the opinion of the Economic Policy Committee,
   Whereas:

               (1)

               On 26 March 2010, the European Council agreed to the Commission’s proposal to launch a new strategy for jobs and growth, Europe 2020, based on enhanced coordination of economic policies, which focuses on the key areas where action is needed to boost Europe’s potential for sustainable growth and competitiveness.

               (2)

               On 13 July 2010, the Council adopted a Recommendation on the broad guidelines for the economic policies of the Member States and the Union (2010 to 2014) and, on 21 October 2010, it adopted a decision on guidelines for the employment policies of the Member States (2), which together form the ‘integrated guidelines’. Member States were invited to take the integrated guidelines into account in their national economic and employment policies.

               (3)

               On 29 June 2012, the Member States’ Heads of State or Government decided on a Compact for Growth and Jobs, providing a coherent framework for action at national, EU and euro area levels using all possible levers, instruments and policies. They decided on action to be taken at the level of the Member States, in particular expressing full commitment to achieving the objectives of the Europe 2020 strategy and to implementing the country-specific recommendations.

               (4)

               On 10 July 2012, the Council adopted a Recommendation (3) on Luxembourg’s National Reform Programme for 2012 and delivered its opinion on Luxembourg’s Stability Programme for 2012-2015.

               (5)

               On 28 November 2012, the Commission adopted the Annual Growth Survey, marking the start of the 2013 European Semester for economic policy coordination. Also on 28 November 2012, the Commission, on the basis of Regulation (EU) No 1176/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 November 2011 on the prevention and correction of macroeconomic imbalances (4), adopted the Alert Mechanism Report, in which Luxembourg was not identified as one of the Member States for which an in-depth review would be carried out.

               (6)

               The European Parliament has been duly involved in the European Semester, in accordance with Regulation (EC) No 1466/97, and, on 7 February 2013, adopted a resolution on employment and social aspects in the Annual Growth Survey 2013 and a resolution on the contribution to the Annual Growth Survey 2013.

               (7)

               On 14 March 2013, the European Council endorsed the priorities for ensuring financial stability, fiscal consolidation and action to foster growth. It underscored the need to pursue differentiated, growth-friendly fiscal consolidation, to restore normal lending conditions to the economy, to promote growth and competitiveness, to tackle unemployment and the social consequences of the crisis, and to modernise public administration.

               (8)

               On 26 April 2013, Luxembourg submitted its 2013 National Reform Programme and its Stability Programme for the period 2012-2016. In order to take account of their interlinkages, the two Programmes have been assessed at the same time.

               (9)

               Based on the assessment of the Stability Programme pursuant to Regulation (EC) No 1466/97, the Council is of the opinion that the macroeconomic scenario underpinning the budgetary projections in the Programme is plausible. In particular, the Stability Programme scenario for 2013 is very close to the 2013 Commission services 2013 spring forecast, while for 2014 it is slightly more optimistic. Medium-term deficit projections are made under a slightly optimistic growth scenario, above potential growth. The objective of the budgetary strategy outlined in the Stability Programme is to bring the deficit from 0,8 % of GDP in 2012 to 0,6 % of GDP in 2014. However in the outer years of the programme period, the deficit is forecast to deteriorate to 1,3 % of GDP both in 2015 and 2016. This is the result of the introduction of the new VAT rules regarding electronic services, entering into force on 1 January 2015. According to these rules, the VAT revenues generated from e-commerce activities will be transferred from the country where the supplier is located to that of the residence of the customer. The impact of the new rules is estimated by the authorities to lower tax revenues from VAT by 1,4 % of GDP. The Government has already announced that the standard VAT rate will be increased, with a view to make up a part of the revenue loss. The Stability Programme confirms the previous medium-term budgetary objective (MTO) of a structural surplus of 0,5 % of GDP. The MTO is in line with the requirements of the Stability and Growth Pact. Based on both the Commission services 2013 spring forecast as well as on the (recalculated) structural budget balance in the Stability Programme, Luxembourg is expected to be at a structural surplus of 0,1 % of GDP, which is below the MTO, in 2012, and is projected to achieve its MTO in 2013. However, Luxembourg is projected to depart again from its MTO starting from 2014 by 0,3 % of GDP and even further in 2015 and 2016. The national authorities have reiterated their objective to return to the MTO at the latest in 2017 so as to provide greater room for manoeuvre. At 20,8 % of GDP in 2012, gross government debt is well below the Treaty reference value.

               (10)

               Luxembourg has been able to keep its public deficit below the 3 % of GDP threshold over the past years, therefore avoiding entering the excessive deficit procedure. This has been due more to buoyant revenues rather than to expenditure restraint. Specifically, in 2012, the growth rate of government expenditure, net of discretionary revenue measures, is estimated to have exceeded the expenditure benchmark of the Stability and Growth Pact. The deviation of the growth rate of government expenditure from the expenditure benchmark is estimated to reach 1,3 % of GDP, above the threshold of 0,5 % of GDP defined in Regulation (EC) 1466/97. However, to qualify this deviation, an overall assessment needs to be conducted, taking into account other factors: (i) the deficit deteriorated in structural terms by only 0,2 % of GDP in 2012; (ii) the economy of Luxembourg, given the small size of the country and its degree of openness, is very volatile; and (iii) according to the Commission services spring 2013 forecast, Luxembourg should attain its MTO already in 2013. All these elements point to a non-structural nature of the deviation. Still, the high volatility of the revenues collected by Luxembourg’s general government, up to now resulting in higher-than-planned revenues, represents a risk for the sustainability of public finances. To better address these risks, both the debt and expenditure constraints should be established in law. Moreover, there should be an identified monitoring body and predefined action in case of non-compliance. The entry into force on 1 January 2015 of the above-mentioned VAT package and its subsequent strong negative impact on tax collection illustrates the importance for Luxembourg to introduce a medium-term budgetary framework. Specifically, this would call for a particularly prudent fiscal stance in 2014.

               (11)

               Currently, less than a third of tax revenues are raised from consumption taxes, partially owing to moderate standard and reduced VAT rates. Luxembourg ranks first in the EU in terms of the number of categories of goods and services covered by reduced VAT rates. The presence of a large financial sector, exempted from VAT, also contributes to the low VAT to GDP ratio. Overall, Luxembourg has scope to raise revenue by extending the standard VAT rate. In addition, the corporate tax system in Luxembourg is characterised by a large tax bias towards indebtedness, which contributes to a high private debt to GDP ratio.

               (12)

               The Luxembourg pension reform adopted in December 2012 can only be considered an important first step in the right direction. Even when taking into account most of the aspects of the adopted pension reform, Luxembourg would still need to implement long-term sustainability-enhancing policies equivalent to a permanent improvement of 8,6 percentage points of GDP in the primary balance to close the fiscal gap. Luxembourg therefore needs to go further in its pension reform. The introduction of a cap on pension adjustments based on real wage increases would increase pension reserves and increasing the effective retirement age by aligning the retirement age or pension benefits to change in life expectancy would help ensure the long-term sustainability of the pension system. Moreover, the possibilities for early retirement should be reduced and it should be made more attractive to work longer than the minimum required. In addition, the impact on fiscal sustainability of long-term care expenditure is projected to contribute by 2,1 percentage points to Luxembourg’s sustainability gap. The expected increase in both the number of elderly and the number of dependants in Luxembourg is high compared to the EU average.

               (13)

               Luxembourg’s current productivity is rather high. However, the room for manoeuvre in terms of productivity gains is getting smaller. Therefore, the growth of unit labour costs should be limited by ensuring a better correlation between wages and productivity. Luxembourg has taken measures to moderate wage growth by modulating the indexation system between 2012 and 2014. However, this reform is only temporary and does not guarantee that wages will over time evolve in line with productivity. Productivity is not the same across all economic sectors, and the level of productivity in the financial sector is almost twice as high as in the remaining part of the economy. There will be a significant risk to Luxembourg’s competitiveness from 2015 onward, when the automatic indexation system will again be applied in the normal way. Additional measures should thus be taken to reform the wage setting system in a more permanent way to avoid a further deterioration of competitiveness in the future.

               (14)

               Luxembourg’s economy is heavily dependent on its financial sector, which accounts for about 30 % of total value added and 25 % of collected fiscal revenues. To safeguard the country’s future competitiveness, alternative "competence niches" would need to be developed. However, the Luxembourgish research and innovation system remains very weak and Luxembourg is not on track to reach its research and development (R&D) intensity target for 2020. The performance of Luxembourg on the indicators on cooperation between public research institutions and firms is well below the EU average, reflecting the current disconnections between the private sector R&D and the public research system. Luxembourg should counteract the declining trend of its R&D intensity, in particular by helping boost business R&D intensity. The development of a more targeted smart specialisation strategy could play a crucial role in maximising the economic impacts of public research funding, in particular through ensuring a leverage effect on private investments. Such a targeted approach should be complemented by a comprehensive horizontal policy focused on the development and growth of innovative firms.

               (15)

               Youth unemployment remains persistently high at 18 % and depends heavily on the educational level. Young residents face intense competition for jobs from non-residents, who are often more skilled. While Luxembourg has demonstrated a strong commitment to combating youth unemployment, further efforts are needed. In order to maximise returns, measures taken should be made part of a comprehensive reform strategy, including enhanced activation policies to combat benefit dependency. Luxembourg’s PISA (5) performance testing on basic skills of young people is relatively weak. Further measures are needed to counteract the negative tendency in reading, mathematics and science observed since 2006. Further efforts should be made to improve and target education resources for schools with disadvantaged students and increase resources available for language support and remedial classes. The specific challenges faced by people with a migrant background on the labour market should be further examined and addressed by targeted measures, including in respect of language skills. Vocational education and training should be given particular attention in this context. Further measures should be taken to improve early childhood education and reduce early school leaving, in particular for the migrant population. The employability of older workers should be improved, including through skills upgrading.

               (16)

               Luxembourg is committed to reducing its greenhouse gas emissions in the non-ETS (emissions trading system) sectors by 20 % in 2020 compared to 2005 but is expected to fail to meet its target by 23 percentage points according to the latest 2020 projections based on existing measures. The transport sector was responsible for 68 % of non-ETS emissions in 2011 and represents a key challenge for Luxembourg. Measures currently in place would only contribute to approximately a third of the greenhouse gas emission reduction necessary to meet the target. Consequently, measures need to be significantly stepped up, in particular by increasing fuel taxation so as to reduce the taxation gap with neighbouring countries. The vehicle tax reform should also be accelerated. Luxembourg should continue with the implementation of projects which favour the use of public transport. It should introduce congestion charging on roads to encourage a shift towards public transport. Better public transport connections with neighbouring regions should be promoted.

               (17)

               In the context of the European Semester, the Commission has carried out a comprehensive analysis of Luxembourg’s economic policy. It has assessed the National Reform Programme and Stability Programme. It has taken into account not only their relevance for sustainable fiscal and socioeconomic policy in Luxembourg but also their compliance with EU rules and guidance, given the need to reinforce the overall economic governance of the Union by providing EU-level input into future national decisions. Its recommendations under the European Semester are reflected in recommendations (1) to (6) below.

               (18)

               In the light of this assessment, the Council has examined the Stability Programme, and its opinion (6) is reflected in particular in recommendation (1) below.

               (19)

               In the context of the European Semester, the Commission has also carried out an analysis of the economic policy of the euro area as a whole. On this basis, the Council has issued specific recommendations addressed to the Member States whose currency is the euro (7). As a country whose currency is the euro, Luxembourg should also ensure the full and timely implementation of those recommendations,

         HEREBY RECOMMENDS that Luxembourg take action within the period 2013-2014 to:

               1.

               Preserve a sound fiscal position and remain at the MTO so as to ensure the long-term sustainability of public finances, in particular by taking into account implicit liabilities related to ageing. Strengthen fiscal governance by adopting a medium-term budgetary framework covering the general government and including multi-annual expenditure ceilings, and by putting in place the independent monitoring of fiscal rules.

               2.

               Take measures to address the debt-bias in corporate taxation and extend the application of the standard VAT rate.

               3.

               Curb age-related expenditure by making long-term care more cost effective, in particular through a stronger focus on prevention, rehabilitation and independent living, strengthening the recently adopted pension reform, taking additional measures to curb early retirement and increasing the effective retirement age by aligning the retirement age or pension benefits to changes in life expectancy.

               4.

               Beyond the current freeze, take further structural measures, in consultation with the social partners and in accordance with national practices, to reform the wage setting system, including wage indexation, to improve its responsiveness to productivity and sectoral developments and labour market conditions and foster competitiveness. Step-up efforts to diversify the structure of the economy, fostering private investment in research, in particular by developing cooperation between public research and firms.

               5.

               Step up efforts to reduce youth unemployment by improving the design and monitoring of active labour market policies. Strengthen general and vocational education to better match young people’s skills with labour demand, in particular for people with a migrant background. Reinforce efforts to increase the participation rate of older workers, including by improving their employability through lifelong learning.

               6.

               Step up measures to meet the target for reducing non-ETS greenhouse gas emissions, in particular by increasing taxation on energy products for transport.

      Done at Brussels, 9 July 2013.

            For the Council

            The President

         R. ŠADŽIUS

      (1)  OJ L 209, 2.8.1997, p. 1.

      (2)  Maintained for 2013 by Council Decision2013/208/EU of 22 April 2013 on guidelines for the employment policies of the Member States (OJ L 118, 30.4.2013, p. 21).

      (3)  OJ C 219, 24.7.2012, p. 58.

      (4)  OJ L 306, 23.11.2011, p. 25.

      (5)  PISA is the OECD Programme for International Student Assessment.

      (6)  Under Article 5(2) of Regulation (EC) No 1466/97.

      (7)  See page 97 of the current Official Journal.


title: Preporuka Vijeća (EU) 2016/212 od 12. veljače 2016. o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskog razvojnog fonda (deseti ERF) za financijsku godinu 2014.

text:
               16.2.2016

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 39/61

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2016/212
   od 12. veljače 2016.
   o razrješnici koja se daje Komisiji u vezi s provedbom operacija Europskog razvojnog fonda (deseti ERF) za financijsku godinu 2014.
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
   uzimajući u obzir Sporazum o partnerstvu između članica Skupine afričkih, karipskih i pacifičkih država s jedne strane i Europske zajednice i njezinih država članica s druge strane, potpisan u Cotonouu 23. lipnja 2000. (1) i izmijenjen sporazumom potpisanim u Luxembourgu 25. lipnja 2005. (2),
   uzimajući u obzir Unutarnji sporazum između predstavnika vlada država članica, koji su se sastali u okviru Vijeća, o financiranju potpore Zajednice unutar višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2008. do 2013. u skladu sa Sporazumom o partnerstvu AKP-EZ-a i o dodjeljivanju financijske pomoći prekomorskim zemljama i područjima na koja se primjenjuje četvrti dio Ugovora o EZ-u (3) ( „Unutarnji sporazum”), kojim se uspostavlja, među ostalim, deseti Europski razvojni fond (deseti ERF), a posebno njegov članak 11. stavak 8.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 215/2008 od 18. veljače 2008. o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na deseti Europski razvojni fond (4), a posebno njezine članke od 142. do 144.,
   razmotrivši račun prihoda i rashoda i bilancu stanja koja se odnosi na operacije desetog ERF-a na dan 31. prosinca 2014. i godišnje izvješće Revizorskog suda o djelatnostima koje se financiraju iz 8., 9., 10. i 11. Europskog razvojnog fonda (ERF-ovi), što se tiče financijske godine 2014., zajedno s odgovorima Komisije sadržanima u tom godišnjem izvješću (5),
   budući da:

               (1)

               Na temelju članka 11. stavka 8. Unutarnjeg sporazuma, Europski parlament treba, na preporuku Vijeća, Komisiji dati razrješnicu za financijsko upravljanje desetim ERF-om.

               (2)

               Sveukupna provedba operacija desetog ERF-a tijekom financijske godine 2014. od strane Komisije je zadovoljavajuća,

         PREPORUČUJE da Europski parlament Komisiji izda razrješnicu u vezi s provedbom operacija desetog ERF-a za financijsku godinu 2014.

      Sastavljeno u Bruxellesu 12. veljače 2016.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  SL L 317, 15.12.2000., str. 3.

      (2)  SL L 209, 11.8.2005., str. 27.

      (3)  SL L 247, 9.9.2006., str. 32.

      (4)  SL L 78, 19.3.2008., str. 1.

      (5)  SL C 373, 10.11.2015., str. 289.


				|

		52013PC0632

			Preporuka za ODLUKU VIJEĆA o odobrenju sklapanja, od strane Komisije u ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji /* COM/2013/0632 final */

			   	OBRAZLOŽENJE
Vijeće je 24. rujna 2012. ovlastilo
Komisiju da započne pregovore u ime Europske unije i njezinih država
članica i Republike Hrvatske s Albanijom radi sklapanja Protokola uz
Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju (od 1. travnja 2009.) između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike
Hrvatske Europskoj uniji.
Ti su se pregovori održali 19. studenoga 2012.
i 10. siječnja 2013. Nakon daljnjih tehničkih pojašnjenja i prepiske
albanske su vlasti priopćile da su suglasne s nacrtom Protokola koji je
Komisija predložila 18. lipnja 2013. Tekst nacrta Protokola nalazi se u
Prilogu.
Komisija predlaže da Vijeće odluči o
potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola u ime Europske unije i sklopi
Protokol u ime Europske unije i njezinih država članica. Europska
zajednica za atomsku energiju (EZAE) također je stranka Sporazuma o
stabilizaciji i pridruživanju. Komisija predlaže da Vijeće odobri sklapanje
Protokola u ime Europske zajednice za atomsku energiju, u skladu s člankom
101. stavkom 2. Ugovora o osnivanju EZAE-a.
U skladu s člankom 101. Ugovora o EZAE-u
Komisija je donijela odluku o potpisivanju Sporazuma a odluku o sklapanju
Sporazuma Komisija je donijela uz odobrenje Vijeća. Stoga je potrebno
donijeti zasebne odluke o potpisivanju i sklapanju Protokola od strane EU-a i
od strane EZAE-a.
Komisija predlaže da Vijeće sklapanje
Protokola u ime Europske zajednice za atomsku energiju:
·
odobri, u skladu s člankom 101. stavkom 2.
Ugovora o osnivanju EZAE-a.
Preporuka za
ODLUKU VIJEĆA
o odobrenju sklapanja, od strane Komisije u
ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju
Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101.
stavak 2.,
uzimajući u obzir preporuku Komisije,
budući da:
(1)       Vijeće je 24. rujna 2012.
ovlastilo Komisiju da započne pregovore s Albanijom radi sklapanja
Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica
i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge
strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj
uniji.
(2)       Ti su pregovori uspješno
dovršeni.
(3)       Protokol bi stoga trebalo
sklopiti i u ime Europske zajednice za atomsku energiju u pogledu pitanja
obuhvaćenih Ugovorom o Euratomu.
(4)       Potpisivanje i sklapanje
Protokola podliježe posebnom postupku u pogledu pitanja obuhvaćenih
Ugovorom o Europskoj uniji i Ugovorom o funkcioniranju Europske unije.
(5)       Sklapanje Protokola od strane
Komisije u ime Europske zajednice za atomsku energiju trebalo bi odobriti.
ODLUČILO JE:
Jedini članak
Ovime se odobrava sklapanje, od strane
Komisije u ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji („Protokol”).
Tekst Protokola priložen je Odluci Vijeća
o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Republike Albanije, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir
pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik