title: Preporuka Vijeća od 30. listopada 2020. o lakšem prelasku u svijet rada – jačanje Garancije za mlade te o zamjeni Preporuke Vijeća od 22. travnja 2013. o uspostavi Garancije za mlade 2020/C 372/01

text:
               4.11.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 372/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 30. listopada 2020.
      o lakšem prelasku u svijet rada – jačanje Garancije za mlade te o zamjeni Preporuke Vijeća od 22. travnja 2013. o uspostavi Garancije za mlade
      (2020/C 372/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292. u vezi s člankom 149.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili su u studenome 2017. europski stup socijalnih prava kojim se utvrđuje dvadeset načela i prava za potporu pravednim tržištima rada i sustavima socijalne skrbi koji dobro funkcioniraju. Europskim stupom socijalnih prava utvrđuje se pravo na pravedne radne uvjete, navodi se da se jednako postupanje i jednake mogućnosti žena i muškaraca moraju osigurati u svim područjima te se utvrđuje pravo na pristup socijalnoj zaštiti i osposobljavanju. Navodi se i da bi trajanje probnih rokova trebalo biti razumno te da zlouporaba nestandardnih ugovora treba biti zabranjena. U načelu br. 4 („Aktivna potpora zapošljavanju”) navodi se da „mladi imaju pravo na kontinuirano obrazovanje, naukovanje, pripravništvo ili pouzdanu ponudu za posao u razdoblju od četiri mjeseca nakon gubitka posla ili prekida obrazovanja”.

                  (2)

                  U okviru smjernica za politike zapošljavanja država članica, koje je Vijeće donijelo u svojoj Odluci 2019/1181 (1), a posebno u smjernici br. 6, poziva se države članice da nastave rješavati pitanja nezaposlenosti mladih osoba i mladih koji ne rade, nisu u sustavu redovitog obrazovanja te nisu u sustavu obrazovanja odraslih („skupina NEET”) sprečavanjem ranog napuštanja školovanja te strukturnim poboljšanjem prelaska iz škole na posao, među ostalim potpunom provedbom Garancije za mlade.

                  (3)

                  U Preporuci Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (2) utvrđuju se elementi i načela vrednovanja neformalnog i informalnog učenja kojima se pojedincima omogućuje vrednovanje znanja, vještina i kompetencija koje su stekli u okviru neformalnog i informalnog učenja te priznavanje cjelovitih kvalifikacija ili, kada je to primjenjivo, djelomičnih kvalifikacija.

                  (4)

                  U Preporuci Vijeća od 19. prosinca 2016. o oblicima usavršavanja: nove prilike za odrasle (3) preporučuje se da se odraslim osobama s niskom razinom vještina, znanja i kompetencija omogući, ovisno o njihovim individualnim potrebama, stjecanje minimalne razine pismenosti, matematičke pismenosti i digitalne kompetencije ili stjecanje šireg skupa vještina, znanja i kompetencija.

                  (5)

                  Preporukom Vijeća od 22. svibnja 2018. o ključnim kompetencijama za cjeloživotno učenje (4) poziva se države članice da podupru razvoj osnovnih digitalnih vještina te da povećaju i poboljšaju razinu digitalnih kompetencija u svim segmentima stanovništva.

                  (6)

                  U Preporuci Vijeća od 10. ožujka 2014. o kvalitativnom okviru za pripravništvo (5) navode se smjernice za pružanje kvalitetnog pripravništva, zajedno s elementima kvalitete koji se posebice odnose na obrazovni sadržaj, radne uvjete i transparentnost u pogledu financijskih uvjeta i praksi zapošljavanja.

                  (7)

                  U Preporuci Vijeća od 15. ožujka 2018. o europskom okviru za kvalitetna i učinkovita naukovanja (6) utvrđuje se 14 glavnih kriterija koje bi države članice i dionici trebali primijeniti za razvoj kvalitetnog i učinkovitog naukovanja kako bi se osigurali razvoj vještina povezanih s poslom i osobni razvoj naučnika.

                  (8)

                  Uredbom (EU) 2019/1700 Europskog parlamenta i Vijeća (7) predviđa se zajednički okvir za sedam prethodno neovisnih skupova podataka, među ostalim ankete EU-a o radnoj snazi. Iz tog zajedničkog okvira, to jest integriranih europskih društvenih statistika, dobivaju se detaljniji usporedivi podaci za cijeli EU, što će omogućiti bolje razumijevanje prelaska mladih iz obrazovnog sustava na posao, preciznije promatranje njihova iskustva učenja i radnog iskustva, ali i njihovih pojedinačnih osobnih karakteristika.

                  (9)

                  U svojim zaključcima od 15. prosinca 2016. Europsko vijeće pozvalo je na nastavak Garancije za mlade. U svojim zaključcima od 15. lipnja 2017. Vijeće ponovno potvrđuje da je rješavanje pitanja nezaposlenosti i neaktivnosti mladih i dalje prioritet politika, smatra da je iz Garancije za mlade i Inicijative za zapošljavanje mladih proizišao snažan poticaj za strukturne reforme i inovacije u području politika te naglašava da su za dopiranje do skupine NEET potrebni snažni i ustrajni napori nacionalnih tijela te međusektorska suradnja.

                  (10)

                  U svojoj rezoluciji od 18. siječnja 2018. o provedbi Inicijative za zapošljavanje mladih u državama članicama Europski parlament pozvao je države članice da uspostave prikladne i prilagođene strategije dopiranja do svih osoba iz skupine NEET te da prijeđu na integriraniji pristup usmjeren prema individualiziranijoj pomoći i uslugama dostupnima za pružanje potpore mladima koji se suočavaju s višestrukim preprekama. Europski parlament naglašava potrebu za poboljšanjem kvalitete ponuda u okviru Garancije za mlade i Inicijative za zapošljavanje mladih te poziva na buduću raspravu o prihvatljivim dobnim skupinama.

                  (11)

                  Europski zeleni plan nova je Unijina strategija rasta. Njome se Unija nastoji preobraziti u pravedno i prosperitetno društvo s modernim, resursno učinkovitim i konkurentnim gospodarstvom u kojem do 2050. neće biti neto emisija stakleničkih plinova i u kojem gospodarski rast nije povezan s upotrebom resursa.

                  (12)

                  Kako bi pomogla u popravljanju gospodarske i socijalne štete uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19, poticanju europskog oporavka od te štete, kao i zaštiti i stvaranju radnih mjesta, Komisija je predložila opsežan europski plan oporavka kojim se iskorištavaju sve mogućnosti proračuna Unije te je predložila instrument za oporavak „Next Generation EU”. Taj će instrument biti ključan kako bi se pružila potpora, među ostalim, kratkoročnim mjerama za omogućivanje zapošljavanja, uključujući zapošljavanje mladih, kao i ulaganja u dugoročnije reforme politike povezane s tržištem rada, reforme socijalnog sustava te sustava obrazovanja i osposobljavanja.

                  (13)

                  Tijekom prethodne gospodarske recesije 2013., stopa nezaposlenosti mladih (u dobi od 15 godina do 24 godine) iznosila je 24,4 % u Uniji (što je povećanje u odnosu na 16 % u 2008.) te više od 50 % u nekim državama članicama, dok je u skupini NEET bilo 6,5 milijuna osoba u dobi od 15 godina do 24 godine. Kao odgovor na to, u travnju 2013. donesena je Preporuka Vijeća o uspostavi Garancije za mlade (8). Radi se o važnom koordiniranom odgovoru na razini Unije na izazove s kojima se mladi suočavaju, koji se temelji na intervencijama obrazovne politike i aktivne politike u vezi s tržištima rada u državama članicama.

                  (14)

                  Zbog pandemije bolesti COVID-19 Unija je naglo ušla u dosad nezabilježenu gospodarsku recesiju, zbog koje će se stope nezaposlenosti mladih i broj osoba u skupini NEET vjerojatno vratiti na prijašnje iznimno visoke razine. U 2020. očekuje se znatan pad gospodarstva Unije, koje će zbog toga ući u najdublju recesiju u svojoj povijesti. Mladi koji su već bili u neizvjesnoj situaciji na tržištu rada ili su se suočili s preprekama u pristupu radu prije početka pandemije pretrpjet će najteže posljedice, dok će oni koji u ovom trenutku ulaze na tržište rada imati poteškoća pri pronalasku prvog zaposlenja. Stoga je zbog aktualne krize potrebno pojačati Garanciju za mlade.

                  (15)

                  Mladi bi se mogli suočiti s višestrukim poteškoćama na tržištu rada i zato što se nalaze u prijelaznom razdoblju života, a raspolažu ograničenim radnim iskustvom ili uopće nemaju radnog iskustva, kao i s drugim preprekama za ulazak u svijet rada. Prethodne su recesije pokazale da mladi trpe teže posljedice nego stariji i iskusniji radnici.

                  (16)

                  Za mlade žene postoji veća vjerojatnost nego za mlade muškarce da će postati neaktivne zbog obveza pružanja skrbi, poput skrbi o djeci ili uzdržavanim odraslim osobama, ili zbog drugih osobnih ili obiteljskih obveza. Obveze pružanja skrbi pet su puta češći razlog za neaktivnost kod mladih žena nego kod mladih muškaraca. To može dovesti do povećanja rodnih razlika u zaposlenosti, što može imati dugotrajne posljedice u životima žena.

                  (17)

                  Nezaposlenost i neaktivnost mladih, kao i ograničen pristup uključivom visokokvalitetnom obrazovanju i osposobljavanju te socijalnim uslugama mogu imati štetne posljedice kao što su veći rizik od nezaposlenosti u budućnosti, niže razine zarade u budućnosti, gubitak ljudskog kapitala i međugeneracijski prijenos siromaštva. Ti elementi dovode do poteškoća za pojedince, ali i stvaranja izravnih i neizravnih troškova za cijelo društvo. Doprinose i regionalnim nejednakostima, primjerice mladi se ne mogu na održiv način uključiti na tržište rada u ruralnim ili udaljenim područjima te stoga traže prilike drugdje.

                  (18)

                  Stalan napredak poput automatizacije i digitalizacije proizvodnje i usluga i dalje preoblikuje svijet rada. Mladi su prekomjerno zastupljeni na nestandardnim radnim mjestima kao što su rad putem platforme ili honorarni poslovi, u okviru kojih možda nemaju pristup odgovarajućoj socijalnoj zaštiti. Mladi su jedna od skupina koje su izložene riziku od gubitka zaposlenja zbog automatizacije jer početne pozicije često uključuju veći udio zadataka koji se mogu automatizirati. Istodobno se zahvaljujući digitalnim tehnologijama stvaraju nova radna mjesta i povećava potražnja za vještinama potrebnima za digitalnu transformaciju u mnogim sektorima gospodarstva.

                  (19)

                  Sadašnje ulaganje u ljudski kapital mladih Europljana pomoći će u tome da socijalna tržišna gospodarstva Europe razviju otpornost na buduće promjene, uz prilagodbe demografskim promjenama i istodobno potpuno prihvaćanje digitalnog doba i porasta broja radnih mjesta u području zelenog gospodarstva. Takva ulaganja neodvojivo su povezana s reformama tržišta rada kojima se mogu riješiti neki od strukturnih problema s kojima se mladi suočavaju i osigurati im bolju početnu poziciju. Unija će moći u potpunosti iskoristiti aktivnu, inovativnu i kvalificiranu radnu snagu te istodobno izbjeći visoke gospodarske i socijalne troškove koji nastaju zbog mladih koji ne rade, nisu u sustavu redovitog obrazovanja te nisu u sustavu obrazovanja odraslih.

                  (20)

                  Pojačanom se Garancijom za mlade može doprinijeti stvaranju prilika za zapošljavanje mladih i promicanju poduzetništva mladih te pomoći u iskorištavanju prilika koje proizlaze iz digitalne i zelene tranzicije. Može se doprinijeti smanjenju trajnih štetnih posljedica za tržište rada koje proizlaze iz ozbiljnog usporavanja rasta poticanjem poduzeća na zapošljavanje nezaposlenih mladih, uključujući one koji su bili nezaposleni prije pandemije, te osiguravanjem osposobljavanja kojim se olakšava povezivanje nezaposlenih i neaktivnih mladih s ponudom slobodnih radnih mjesta.

                  (21)

                  Pojačanom Garancijom za mlade trebalo bi osigurati da svi mladi dobiju kvalitetnu ponudu za posao, nastavak obrazovanja, pripravništvo ili naukovanje u roku od četiri mjeseca otkad su postali nezaposleni ili napustili formalno obrazovanje. Kako bi se ostvarila ta ambicija, ona bi trebala mladima osigurati mogućnost stabilnog uključivanja na tržište rada te doprijeti do većeg broja mladih i motivirati ih, bez obzira na prepreke s kojima se mogu suočiti, osiguravajući da nitko od njih ne bude zapostavljen. Pojačanom Garancijom za mlade trebalo bi nastojati poduprijeti mlade u stjecanju dragocjenog radnog iskustva i razvoju odgovarajućih vještina za stalne promjene u svijetu rada, posebno onih vještina koje su važne za sektore rasta te za zelenu i digitalnu tranziciju. Kvaliteta naukovanja ima važnu ulogu u tom pogledu. Potrebno je povećati ponudu naukovanja, posebno tijekom faze oporavka, te promicati sudjelovanje poduzeća kako bi se olakšao proces zapošljavanja. Naukovanjem se mlade priprema za poslove za kojima vlada velika potražnja te im se omogućuje put prema održivom uključivanju na tržište rada, među ostalim na lokalnoj razini.

                  (22)

                  U Preporuci Vijeća iz 2013. o uspostavi Garancije za mlade države članice preuzele su obvezu osigurati da sve osobe mlađe od 25 godina dobiju kvalitetnu ponudu za posao, nastavak obrazovanja, naukovanje ili pripravništvo u roku od četiri mjeseca otkad su postali nezaposleni ili napustili formalno obrazovanje. Proširenjem raspona dobi kako bi se uključilo mlade u dobi od 25 do 29 godina uzima se u obzir i to da prelasci iz škole na posao i održivo uključivanje na tržište rada traju dulje zbog promjenjive prirode rada, produljenih razdoblja provedenih u obrazovnom sustavu i vještina za kojima vlada potražnja. Važno je prepoznati da će gospodarski pad uzrokovan pandemijom bolesti COVID-19 dovesti do toga da će znatan udio osoba u dobi od 25 do 29 godina postati nezaposlen i da će im biti potrebna potpora. Garancija za mlade usklađuje se i s mjerama i programima država članica koji se odnose na mlade, a općenito su dostupni mladima u dobi od 15 do 29 godina.

                  (23)

                  Skupina NEET heterogena je. Za neke mlade ulazak u skupinu NEET može biti pokazatelj višestrukih i ukorijenjenih nepovoljnih okolnosti i može naznačiti dugoročniju isključenost iz društva te stoga zahtijeva dulje intervencije. Neki su mladi posebno ranjivi, na primjer osobe koje su rano napustile školovanje ili osobe s neadekvatnim obrazovanjem ili osposobljavanjem, koje su često ograničeno pokrivene socijalnom zaštitom, imaju ograničen pristup financijskim sredstvima, nesigurne radne uvjete ili se suočavaju s diskriminacijom. Za druge, poput visokokvalificiranih mladih ili onih koji već imaju znatno radno iskustvo koje je još relevantno, skupina NEET vjerojatno će biti privremeni status jer se suočavaju s manjim preprekama za ulazak na tržište rada i nemaju specifične ranjivosti. U okviru pojačane Garancije za mlade trebalo bi uzeti u obzir to da je osobama iz skupine NEET potreban individualiziran pristup: određenim osobama iz skupine NEET dovoljan je blaži pristup, dok su drugim, ranjivijim osobama iz te skupine potrebne intenzivnije, dulje i sveobuhvatnije intervencije. Intervencije bi se trebale temeljiti na rodno osjetljivom pristupu, uzimajući u obzir razlike među nacionalnim, regionalnim i lokalnim okolnostima.

                  (24)

                  Više od jedne petine mladih diljem Unije ne uspijeva razviti osnovnu razinu digitalnih vještina, a za niskokvalificirane mlade više je no trostruko vjerojatnije da će ostvariti slabije rezultate u području digitalnih vještina od visokokvalificiranih mladih. Zbog pandemije bolesti COVID-19 digitalna je tranzicija ubrzana, što nedostatak digitalnih vještina čini glavnom odrednicom kad je riječ o zapošljivosti mladih i njihovoj sposobnosti da iskoriste prilike koje proizlaze iz te tranzicije. Ciljanim se usavršavanjem pomaže mladima da odgovore na sve veću potražnju za digitalnim vještinama i pristupe rješavanju digitalnog jaza.

                  (25)

                  Kada se to smatra prikladnim, pripremno osposobljavanje prije prihvaćanja ponude, provedeno u skladu s pojedinačnim potrebama i u vezi sa specifičnim vrstama vještina, poput digitalnih, zelenih, jezičnih i poduzetničkih vještina te vještina upravljanja karijerom, trebalo bi biti dijelom pojačane Garancije za mlade. To praktično osposobljavanje može biti prvi korak prema cjelovitom strukovnom osposobljavanju, alat za isprobavanje svijeta rada ili dodatak postojećem obrazovanju ili radnom iskustvu prije nego što započne aktivnost iz ponude u okviru Garancije za mlade. Takvo se pripremno osposobljavanje, koje ne bi trebalo produljiti četveromjesečnu pripremnu fazu, zbog svoje kratkoročne i informalne prirode razlikuje od same ponude.

                  (26)

                  Učinkovita koordinacija i partnerstvo u različitim područjima politika, uključujući zapošljavanje, obrazovanje, mlade, rodnu ravnopravnost i socijalna pitanja, ključni su za poticanje kvalitetnog zapošljavanja i mogućnosti obrazovanja i osposobljavanja, naukovanja te pripravništva. Integriranim uslugama (kao što su jedinstvene kontaktne točke ili drugi modeli) omogućuje se lakši pristup uslugama i povlasticama te se mogu lakše osigurati prilagođena, fleksibilna i prilagodljivija rješenja za mlade s višedimenzionalnim preprekama u pogledu tržišta rada. Za integrirane usluge nužna je promjena radne kulture, i to stavljanjem mladih u središte intervencija i jačanjem razmjena ideja o najboljim praksama na svim razinama vlasti te izgradnjom mreža među svim relevantnim akterima. Osim toga, potrebno je pristupiti rješavanju pitanja u vezi sa zaštitom podataka kako bi se omogućila učinkovita i neometana suradnja među različitim javnim upravama i službama.

                  (27)

                  Pojačana Garancija za mlade trebala bi se provesti u okviru programa koji se sastoji od mjera potpore te bi trebala biti prilagođena nacionalnim, regionalnim i lokalnim okolnostima. Takvim programima trebale bi se uzeti u obzir različitosti država članica kad je riječ o stopama nezaposlenosti i neaktivnosti mladih, institucijskom ustroju te kapacitetima različitih dionika na tržištu rada. Trebalo bi uzeti u obzir i različite situacije kad je riječ o javnim proračunima i financijskim ograničenjima u smislu dodjele sredstava te bi ih trebalo kontinuirano pratiti i poboljšavati.

                  (28)

                  Mjere potpore mogu se financirati sredstvima Unije. Inicijativa za zapošljavanje mladih 2014.–2020. (kojoj Unija doprinosi s gotovo 9 milijardi EUR), u kombinaciji s dodatnim ulaganjem Europskog socijalnog fonda („ESF”), ključan je financijski resurs Unije za potporu provedbi Garancije za mlade. U okviru europskog plana oporavka i instrumenta „Next Generation EU”, putem Mehanizma za oporavak i otpornost te pomoći za oporavak za koheziju i europska područja („REACT-EU”) osigurat će se dodatna financijska sredstva Unije namijenjena mjerama za zapošljavanje mladih. Ta će se nastojanja u financijskom razdoblju 2021.–2027. dopuniti i Europskim socijalnim fondom plus („ESF+”), kojim će se poduprijeti cjelokupan raspon mjera za zapošljavanje, obrazovanje i osposobljavanje iz pojačane Garancije za mlade,

            PREPORUČUJE DRŽAVAMA ČLANICAMA DA:

                  1.

                  osiguraju da u skladu s načelom br. 4. europskog stupa socijalnih prava sve osobe mlađe od 30 godina u roku od četiri mjeseca otkad su postali nezaposleni ili napustili formalno obrazovanje dobiju kvalitetnu ponudu za posao, nastavak obrazovanja, naukovanje ili pripravništvo.
                  Početna točka za davanje ponude mladoj osobi u okviru Garancije za mlade trebala bi biti prijava te mlade osobe kod pružatelja Garancije za mlade. Programi Garancije za mlade trebali bi se temeljiti na smjernicama navedenima u nastavku koje su strukturirane u četiri faze (odnosno mapiranje, informiranje, priprema i ponuda) te bi trebali biti organizirani u skladu s nacionalnim, regionalnim i lokalnim okolnostima, imajući na umu spol i raznolikost mladih kojima su namijenjeni;

         Mapiranje

         Utvrđivanje ciljne skupine, dostupnih usluga i potrebnih vještina

                  2.

                  poboljšaju mapiranje ciljne skupine kako bi se omogućilo bolje razumijevanje raznolikosti osoba iz skupine NEET i prilagođena potpora koja im je vjerojatno potrebna, uključujući osobe iz skupine NEET na koje je gospodarska recesija negativno utjecala;

                  3.

                  mapiraju usluge dostupne za različite potrebe u pogledu potpore, upotrebljavaju nacionalna predviđanja potreba za vještinama zajedno s lokalnim predviđanjem potreba za vještinama (na temelju, na primjer, velikih količina podataka o tržištu rada) kako bi se utvrdile vještine za kojima postoji potreba na tržištu rada, s posebnom pozornošću na posebnostima regionalnog tržišta rada i preprekama s kojima se suočavaju mladi koji žive u ruralnim ili udaljenim područjima ili zapostavljenim gradskim područjima;

         Omogućivanje sprečavanja s pomoću sustavâ za praćenje i rano upozoravanje

                  4.

                  jačaju sustave za rano upozoravanje i sposobnosti praćenja kako bi se utvrdile osobe kod kojih postoji rizik da postanu dijelom skupine NEET, istodobno doprinoseći sprečavanju ranog napuštanja školovanja (npr. profesionalnim usmjeravanjem u školama, fleksibilnijim načinima učenja i većim opsegom učenja temeljenog na radu) u suradnji s obrazovnim sektorom, roditeljima ili zakonskim skrbnicima te lokalnim zajednicama, kao i uključivanjem službi koje se bave mladima, socijalnih službi, medicinskih službi i službi za zapošljavanje;

         Informiranje

         Podizanje svijesti i usmjeravanje komunikacije

                  5.

                  uspostave moderne lokalne kanale, prilagođene mladima, za aktivnosti informiranja te programe informiranja za aktivnosti podizanja svijesti, iskorištavajući digitalne i nedigitalne mogućnosti, istodobno osiguravajući uključenost mladih, osoba koje rade s mladima i lokalnih organizacija mladih, obitelji i udruženja roditelja;

                  6.

                  upotrebljavaju prepoznatljiv vizualni identitet za svu komunikaciju, koji se, kad je to relevantno, temelji na smjernicama koje je dala Komisija, istodobno osiguravajući pristupačne i lako razumljive informacije o svim dostupnim vrstama potpore, na primjer na jedinstvenom internetskom portalu na jeziku (jezicima) dotične zemlje. U komunikaciji bi trebalo izbjegavati sve stereotipe;

         Unapređenje informiranja ranjivih skupina

                  7.

                  jačaju usmjerenost na osobe iz skupine NEET (posebice pripadnike ranjivih skupina, uključujući osobe s invaliditetom i višedimenzionalnim problemima) uz pomoć posebno osposobljenih pružatelja usluga i dopunskih strategija kao što su rad s mladima, mladi „ambasadori” te suradnja s partnerima koji su u dodiru s posebnim skupinama mladih; za osobe iz skupine NEET do kojih je najteže doprijeti ispitaju mogućnosti koordinacije uz osiguravanje povlastica i upotrebu mobilnih jedinica;

         Priprema

         Primjena alata za profiliranje u svrhu izrade individualiziranih akcijskih planova

                  8.

                  unapređuju alate i prakse za profiliranje i pregled kako bi se potrebe i odgovori na njih uskladili primjenom multivarijantnog i rodno osjetljivog pristupa profiliranju i pregledu, kojim se u obzir uzimaju želje i motivacija, vještine i prethodno radno iskustvo, prepreke i nepovoljne okolnosti dotične mlade osobe, uključujući razloge zbog kojih je nezaposlena ili neaktivna, ili prepreke i nepovoljne okolnosti povezane s činjenicom da živi u ruralnim ili udaljenim područjima ili zapostavljenim gradskim područjima;

                  9.

                  osiguraju da se ojača postupak savjetovanja pri javnim službama za zapošljavanje te da pružatelji Garancije za mlade raspolažu dostatnim osobljem, među ostalim osobljem koje je posebno osposobljeno za rad s alatima za profiliranje i pregled te njihovo unapređenje, kao i za izradu individualiziranih akcijskih planova u kojima se uzimaju u obzir potrebe i odgovori usmjereni na osobe;

         Provedba savjetovanja, usmjeravanja i mentorstva

                  10.

                  intenziviraju pripremnu fazu savjetovanjem, usmjeravanjem i mentorstvom usmjerenima na osobe, koje pružaju osposobljeni savjetnici kao odgovor na potrebe dotičnog pojedinca, pri čemu se dostatno vodi računa o rodnoj pristranosti i drugim oblicima diskriminacije; pripreme osobe iz skupine NEET na promjenjivu prirodu rada i zahtjeve u vezi sa cjeloživotnim učenjem, i to putem savjetovanja u pogledu karijere ili potpore za poduzetnike, uz istodobno pružanje pojedinačne potpore, motivacijski rad, zagovaranje ili uzajamno pružanje potpore među osobama iz skupine NEET;

                  11.

                  omoguće sveobuhvatniji pristup savjetovanju, usmjeravanju i mentorstvu upućivanjem mladih partnerima (kao što su ustanove za obrazovanje i osposobljavanje, socijalni partneri i organizacije mladih, kao i službe za rad s mladima, zdravstvene i socijalne službe) koji mogu pomoći motivirati i poduprijeti mlade u svladavanju drugih prepreka zapošljavanju;

         Unapređenje digitalnih vještina pripremnim osposobljavanjem

                  12.

                  procijene digitalne vještine svih osoba iz skupine NEET prijavljenih za Garanciju za mlade, na primjer s pomoću Europskog okvira digitalnih kompetencija (DigComp) i dostupnih alata za procjenu i samoprocjenu, čime se osigurava da se na temelju utvrđenih nedostataka svim mladima kojima je potrebno ciljano pripremno osposobljavanje ponudi takvo osposobljavanje za unapređenje njihovih digitalnih vještina;

                  13.

                  zaštite vrednovanje i priznavanje ishoda neformalnog i informalnog učenja u okviru pripremnog osposobljavanja primjenom mehanizama vrednovanja ugrađenih u sustave obrazovanja i osposobljavanja, korištenjem postojećih alata kao što je Europass, čime se omogućuje modularniji pristup prikupljanju kvalifikacija, jačaju ishodi učenja i unapređuje priznavanje;

         Procjena, unapređenje i vrednovanje drugih važnih vještina

                  14.

                  osiguraju da se u okviru pripremne faze olakšaju usavršavanje i prekvalifikacija, kada se to smatra prikladnim, radi stjecanja uglavnom digitalnih, zelenih, jezičnih i poduzetničkih vještina te vještina upravljanja karijerom, uz upotrebu postojećih okvira za kompetencije, alata za procjenu i samoprocjenu te alata za vrednovanje kako bi se mladima pomoglo da iskoriste prilike u rastućim sektorima i pripremilo ih za potrebe promjenjivog tržišta rada;

         Ponuda

         Osiguravanje funkcioniranja poticaja za zapošljavanje i osnivanje poduzeća

                  15.

                  primjenjuju ciljane i dobro osmišljene poticaje za zapošljavanje, kao što su subvencije za plaće, poticaji za zapošljavanje („bonusi”), smanjenje doprinosa za socijalno osiguranje, poreznih kredita ili davanja za invaliditet, te poticaje za osnivanje poduzeća kako bi se stvorile kvalitetne prilike za održivo uključivanje mladih na tržište rada; prema potrebi, ponude kojima se promiče samozapošljavanje mladih trebale bi biti povezane s temeljitim osposobljavanjem i sveobuhvatnim poduzetničkim savjetovanjem;

         Usklađivanje ponude s postojećim standardima radi osiguravanja kvalitete i pravednosti

                  16.

                  usklade ponude za zapošljavanje s relevantnim načelima europskog stupa socijalnih prava, osiguravajući jednako postupanje i jednake mogućnosti za žene i muškarce u svim područjima te pravo na pravedne radne uvjete, pristup socijalnoj zaštiti i osposobljavanju, razumno trajanje probnih rokova i zabranu zlouporabe nestandardnih ugovora;

                  17.

                  olakšaju povratak mladih u obrazovanje i osposobljavanje raznolikim ponudama za nastavak obrazovanja (primjerice putem fleksibilnih načina učenja, učenja temeljenog na radu, prijelaznih programa i programa za pružanje drugih prilika), osiguravajući, prema potrebi, vrednovanje neformalnog i informalnog učenja;

                  18.

                  jačaju potpore kvalitetnom naukovanju i osiguraju usklađenost ponuda s minimalnim standardima utvrđenima u europskom okviru za kvalitetna i učinkovita naukovanja;

                  19.

                  osiguraju usklađenost ponuda za pripravništvo s minimalnim standardima utvrđenima u kvalitativnom okviru za pripravništvo;

         Pružanje potpore nakon zapošljavanja i omogućivanje povratnih informacija

                  20.

                  prošire kontinuiranu potporu nakon zapošljavanja za mlade kako bi im se pomoglo da se nose s novim situacijama te kako bi se, prema potrebi, prilagodili individualizirani akcijski planovi, iskorištavajući mogućnost davanja povratnih informacija nakon zapošljavanja kako bi se osiguralo da je pružena kvalitetna ponuda te spriječilo da mladi ponovno postanu dijelom skupine NEET;

         Međusektorski čimbenici

         Mobiliziranje partnerstava

                  21.

                  jačaju partnerstva na svim razinama vlasti te između pružatelja Garancije za mlade i relevantnih dionika, kao što su poslodavci, ustanove za obrazovanje i osposobljavanje, socijalni partneri, službe za rad s mladima, organizatori solidarnih i građanskih aktivnosti, organizacije mladih i druge organizacije civilnog društva; promiču protokole za suradnju između pružatelja Garancije za mlade i drugih socijalnih službi, kao što su službe za skrb o djeci, zdravstvenu skrb, rehabilitaciju, socijalno stanovanje i pristup;

                  22.

                  promiču daljnji razvoj modela integriranih usluga kao što su jedinstvene kontaktne točke, zajedničko upravljanje predmetima ili multidisciplinarni timovi, čime se jačaju partnerstva, a mladima omogućuje da imaju jedinstvenu točku za kontakt;

         Unapređivanje prikupljanja podataka i praćenja programa

                  23.

                  pojačaju napore usmjerene na poboljšanje podataka o daljnjem praćenju jačanjem sustava kojima se omogućuje nadzor mladih nakon što prihvate ponudu kako bi se pratilo njihovo dugoročno i održivo uključivanje na tržište rada;

                  24.

                  potiču, uz poštovanje pravila o zaštiti podataka, opsežniju razmjenu podataka o praćenju, profiliranju i daljnjem praćenju između partnera u okviru Garancije za mlade kako bi se poboljšala potpora, što je posebno važno za uspjeh intervencija usmjerenih na ranjive osobe iz skupine NEET;

         Potpuno i optimalno iskorištavanje sredstava

                  25.

                  izdvajaju dostatna nacionalna sredstva za provedbu mjera politike predloženih u pojačanoj Garanciji za mlade, osiguravajući da su dobro usmjerena na pojedinačne potrebe svake mlade osobe, a posebno najranjivijih skupina;

                  26.

                  potpuno i optimalno iskoriste aktualne instrumente Unije u okviru kohezijske politike, posebice Inicijativu za zapošljavanje mladih, ESF i Europski fond za regionalni razvoj („EFRR”) (2014.–2020.), te mobiliziraju znatan udio dodatnih sredstava osiguranih u okviru programa REACT-EU, kao i ESF-a+ i EFRR-a (2021.–2027.) radi pružanja potpore zapošljavanju, obrazovanju i osposobljavanju mladih, sprečavanja nezaposlenosti i neaktivnosti među mladima i provedbe relevantnih reformi politika;

                  27.

                  iskoriste mogućnost da se nacionalni napori u pogledu financiranja dopune drugim izvorima financiranja koje pruža Unija, a koji bi mogli doprinijeti provedbi pojačane Garancije za mlade, posebice Mehanizam za oporavak i otpornost, Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj („EPFRR”), program InvestEU, Fond za azil, migracije i integraciju, program Erasmus+ i instrument za tehničku potporu;

            POZDRAVLJA NAMJERU KOMISIJE DA:

         Unapređivanje prikupljanja podataka i praćenja programâ

                  28.

                  nastavi podupirati kvantitativno praćenje programâ Garancije za mlade na temelju zajednički dogovorenoga okvira pokazatelja, uz predlaganje prilagodbi kad je to potrebno uzimajući u obzir ovu Preporuku;

                  29.

                  unaprijedi, od 2022. nadalje, granularnost u procjeni ciljne skupine NEET, koristeći se poboljšanjima ankete EU-a o radnoj snazi ostvarenim Uredbom (EU) 2019/1700;

         Praćenje provedbe

                  30.

                  prati provedbu programâ Garancije za mlade u skladu s ovom Preporukom putem multilateralnog nadzora koji provodi Odbor za zapošljavanje u okviru europskog semestra;

                  31.

                  redovito surađuje s državama članicama u kontekstu europskog semestra kako bi se osiguralo praćenje kontinuiranih nacionalnih ulaganja u politike i programe zapošljavanja mladih; državama članicama uputi, prema potrebi, preporuke za pojedine zemlje na temelju smjernica za politike zapošljavanja država članica;

                  32.

                  redovito izvješćuje Odbor za zapošljavanje o napretku provedbe i rezultatima programâ Garancije za mlade;

         Podizanje svijesti i usmjeravanje komunikacije

                  33.

                  jača potporu aktivnostima podizanja svijesti i naporima koji se ulažu u komunikaciju te razmjenu rezultata i primjera dobre prakse među državama članicama, među ostalim putem Europske mreže javnih službi za zapošljavanje.

            Ovom Preporukom zamjenjuje se Preporuka Vijeća od 22. travnja 2013. o uspostavi Garancije za mlade.

         Sastavljeno u Bruxellesu 30. listopada 2020.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            M. ROTH

         (1)  Odluka Vijeća (EU) 2019/1181 od 8. srpnja 2019. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica (SL L 185, 11.7.2019., str. 44.).

         (2)  SL C 398, 22.12.2012., str. 1.

         (3)  SL C 484, 24.12.2016., str. 1.

         (4)  SL C 189, 4.6.2018., str. 1.

         (5)  SL C 88, 27.3.2014., str. 1.

         (6)  SL C 153, 2.5.2018., str. 1.

         (7)  Uredba (EU) 2019/1700 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. listopada 2019. o uspostavi zajedničkog okvira za europske statistike o osobama i kućanstvima koje se temelje na podacima o pojedincima prikupljenima na uzorcima, izmjeni uredaba (EZ) br. 808/2004, (EZ) br. 452/2008 i (EZ) br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća, te stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1177/2003 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbe Vijeća (EZ) br. 577/98 (SL L 261I, 14.10.2019., str. 1.).

         (8)  SL C 120, 26.4.2013., str. 1.


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/1085 od 1. srpnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  2.7.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 235/27

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/1085
         od 1. srpnja 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”).

                     (2)

                     Otada je Vijeće donijelo preporuke (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10) i (EU) 2021/992 (11) o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja.

                     (3)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo Preporuku 2021/816 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (12) kako bi se ažurirali kriteriji koji se upotrebljavaju za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (4)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a, a slijedom sveukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (5)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, kako je izmijenjena Preporukom 2021/816, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, na popis bi trebalo dodati Armeniju, Azerbajdžan, Bosnu i Hercegovinu, Crnu Goru, Jordan, Kanadu, Katar, Moldovu, Saudijsku Arabiju i Ujedinjene Arapske Emirate, kao i Kosovo (*) u kategoriji subjekata i teritorijalnih tijela koje najmanje jedna država članica ne priznaje kao države.

                     (6)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 1. srpnja 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama, posebnim upravnim područjima te drugim subjektima i teritorijalnim tijelima navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (7)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (8)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (13); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (9)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (14).

                     (10)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (15) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (16).

                     (11)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (17) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (18),

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena preporukama (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892 i (EU) 2021/992, o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Države članice trebale bi od 1. srpnja 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I.

                     2.

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           „PRILOG I.
                           Treće zemlje, posebna upravna područja te drugi subjekti i teritorijalna tijela u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       ALBANIJA

                                       2.

                                       ARMENIJA

                                       3.

                                       AUSTRALIJA

                                       4.

                                       AZERBAJDŽAN

                                       5.

                                       BOSNA I HERCEGOVINA

                                       6.

                                       BRUNEJ DARUSSALAM

                                       7.

                                       KANADA

                                       8.

                                       IZRAEL

                                       9.

                                       JAPAN

                                       10.

                                       JORDAN

                                       11.

                                       LIBANON

                                       12.

                                       CRNA GORA

                                       13.

                                       NOVI ZELAND

                                       14.

                                       KATAR

                                       15.

                                       REPUBLIKA MOLDOVA

                                       16.

                                       REPUBLIKA SJEVERNA MAKEDONIJA

                                       17.

                                       RUANDA

                                       18.

                                       SAUDIJSKA ARABIJA

                                       19.

                                       SRBIJA

                                       20.

                                       SINGAPUR

                                       21.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       22.

                                       TAJLAND

                                       23.

                                       SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE

                                       24.

                                       KINA (*1)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                       Posebno Upravno Područje Hong Kong

                                       Posebno Upravno Područje Makao

                                 III.   SUBJEKTI I TERITORIJALNA TIJELA KOJE NAJMANJE JEDNA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAJE KAO DRŽAVE

                                       Kosovo (*)

                                       Tajvan

                        (*1)  podložno potvrdi o reciprocitetu"

                        (*)  Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244 (1999) i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova."

            Sastavljeno u Bruxellesu 1. srpnja 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               G. DOVŽAN

            (1)  SL L 208I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  SL L 165I, 11.5.2021., str. 66.

            (10)  SL L 198, 4.6.2021., str. 1.

            (11)  SL L 221, 21.6.2021., str. 12.

            (12)  SL L 182, 21.5.2021., str. 1.

            (*)  Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244 (1999) i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova.

            (13)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (14)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (15)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (16)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (17)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (18)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).


title: Preporuka Europske središnje banke od 7. kolovoza 2020. Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Suomen Pankki (ESB/2020/37) 2020/C 268/01

text:
               14.8.2020

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 268/1

      PREPORUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
      od 7. kolovoza 2020.
      Vijeću Europske Unije o vanjskim revizorima središnje banke Suomen Pankki (ESB/2020/37)
      (2020/C 268/01)
      UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 27.1.,
      budući da:

                  (1)

                  Reviziju računa Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro obavljaju neovisni vanjski revizori koje preporuči Upravno vijeće ESB-a i odobri Vijeće Europske unije.

                  (2)

                  Mandat sadašnjeg vanjskog revizora središnje banke Suomen Pankki, Pricewaterhouse Coopers Oy prestao je nakon revizije za financijsku godinu 2019. Stoga je potrebno imenovati vanjske revizore od financijske godine 2020.

                  (3)

                  Središnja banka Suomen Pankki izabrala je KPMG Oy Ab kao svojeg vanjskog revizora za financijske godine od 2020. do 2025.,

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      Preporučuje se da se društvo KPMG Oy Ab imenuje za vanjskog revizora središnje banke Suomen Pankki za financijske godine 2020. do 2025.

         Sastavljeno u Frankfurtu na Majni, 7. kolovoza 2020.

               Predsjednica ESB-a

            Christine LAGARDE


title: Preporuka Vijeća od 13. srpnja 2021. o ekonomskoj politici europodručja 2021/C 283/01

text:
               15.7.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 283/1

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 13. srpnja 2021.
      o ekonomskoj politici europodručja
      (2021/C 283/01)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136. u vezi s člankom 121. stavkom 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 5. stavak 2.,
      uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
      uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
      uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
      uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
      uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Gospodarstvo europodručja suočilo se zbog krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19 s naglom i snažnom recesijom u prvoj polovici 2020. Unatoč snažnom gospodarskom oporavku u trećem tromjesečju 2020., koji je popratio ukidanje mjera za suzbijanje širenja bolesti COVID-19, ponovno širenje te bolesti i nove mjere za suzbijanje tog širenja u četvrtom tromjesečju 2020. dodatno su povećali nesigurnost i pokazali da je europodručje i dalje osjetljivo na dugotrajnu zdravstvenu krizu. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 izazvala je niz velikih šokova na strani potražnje i ponude koji su se, prema ekonomskoj prognozi službi Europske komisije iz jeseni 2020., odrazili u očekivanom padu bruto domaćeg proizvoda (BDP) od 7,8 % u 2020. Zato se predviđa da će oporavak u 2021. biti sporiji od očekivanog te da se do kraja te godine neće zatvoriti veliki proizvodni jaz od približno –7,0 % potencijalnog BDP-a europodručja u 2020. Gospodarski izgledi vrlo su neizvjesni zbog razvoja pandemije bolesti COVID-19 i promjene ponašanja gospodarskih subjekata. Brzo djelovanje na nacionalnoj razini i razini Unije, uključujući dogovor koji je Europsko vijeće postiglo u vezi s paketom instrumenta za oporavak Next Generation EU, znatno je doprinijelo neutralizaciji određenih negativnih posljedica šoka na strani potražnje i ponude te stabilizaciji tržištâ. Privatna potrošnja i ulaganja pretrpjeli su teške posljedice, što se pak negativno odrazilo na cijene i plaće. Ujedno su se pogoršali izgledi na tržištu rada, i to nakon sedam godina poboljšanja. Povećanje nezaposlenosti dosad je ublaženo uspješnom provedbom ambicioznih mjera politika u svim državama članicama, kao što su programi skraćenog radnog vremena i druge politike potpore s ciljem izbjegavanja masovnih otpuštanja i velikog gubitka prihoda, te povezanim padom ukupnog broja radnih sati, kao i smanjenjem stopa aktivnosti.

                  (2)

                  Zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 povećavaju se gospodarske razlike među državama članicama europodručja. To povećanje razlika posljedica je nekoliko čimbenika, među ostalim, intenziteta i trajanja šoka uzrokovanog bolešću COVID-19, razmjerne veličine i gospodarske važnosti sektora koje obilježavaju bliski fizički kontakti, kao što su turizam, sektor poslovnih putovanja i ugostiteljstva, i razlikama u pogledu prostora za fiskalno djelovanje. Te se razlike odražavaju na povjerenje, ulaganje i izglede za rast, kao i na regionalne razlike koje su prethodile krizi uzrokovanoj bolešću COVID-19 i koje bi se sada mogle zaoštriti. Dugoročno bi aktualna kriza mogla imati trajne negativne posljedice na potencijalan rast i jaz prihoda zbog smanjenja ljudskog i fizičkog kapitala, i materijalnog i nematerijalnog. Ti mogući negativni učinci mogli bi dovesti do još slabijeg rasta produktivnosti rada i dohodaka te veće nejednakosti.

                  (3)

                  Brza i odlučna reakcija Unije, među ostalim u okviru instrumenta Next Generation EU kojim je obuhvaćen Mehanizam za oporavak i otpornost (RRF) uspostavljen Uredbom (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća (3), povećala je povjerenje tržišta i pokazala solidarnost država članica i njihovu ujedinjenost u cilju koordinacije napora za ponovno pokretanje gospodarskog rasta i jačanja gospodarske i socijalne otpornosti. Unutar izrazito kratkog razdoblja postignut je i dogovor o nizu novih instrumenata za Uniju i europodručje. Tim instrumentima već se osigurava sigurnosna mreža za radnike u okviru Europskog instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) uspostavljenog Uredbom Vijeća (EU) 2020/672 (4), za poduzeća u okviru paneuropskog jamstvenog programa Europske investicijske banke te za države članice u svrhu potpore domaćem financiranju izravnih i neizravnih troškova zdravstvene skrbi, lijekova i prevencije povezanih s krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 u okviru instrumenta Europskog stabilizacijskog mehanizma za kriznu potporu zbog pandemije, koji je Vijeće guvernera Europskog stabilizacijskog mehanizma donijelo 15. svibnja 2020. Odgovor politika Unije uključivao je i aktivaciju opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu te donošenje privremenog okvira za upotrebu fleksibilnosti na temelju pravilâ EU-a o državnim potporama. Sredstva kohezijske politike preusmjerena su tamo gdje je to najpotrebnije u okviru Investicijske inicijative kao odgovor na koronavirus u skladu s Uredbom (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća (5) i u okviru Investicijske inicijative kao odgovor na koronavirus plus, u skladu s Uredbom (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća (6).

                  (4)

                  Provedbom dobro osmišljenih politika u kontekstu instrumenta Next Generation EU i njegova glavnog instrumenta, Mehanizma za oporavak i otpornost, osigurat će se nov poticaj državama članicama da započnu reforme za poticanje rasta i povećaju razinu i kvalitetu ulaganja, uvažavajući pritom ciljeve otpornosti te zelenu i digitalnu tranziciju. Tom bi se provedbom trebalo doprinijeti razvoju ljudskog kapitala i poduprijeti uspješan prelaženje radnika s jednog radnog mjesta na drugo, što će, uz sredstva kohezijske politike, biti ključno za osiguravanje kohezije, poticanje zapošljavanja i produktivnosti te jačanje gospodarske i socijalne otpornosti. U tom su pogledu ciljevi rasta na razini Unije i strukturni izazovi na nacionalnoj razini, uključujući one utvrđene u preporukama za pojedine zemlje za 2019. i 2020., izuzetno su bitni. U Godišnjoj strategiji održivog rasta za 2021. predviđenoj Komunikacijom Komisije od 17. rujna 2020., u kojoj se promiču ti ciljevi, navodi se sedam vodećih inicijativa: 1. energija, 2. obnova, 3. punjenje, 4. povezivanje, 5. modernizacija, 6. ekspanzija te 7. prekvalifikacija i usavršavanje. Pritom su navedene vodeće inicijative zajednički izazovi koji zahtijevaju koordinirano ulaganje i reformu. Države članice potiču se da usmjere ulaganje u ta vodeća područja te u njima provedu reformu i dodatno integriraju vlastite vrijednosne lance. Uredbom (EU) 2021/241 predviđa se da planovi država članica europodručja za oporavak i otpornost trebaju biti usklađeni s izazovima i prioritetima utvrđenima u Preporuci Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu bi usklađenost trebalo uzeti u obzir pri procjeni planova za oporavak i otpornost.

                  (5)

                  Europodručje treba potpornu, usklađenu, opsežnu i dosljednu kombinaciju ekonomskih politika kako bi se posljedice pandemije bolesti COVID-19 mogle ublažiti uz potpunu usklađenost sa zaštitnim mjerama iz Ugovora koje se odnose naodgovarajuće institucije. Cilj je ograničiti dugoročne negativne posljedice na tržište rada, smanjiti znatne gospodarske i socijalne razlike, ukloniti neravnoteže i druge makroekonomski značajne rizike te, u širem smislu, izbjeći negativne posljedice na potencijalni rast i stabilnost cijena te osigurati održive javne financije u srednjoročnom razdoblju. Za osiguravanje poticajnog općeg usmjerenja politika u europodručju uz financijsku je stabilnost ključna i međusobna usklađenost triju temeljnih dimenzija kombinacije politika u europodručju: monetarne, fiskalne i strukturne.

                  (6)

                  Cilj pravodobnih intervencija Europske središnje banke (ESB) u području monetarne politike očuvanje je netaknutosti kanala monetarne transmisije i srednjoročne stabilnosti cijena. ESB je najavio znatnu kupnju vrijednosnih papira javnog i privatnog sektora u okviru programa hitne kupnje zbog pandemije uspostavljenog Odlukom (EU) 2020/440 Europske središnje banke (7), u iznosu od 1 850 milijardi EUR barem do kraja ožujka 2022., te programa kupnje vrijednosnih papira korporativnog sektora uspostavljenog Odlukom (EU) 2016/948 Europske središnje banke (8) uz neto kupnju u iznosu od 20 milijardi EUR mjesečno, zajedno s dodatnom omotnicom u iznosu od 120 milijardi EUR do kraja 2020. ESB ujedno nudi ciljane operacije dugoročnijeg refinanciranja pod vrlo povoljnim uvjetima, čime podupire pozajmljivanje banaka poduzećima i kućanstvima.

                  (7)

                  Fiskalna politika bila je vrlo ekspanzivna u 2020. te se predviđa da će u 2021. ostati poticajna na razini europodručja i nacionalnoj razini zahvaljujući, među ostalim, i nekim već najavljenim mjerama oporavka, što se ne odnosi na hitne mjere. Koordinacija nacionalnih fiskalnih politika uz puno uvažavanje Pakta o stabilnosti i rastu nužna je za učinkovit odgovor na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19, održiv oporavak i pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije (EMU). Komisija je 20. ožujka 2020. zaključila da gospodarstvo Unije bilježi snažan gospodarski pad i da su ispunjeni zahtjevi za aktivaciju opće klauzule o odstupanju u okviru Pakta o stabilnosti i rastu. Taj su zaključak 23. ožujka 2020. potvrdili ministri i ministrice financija država članica. Države članice uvele su znatne proračunske mjere za suzbijanje krize uzrokovane bolešću COVID-19 i osiguravanje potpore za osobito pogođene osobe i poduzeća, kao i izvanredne potpore za likvidnost, koja se uglavnom pruža putem jamstava poduzećima i bankama u svrhu osiguravanja dotoka kredita. Dodatna koordinirana fiskalna potpora pružit će se na razini Unije, osobito u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost, a opća klauzula o odstupanju ostat će aktivirana u 2021. Komisija će u proljeće 2021. ponovno procijeniti stanje i ocijeniti primjenu opće klauzule o odstupanju, pri čemu će uvažiti ažurirane makroekonomske projekcije.

                  (8)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 ima izrazito negativne gospodarske posljedice na javne financije. Čim to zdravstveni i gospodarski uvjeti dopuste, preusmjeravanjem fiskalnih politika na postizanje razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija, među ostalim, postupnim ukidanjem hitnih mjera, doprinijet će se osiguravanju srednjoročne fiskalne održivosti. Pri tom preusmjeravanju trebalo bi postupati s ciljem ublaživanja socijalnih posljedica krize i njezinih posljedica na tržište rada te doprinosa socijalnoj održivosti. Osobito relevantnima čine se reforme za poboljšanje strukture nacionalnih proračuna i za osiguravanje dugoročnije fiskalne održivosti, uz vođenje računa o klimatskim promjenama i zdravstvenim izazovima. Poboljšanjem strukture nacionalnih proračuna, posebice na temelju preispitivanja potrošnje i učinkovitih okvira javne nabave, može se osloboditi prijeko potreban prostor za fiskalno djelovanje. Ublaživanju klimatskih promjena i prilagodbi njima te zaštiti okoliša mogu doprinijeti i prakse izrade zelenih proračuna. Primjereni, učinkoviti i uključivi zdravstveni sustavi i sustavi socijalne zaštite pružaju prijeko potrebnu zaštitu potrebitim osobama, imaju bitnu ulogu kao automatski stabilizatori i trebali bi omogućiti očuvanje fiskalne održivosti. Ujedno se odgovarajućom provedbom i rasporedom reformi za jačanje funkcioniranja tržišta rada, kapitala, proizvoda i usluga povećava potencijalan output te izbjegava negativan kratkoročan učinak na ukupnu potražnju.

                  (9)

                  Zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 sve su važnije reforme u cilju učinkovitijih i pravednijih sustava javnih prihoda. Budući da je porezni klin na rad u većini država članica europodručja i dalje visok, navedene reforme uključuju prebacivanje poreznog opterećenja na porezne osnovice koje manje štete ponudi i potražnji radne snage, produktivnosti, ulaganjima i rastu, pri čemu se tim reformama u obzir uzima povezani distribucijski učinak. Povećanom primjenom okolišnog oporezivanja i/ili drugih oblika određivanja cijena eksternalija potiče se „zelenije” ponašanje, čime se može doprinijeti održivom rastu. Mjere za borbu protiv agresivnog poreznog planiranja i izbjegavanja plaćanja poreza na međunarodnoj razini i u Uniji mogu porezne sustave učiniti učinkovitijima i pravednijima. Ujedno je zbog globalizacije okvir oporezivanja potrebno prilagoditi suvremenom i sve digitaliziranijem gospodarstvu, na razini Unije i na globalnoj razini. U okviru Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD) u tijeku je rad na postizanju globalnog sporazumnog rješenja za svladavanje poreznih izazova koji proizlaze iz digitalizacije gospodarstva.

                  (10)

                  Zbog iznimnog stupnja neizvjesnosti koji je nastupio zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 i njezinih štetnih posljedica na ulaganje osobito je važno prioritetno provesti reforme kojima se uklanjaju uska grla u ulaganjima i ograničenja na strani ponude. Nužne su mjere za ubrzanje apsorpcije sredstava Unije te djelotvornu i učinkovitu uporabu resursa, posebice u državama članicama koje u tim područjima zaostaju i u kojima se sredstvima Unije financira znatan dio ulaganja. Reformama kojima se smanjuje administrativno opterećenje poduzeća, kao što su digitalizacija javne uprave, uključujući elektroničku identifikaciju, ili pravosudne reforme te sprečava zlouporaba sredstava, npr. korupcija, prijevare i pranje novca, može se poboljšati poslovno okruženje i poticati privatna ulaganja, otvaranje radnih mjesta i osnivanje poduzeća.

                  (11)

                  Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 dovela je do znatnog pada prihoda mnogih poduzeća i predstavlja rizik za solventnost poduzeća u europodručju. Učinkoviti okviri za nesolventnost ključni su za pružanje potpore održivim poduzećima koja se suočavaju s privremenim problemima, kao i za omogućivanje urednog izlaska neodrživih poduzeća s tržišta. Poboljšanje okvira za nesolventnost može pomoći i ublaživanju vjerojatnog povećanja razine neprihodonosnih kredita i održavanju kreditiranja gospodarstva, i to olakšavanjem čišćenja bilanci banaka i poticanjem prekograničnih ulaganja u dugoročnijem razdoblju. U tom je kontekstu donesena Direktiva (EU) 2019/1023 Europskog parlamenta i Vijeća (9), čiji je cilj uvođenje minimalnih standarda u nacionalna zakonodavstva o solventnosti u svim državama članicama kako bi se dužnicima u financijskim poteškoćama zajamčila dostupnost okvira za preventivno restrukturiranje, osigurali postupci za otpust duga prezaduženih poduzetnika i poboljšala učinkovitost svih vrsta postupaka u slučaju nesolventnosti. Stoga je važno nastaviti s prenošenjem Direktive (EU) 2019/1023 u nacionalna zakonodavstva i s njezinom provedbom. Komisija je ujedno u akcijskom planu za uniju tržišta kapitala, utvrđenom u njezinoj komunikaciji od 24. rujna 2020. naslovljenoj „Unija tržišta kapitala za ljude i poduzeća – novi akcijski plan”, najavila rad u svrhu minimalnog usklađivanja ili povećane konvergencije u ciljanim područjima temeljne nebankovne nesolventnosti. Države članice ujedno imaju prostora za dodatnu procjenu učinkovitosti i djelotvornosti vlastitih okvira za nesolventnost u skladu s najboljom međunarodnom praksom te za otklanjanje preostalih nedostataka.

                  (12)

                  Daljnje produbljivanje jedinstvenog tržišta robe i usluga te prilagodba europodručja digitalnom dobu mogu biti glavni pokretači rasta, konvergencije i otpornosti. Zajednička valuta i jedinstveno tržište skupno doprinose stvaranju boljih uvjeta za gospodarsku stabilizaciju i dugoročan rast. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 intenzivirala je primjenu digitalnih alata, istaknula važnost digitalnog jedinstvenog tržišta i ubrzala uporabu digitalnih i bezgotovinskih načina plaćanja. Ipak, jedinstveno tržište i dalje je nepotpuno, osobito u području usluga, odnosno preciznije, području usluga maloprodaje i profesionalnih usluga. Jedinstveno tržište ima potencijal ograničiti rigidnost cijena, što bi se pozitivno odrazilo na transmisijski mehanizam monetarne politike i gospodarsku otpornost. Ujedno doprinosi i mobilnosti proizvodnih čimbenika, čime se sektorima, regijama i državama članicama omogućuje svođenje ekonomskih posljedica šokova, kao što je nezaposlenost, na najmanju moguću mjeru. Za daljnju integraciju jedinstvenog tržišta robe i usluga nužno je otkloniti sva preostala nepotrebna ograničenja, poboljšati mehanizme nadzora tržišta i poduzeti mjere za jamčenje potrebnih administrativnih kapaciteta kako bi se postigli ti ciljevi.

                  (13)

                  Reforme i ulaganja kojima se poboljšava integracija na tržištu rada te prelaženje s jednog radnog mjesta na drugo, uz poseban naglasak na digitalna i zelena radna mjesta, ključni su za povećanje gospodarske i socijalne otpornosti te potporu oporavku. Krizne mjere koje su hitno poduzete na nacionalnoj razini i razini Unije ublažile su negativne gospodarske i socijalne posljedice za radnike. Istodobno je još hitnijom postala provedba niza dugotrajnih reformi: primjerice učinkovite i aktivne politike na tržištu rada, uključujući individualiziranu potporu; poboljšanje kvalitete i uključivosti sustava obrazovanja i osposobljavanja u cilju jačanja obrazovnih rezultata od rane dobi; odlučne mjere prekvalifikacije i usavršavanja te ulaganje u obrazovanje i osposobljavanje odraslih i u platforme za učenje na daljinu; rješavanje problema manjka vještina; i povećanje izgleda za zapošljavanje najranjivijih segmenata radno aktivnog stanovništva, uključujući mlade i dugotrajno nezaposlene, te uklanjanje rodnog jaza. Poticanje otvaranja kvalitetnih radnih mjesta i poboljšanje radnih uvjeta, osobito osiguravanjem primjerenih minimalnih plaća i rješavanjem pitanja segmentiranosti tržišta rada i prepreka mobilnosti radne snage, ključni su za potporu održivom i uključivom oporavku. Socijalni dijalog i kolektivno pregovaranje imaju važnu ulogu u uspješnom osmišljavanju i provedbi politika.

                  (14)

                  Pristup odgovarajućim, uključivim i održivim zdravstvenim sustavima i sustavima socijalne zaštite, koji djeluju kao automatski stabilizatori tijekom krize uzrokovane bolešću COVID-19, važan je čimbenik gospodarske i socijalne otpornosti. Pristup tim sustavima koristan je za održavanje socijalne kohezije, dostojanstvenog životnog standarda i dobrog zdravlja stanovništva, što je ključno za gospodarstvo s produktivnom radnom snagom, te rješavanje problema siromaštva i socijalne isključenosti. Ulaganja kojima se podupiru zdravstvene reforme i otpornost zdravstvenih sustava moraju ostati prioritet država članica. Provedba europskog stupa socijalnih prava, koji su Europski parlament, Vijeće i Komisija proglasili 2017., ključna je za usmjeravanje politika. U okviru suočavanja s krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 postalo je još važnije osigurati odgovarajuću socijalnu zaštitu za sve osobe, u smislu kvalitetne zdravstvene i dugotrajne skrbi i zamjenskog dohotka za sve radnike, uključujući radnike s netipičnim ugovorima i samozaposlene osobe. Mnoge države članice donijele su privremene mjere potpore dohotku i mjere socijalne pomoći u korist ranjivih skupina s vrlo niskim primanjima i radnika koji nemaju pravo na naknadu za nezaposlenost. Poduzete mjere odnose se na naknade, uvjete prihvatljivosti i dodatne usluge u naravi. Jačanje primjerenosti i obuhvata sustava socijalne zaštite potrebno je provesti s ciljem osiguravanja dugoročne održivosti javnih financija i međugeneracijske pravednosti.

                  (15)

                  Premda je posljednjih godina ostvaren znatan napredak, gospodarske posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19 ponovno su opteretile financijski sektor. U odnosu na stanje koje je prethodilo početku svjetske financijske krize, banke u europodručju raspolagale su na početku aktualne krize većim kapacitetima za pokrivanje gubitaka. Zahvaljujući toj činjenici, kao i kombinaciji s mjerama monetarne i fiskalne politike, izbjegnuto je pooštravanje uvjeta financiranja na tržištu nakon početne faze krize te je osigurano neprekinuto kreditiranje privatnog sektora. Kriza će vjerojatno dodatno opteretiti ionako nisku razinu profitabilnosti banaka i udio neprihodonosnih kredita. Takav razvoj događaja mogao bi otežati kreditiranje gospodarstva, a ono je ključno za oporavak. Razvoj sekundarnih tržišta neprihodonosnih kredita i, prema potrebi, učinkovito djelovanje nacionalnih društava za upravljanje imovinom i reforma okvirâ za nesolventnost osobito su važni za postizanje napretka u tom području i rješavanje strukturnih problema niske profitabilnosti. Brze i opsežne intervencije politika doprinose povjerenju i očuvanju makrofinancijske stabilnosti. Programi državnih jamstava za kredite pomažu održavanju kreditiranja gospodarstva, zaštiti poduzeća i smanjenju povratnih veza s bankovnim sektorom, ali predstavljaju i nepredviđene obveze za proračune država članica. Produljenje moratorija na nesolventnost te restrukturiranje neprihodonosnih kredita podrazumijevaju postizanje osjetljive ravnoteže između osiguravanja nastavka potpore održivim poduzećima i rizika od pogrešnog usmjeravanja sredstava, povećanih gubitaka u slučaju mogućeg stečaja i povećane razine nejasnoća u pogledu osnovne kreditne kvalitete.

                  (16)

                  Dovršetak ustroja ekonomske i monetarne unije ostaje ključan element. Uklanjanjem preostalih praznina mogle bi se dodatno povećati stabilnost i otpornost europodručja te, posljedično, ojačati međunarodna uloga eura, koji je posljednjih godina općenito ostao stabilan. Pritom bi pri daljnjem postupanju trebalo uzeti u obzir pouke stečene u okviru sveobuhvatnog odgovora europskih gospodarskih politika na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19. Pored kratkoročnog stabilizirajućeg učinka i uloge u podupiranju oporavka, instrument Next Generation EU ima potencijal za dugoročniji utjecaj na ekonomsku i monetarnu uniju stimuliranjem ulaganja kojima se potiče rast i strukturnih reformi te jačanjem otpornosti europodručja na buduće šokove. Izdavanje znatnog obujma dužničkih instrumenata denominiranih u eurima, među ostalim, zelenih i socijalnih obveznica, povećat će dubinu i likvidnost tržišta visokokvalitetnih dužničkih vrijednosnih papira denominiranih u eurima te može ojačati međunarodnu ulogu eura. Ekonomskoj i monetarnoj uniji, međutim, i dalje nedostaju važni elementi, kao što su dovršena bankovna unija i produbljena unija tržišta kapitala. Ostaje ključnim i jačanje bankovne unije. Potrebno je s time u vezi bez odgode, na sporazumnoj osnovi i s jednakom razinom ambicije, nastaviti rad na svim elementima, među ostalim elementima o kojima se raspravljalo u okviru Radne skupine na visokoj razini za europski sustav osiguranja depozita. Nastavak provedbe paketa reformi Europskog nadzornog mehanizma i, s obzirom na napredak u smanjenju rizika i dodatne mjere navedene u izjavi Euroskupine od 30. studenoga 2020., ubrzavanje stupanja na snagu zajedničkog zaštitnog mehanizma za Jedinstveni fond za sanaciju, uspostavljenog Uredbom (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (10), do početka 2022. predstavljaju još jedan važan korak prema dovršetku bankovne unije i jačanju ekonomske i monetarne unije. Trebalo bi nastaviti s radom na rješenjima kojima se nadilaze ograničenja postojećeg sustava za osiguravanje likvidnosti pri sanaciji. Produbljivanje unije tržišta kapitala ključan je prioritet, što je vidljivo iz novog akcijskog plana iz rujna 2020. Snažna i otporna ekonomska i monetarna unija bit će važna i za jačanje međunarodne uloge eura i osiguravanje ekonomske i financijske autonomije Unije, kako je utvrđeno u Komunikaciji Komisije od 19. siječnja 2021. naslovljenoj „Europski gospodarski i financijski sustav: Poticanje otvorenosti, snage i otpornosti”, uz potpuno poštovanje unutarnjeg tržišta Unije te ostvarivanje na otvoren i transparentan način u odnosu na države članice izvan europodručja,

            PREPORUČUJE da u 2021. i 2022. države članice europodručja pojedinačno, među ostalim u okviru svojih planova za oporavak i otpornost, i zajednički u okviru Euroskupine poduzmu sljedeće:

                  1.

                  osiguraju usmjerenosti politika na potporu oporavku od krize uzrokovane bolešću COVID-19. Budući da i dalje traje izvanredno zdravstveno stanje, donesu fiskalne politike koje u svim državama članicama europodručja ostaju poticajne tijekom 2021. Donesu mjere politika koje su prilagođene okolnostima u pojedinačnim zemljama te pravodobne, privremene i ciljane. Nastave koordinirati djelovanja kako bi se učinkovito borile protiv pandemije bolesti COVID-19 te podupirale gospodarstvo i održiv oporavak. Čim to dopuste epidemiološke i gospodarske okolnosti, postupno ukinu hitne mjere, istodobno suzbijajući posljedice krize na društvo i tržište rada. Provode fiskalne politike s ciljem postizanja razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija te osiguravanja održivosti duga uz jačanje ulaganja. Provode reforme kojima se za potrebe svih osoba poboljšava pokrivenost uslugama zdravstvenih sustava i sustava socijalne zaštite te primjerenost i održivost tih sustava. Posvete posebnu pozornost kvaliteti proračunskih mjera. Poboljšaju okvire javne nabave i upravljanje javnim financijama, uključujući posebice okvire za ulaganja te primjenu alata za izradu zelenih proračuna. Koriste preispitivanja potrošnje za bolje usmjeravanje javnih rashoda na potrebe oporavka i otpornosti.

                  2.

                  dodatno ojačaju konvergenciju, otpornost te održivi i uključiv rast. Ublaže rizik od povećanja razlika, a gospodarsku i socijalnu otpornost u europodručju ojačaju daljnjim rješavanjem strukturnih izazova i provedbom reformi kojima se jačaju produktivnost i zapošljavanje, osigurava neometano preusmjeravanje resursa i poboljšava funkcioniranje tržištâ i javne uprave te povećava razina javnih ulaganja i potiču privatna ulaganja, s ciljem potpore pravičnom i uključivom oporavku u skladu sa zelenom i digitalnom tranzicijom. Nastave s integracijom jedinstvenog tržišta robe i usluga, uključujući digitalno jedinstveno tržište, uklanjanjem nepotrebnih ograničenja, unapređenjem nadzora tržišta i jamčenjem dostatnih administrativnih kapaciteta. Na tržištu rada provode učinkovite i aktivne politike te podupiru prelaženje s jednog radnog mjesta na drugo, osobito prema radnim mjestima u zelenom i digitalnom gospodarstvu. Potiču pravične radne uvjete, suzbiju segmentiranost tržišta rada te ojačaju uključivost. Osiguraju učinkovito sudjelovanje socijalnih partnera u donošenju politika te ojačaju socijalni dijalog i kolektivno pregovaranje. Ojačaju uključive sustave obrazovanja i osposobljavanja te povećaju ulaganja u razvoj vještina kako bi se riješio problem njihova manjka. U vezi s OECD-ovim uključivim okvirom o smanjenju porezne osnovice i premještanju dobiti nastave unutar Vijeća raditi na globalnom sporazumnom rješenju kako bi se svladali porezni izazovi koji proizlaze iz digitalizacije gospodarstva, pri čemu se postizanje dogovora u okviru navedenog foruma očekuje do sredine 2021. Obave odgovarajuće pripreme za daljnje postupanje u svrhu odgovora na porezne izazove koji proizlaze iz digitalnoga gospodarstva, među ostalim i u slučaju nepostizanja međunarodnog sporazumnog rješenja do sredine 2021. Ostvare dodatan napredak u pogledu suzbijanja agresivnog poreznog planiranja, smanjenja poreznog klina i podupiranja prijelaza na određivanje cijena ugljika i okolišno oporezivanje.

                  3.

                  ojačaju nacionalne institucionalne okvire. Prioritetno nastave provoditi reforme u svrhu uklanjanja uskih grla za ulaganja i osiguravanja učinkovite i pravodobne uporabe sredstava Unije, među ostalim iz Mehanizma za oporavak i otpornost. Ojačaju učinkovitost i digitalizaciju javne uprave, uključujući pravosudne i zdravstvene sustave, te javnih službi za zapošljavanje. Smanje administrativno opterećenje poduzeća i poboljšaju poslovno okruženje. Nastave s poboljšavanjem okvira za borbu protiv prijevare i korupcije te za sprečavanje pranja novca i financiranje terorizma. Promiču konkretna djelovanja za poboljšanje učinkovitosti, djelotvornosti i proporcionalnosti okvirâ za nesolventnost, riješe problem neprihodujućih izloženosti i osiguraju učinkovitu raspodjelu kapitala.

                  4.

                  osiguraju makrofinancijsku stabilnost. Očuvaju kanale kreditiranja gospodarstva i mjere za potporu održivim poduzećima dokle god je to potrebno tijekom ove dosad nezabilježene krize uzrokovane bolešću COVID-19. U bankovnom sektoru očuvaju dobre bilance, među ostalim daljnjim rješavanjem problema neprihodonosnih kredita, primjerice razvojem sekundarnih tržišta takvih kredita.

                  5.

                  dovrše ekonomsku i monetarnu uniju i ojačaju međunarodnu ulogu eura. Kako bi se povećala otpornost europodručja ostvare napredak u produbljivanju ekonomske i monetarne unije, i to dovršetkom bankovne unije, nastavkom rada, bez odgode i s jednakom razinom ambicije, na svim elementima, među ostalim elementima o kojima se raspravljalo u okviru Radne skupine na visokoj razini za Europski sustav osiguranja depozita, te produbljivanjem unije tržišta kapitala, kao i potporom inicijativama za provedbu politika u pogledu digitalnog financiranja, financiranja malih ulagatelja i održivog financiranja. Nastave rad na rješenjima kojima se nadilaze ograničenja postojećeg sustava za osiguravanje likvidnosti pri sanaciji te na jačanju Unijinog regulatornog i nadzornog okvira, među ostalim osiguravanjem dosljednog i djelotvornog nadzora i izvršavanja pravilâ za sprečavanje pranja novca.

            U okviru daljnjeg postupanja u vezi s produbljivanjem ekonomske i monetarne unije trebalo bi uzeti u obzir pouke stečene u okviru sveobuhvatnog odgovora gospodarskih politika Unije na krizu uzrokovanu bolešću COVID-19. Napretkom u produbljivanju ekonomske i monetarne unije, uz puno poštovanje unutarnjeg tržišta Unije i postupanje na otvoren i transparentan način prema državama članicama izvan europodručja, doprinijet će se jačanju međunarodne uloge eura i globalnom promicanju gospodarskih interesa Unije.

         Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2021.

               Za Vijeće

               ministar financija

            Andrej ŠIRCELJ

         (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

         (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

         (3)  Uredba (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 2021. o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost (SL L 57, 18.2.2021., str. 17.).

         (4)  Uredba Vijeća (EU) 2020/672 od 19. svibnja 2020. o uspostavi Europskog instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) nakon izbijanja bolesti COVID-19 (SL L 159, 20.5.2020., str. 1.).

         (5)  Uredba (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. ožujka 2020. o izmjeni uredaba (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013 i (EU) br. 508/2014 s obzirom na posebne mjere za mobilizaciju ulaganja u zdravstvene sustave država članica i u druge sektore njihovih gospodarstava u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus) (SL L 99, 31.3.2020., str. 5.).

         (6)  Uredba (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2020. o izmjeni uredbi (EU) br. 1301/2013 i (EU) br. 1303/2013 u pogledu posebnih mjera radi pružanja iznimne fleksibilnosti za korištenje europskih strukturnih i investicijskih fondova u odgovoru na izbijanje bolesti COVID-19 (SL L 130, 24.4.2020., str. 1.).

         (7)  Odluka (EU) 2020/440 Europske središnje banke od 24. ožujka 2020. o privremenom hitnom programu kupnje zbog pandemije (ESB/2020/17) (SL L 91, 25.3.2020., str. 1.).

         (8)  Odluka (EU) 2016/948 Europske središnje banke od 1. lipnja 2016. o provedbi programa kupnje vrijednosnih papira korporativnog sektora (ESB/2016/16) (SL L 157 15.6.2016., str. 28.).

         (9)  Direktiva (EU) 2019/1023 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o okvirima za preventivno restrukturiranje, otpustu duga i zabranama te o mjerama za povećanje učinkovitosti postupaka koji se odnose na restrukturiranje, nesolventnost i otpust duga i o izmjeni Direktive (EU) 2017/1132 (Direktiva o restrukturiranju i nesolventnosti) (SL L 172, 26.6.2019., str.18.).

         (10)  Uredba (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2014. o utvrđivanju jedinstvenih pravila i jedinstvenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 (SL L 225, 30.7.2014., str. 1.).


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/1170 od 15. srpnja 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  16.7.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 255/3

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/1170
         od 15. srpnja 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”).

                     (2)

                     Otada je Vijeće donijelo preporuke (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11) i (EU) 2021/1085 (12) o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja.

                     (3)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo Preporuku 2021/816 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (13) kako bi se ažurirali kriteriji koji se upotrebljavaju za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (4)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a, a slijedom sveukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (5)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, kako je izmijenjena Preporukom 2021/816, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, Ruandu i Tajland trebalo bi s popisa ukloniti, a na popis bi trebalo dodati Ukrajinu.

                     (6)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 15. srpnja 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama, posebnim upravnim područjima te drugim subjektima i teritorijalnim tijelima navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (7)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (8)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (14); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (9)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ. (15)

                     (10)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (16) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (17).

                     (11)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (18) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (19),

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena preporukama (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992 i (EU) 2021/1085, o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     (1)

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Države članice trebale bi od 15. srpnja 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I.”

                     (2)

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           „PRILOG I.
                           Treće zemlje, posebna upravna područja te drugi subjekti i teritorijalna tijela u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:

                                       I.

                                       DRŽAVE

                                                   1.

                                                   ALBANIJA

                                                   2.

                                                   ARMENIJA

                                                   3.

                                                   AUSTRALIJA

                                                   4.

                                                   AZERBAJDŽAN

                                                   5.

                                                   BOSNA I HERCEGOVINA

                                                   6.

                                                   BRUNEJ DARUSSALAM

                                                   7.

                                                   KANADA

                                                   8.

                                                   IZRAEL

                                                   9.

                                                   JAPAN

                                                   10.

                                                   JORDAN

                                                   11.

                                                   LIBANON

                                                   12.

                                                   CRNA GORA

                                                   13.

                                                   NOVI ZELAND

                                                   14.

                                                   KATAR

                                                   15.

                                                   REPUBLIKA MOLDOVA

                                                   16.

                                                   REPUBLIKA SJEVERNA MAKEDONIJA

                                                   17.

                                                   SAUDIJSKA ARABIJA

                                                   18.

                                                   SRBIJA

                                                   19.

                                                   SINGAPUR

                                                   20.

                                                   JUŽNA KOREJA

                                                   21.

                                                   UKRAJINA

                                                   22.

                                                   SJEDINJENE AMERIČKE DRŽAVE

                                                   23.

                                                   KINA ((*))

                                       II.

                                       POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                                   Posebno Upravno Područje Hong Kong

                                                   Posebno Upravno Područje Makao

                                       III.

                                       SUBJEKTI I TERITORIJALNA TIJELA KOJE NAJMANJE JEDNA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAJE KAO DRŽAVE

                                                   Kosovo (*)

                                                   Tajvan

                        ((*))  podložno potvrdi o reciprocitetu"

                        (*)  Ovim se nazivom ne dovode u pitanje stajališta o statusu te je on u skladu s RVSUN-om 1244 (1999) i mišljenjem Međunarodnog suda o proglašenju neovisnosti Kosova."

            Sastavljeno u Bruxellesu 15. srpnja 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               G. DOVŽAN

            (1)  SL L 208I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  SL L 165I, 11.5.2021., str. 66.

            (10)  SL L 198, 4.6.2021., str. 1.

            (11)  SL L 221, 21.6.2021., str. 12.

            (12)  SL L 235, 2.7.2021., str. 27.

            (13)  SL L 182, 21.5.2021., str. 1.

            (14)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (15)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (16)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (17)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (18)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (19)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pristupanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).