title: Preporuka Vijeća od 11. srpnja 2017. o Nacionalnom programu reformi Hrvatske za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Hrvatske za 2017.

text:
               9.8.2017

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 261/41

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 11. srpnja 2017.
   o Nacionalnom programu reformi Hrvatske za 2017. i davanje mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Hrvatske za 2017.
   (2017/C 261/10)
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
   uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (2), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Komisija je 16. studenoga 2016. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2017. za koordinaciju ekonomske politike. Prioritete Godišnjeg pregleda rasta potvrdilo je Europsko vijeće 9. i 10. ožujka 2017. Komisija je 16. studenoga 2016. na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja, u kojemu je Hrvatska utvrđena kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

               (2)

               Izvješće za Hrvatsku za 2017. objavljeno je 22. veljače 2017. U njemu je ocijenjen napredak Hrvatske u rješavanju preporuka za pojedinu zemlju koje je Vijeće donijelo 12. srpnja 2016., mjere poduzete kao odgovor na preporuke za pojedinu zemlju donesene prethodnih godina te napredak Hrvatske u pogledu ostvarivanja nacionalnih ciljeva u okviru strategije Europa 2020. Izvješće je sadržavalo i detaljno preispitivanje u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 1176/2011, čiji su rezultati također objavljeni 22. veljače 2017. U svojoj analizi Komisija je zaključila da u Hrvatskoj postoje prekomjerne makroekonomske neravnoteže. Osobito, udio duga opće države počeo se 2016. smanjivati, no javni je dug izložen valutnom riziku, a rizici za fiskalnu održivost i dalje su veliki u srednjoročnom razdoblju. Smanjuje se dug privatnog sektora, iako je i dalje visok, osobito u korporativnom sektoru, i znatno je izložen valutnom riziku. Očekuje se da će oporavku doprinijeti financijski sektor, koji je i dalje izložen valutno induciranom kreditnom riziku, a udio loših kredita još je visok. Stopa nezaposlenosti brzo se smanjuje kao rezultat umjerenog otvaranja novih radnih mjesta i smanjenja radne snage. Konačno, posljedica složenog poslovnog okružja smanjenje je produktivnih ulaganja i slabiji rast produktivnosti.

               (3)

               Hrvatska je 27. travnja 2017. dostavila svoj Nacionalni program reformi za 2017. i svoj Program konvergencije za 2017. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa ocijenjena istodobno.

               (4)

               Pri programiranju europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. u obzir su uzete relevantne preporuke za pojedine zemlje. Kako je predviđeno u članku 23. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (3), ako je pri provedbi relevantnih preporuka Vijeća potrebna potpora, Komisija može zatražiti od države članice da preispita i predloži izmjene svojeg sporazuma o partnerstvu i relevantnih programa. Komisija je dostavila dodatne pojedinosti o tome kako bi iskoristila tu odredbu u smjernicama o primjeni mjera kojima se učinkovitost ESI fondova povezuje s dobrim gospodarskim upravljanjem.

               (5)

               Nakon obustave postupka u slučaju prekomjernog deficita Hrvatska je obuhvaćena preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu te podliježe pravilu o dugu. Vlada u svojem Programu konvergencije za 2017. planira postupno poboljšanje salda opće države s -0,8 % BDP-a u 2016. na 0,5 % BDP-a u 2020. Srednjoročni proračunski cilj od -1,75 % BDP-a u strukturnom smislu ostvaren je 2016. sa značajnom pozitivnom razlikom, dok se očekuje da će (ponovno izračunani (4)) strukturni saldo 2017. i 2018. biti u skladu sa srednjoročnim proračunskim ciljem, ali bez pozitivne razlike. Nakon toga predviđa se njegovo ponovno blago poboljšanje. Prema Programu konvergencije očekuje se da će se do 2020. udio duga opće države u BDP-u nastaviti smanjivati na 72,1 %, nakon što je 2015. dosegnuo vrhunac od 86,7 % BDP-a. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje te proračunske projekcije povoljan je, osobito s obzirom na negativan učinak financijskih poteškoća s kojima se suočava najveće hrvatsko privatno poduzeće, Agrokor, koji se ne uzima u obzir u projekcijama iz programa. Kriza u Agrokoru predstavlja i izravne rizike za proračunske projekcije. Nadalje, nisu u potpunosti precizirane mjere potrebne za potporu planiranim ciljevima u pogledu deficita od 2017. nadalje.

               (6)

               Vijeće je 12. srpnja 2016. preporučilo Hrvatskoj da ostvari godišnju fiskalnu prilagodbu od najmanje 0,6 % BDP-a prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja 2017. Stvarni podaci o znatnom poboljšanju ukupnog salda za 2016. upućuju na to da je Hrvatska već te godine ostvarila svoj srednjoročni proračunski cilj. Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2017. predviđa se da će strukturni saldo 2017. i dalje biti iznad srednjoročnog proračunskog cilja unatoč smanjenju s -0,3 % BDP-a 2016. na -1,7 % BDP-a 2017. Hrvatskoj se preporučuje da 2018. i dalje bude u skladu sa svojim srednjoročnim proračunskim ciljem. Prema proljetnoj prognozi Komisije za 2017. očekuje se da će se strukturni saldo dodatno smanjiti na -2,1 % BDP-a, što upućuje na rizik od određenog odstupanja od srednjoročnog proračunskog cilja. Predviđa se da će Hrvatska 2017. i 2018. biti usklađena s pravilom o dugu. Općenito, Vijeće smatra da Hrvatska treba biti spremna poduzeti dodatne mjere u 2018. kako bi se osigurala usklađenost s odredbama Pakta o stabilnosti i rastu.

               (7)

               Utvrđeni su nedostaci u okviru fiskalnog upravljanja u Hrvatskoj. Još nije donesen novi zakon o fiskalnoj odgovornosti kojim bi se trebao ojačati proračunski okvir te neovisnost i mandat Povjerenstva za fiskalnu politiku. Kasni se s donošenjem izmjena Zakona o proračunu, čiji je cilj jačanje srednjoročnog proračunskog okvira te rješavanje pitanja čestih revizija proračunskih planova na središnjoj i lokalnoj razini. Pouzdanost projekcija na kojima se temelje proračunski planovi i dalje je slaba.

               (8)

               Hrvatska ima relativno niske prihode od periodičnog oporezivanja nepokretne imovine. Prihode ubiru jedinice lokalne uprave u obliku komunalne naknade povezane s nekretninama, no njezin se obračun i pokrivenost znatno razlikuju. Prihodi ovise i o manje učinkovitom oporezivanju prometa nekretninama. Kao odgovor na ponavljane preporuke za pojedinu zemlju, u okviru porezne reforme provedene krajem 2016. dio komunalne naknade i neke lokalne poreze zamijenit će od 2018. periodični porez na nekretnine koji će se obračunavati na temelju pet parametara putem kojih se približno određuje vrijednost nekretnine. Smatra se da je to prvi korak prema potpunom uvođenju vrijednosnog poreza na nekretnine.

               (9)

               Potrebe hrvatskog državnog sektora u pogledu financiranja i izloženost državnog duga valutnom riziku upućuju na važnost pouzdanih izvora financiranja i razboritog upravljanja rizikom. Kao odgovor na preporuku za pojedinu zemlju, početkom 2017. donesena je strategija upravljanja javnim dugom za razdoblje 2017. – 2019. namijenjena središnjoj državi. Ta je strategija donesena tri godine nakon isteka prethodne strategije. Uočeni su nedostaci u institucijskom sustavu upravljanja javnim dugom, uključujući povezanost s tržištima, upravljanje rizikom i redovito ažuriranje strategije. Izvanproračunske transakcije koje mogu utjecati na dug ne uzimaju se dovoljno u obzir.

               (10)

               Tržište rada nedavno se nastavilo oporavljati, no nezaposlenost je i dalje visoka, s visokim udjelom dugotrajnih tražitelja posla. Ako se uzme u obzir niska i opadajuća aktivnost, to upućuje na velik i neiskorišten radni potencijal. Pad aktivnosti 2016. osobito je bio izražen kod niskokvalificiranih radnika u najproduktivnijoj dobi i bio je posljedica smanjenja broja radno sposobnog stanovništva zbog starenja i emigracije, koji bilježe rast.

               (11)

               Neaktivnost je relativno visoka među skupinama koje ispunjavaju uvjete za rano umirovljenje. Zbog kratkoće razdoblja uplaćivanja doprinosa trenutačne i buduće mirovine nisu na primjerenoj razini i postoje rizici od siromaštva u starijoj životnoj dobi. Postoje mnoge mogućnosti za rano umirovljenje, koje je moguće punih pet godina prije zakonske dobi za umirovljenje. Financijski su poticaji za rad do navršenja te dobi slabi. Najavljene mjere kojima se potiče dulji radni vijek nisu provedene. Odgovornosti povezane sa skrbi doprinose niskom sudjelovanju na tržištu rada, osobito starijih žena u najproduktivnijoj dobi. Nedostatna je formalizirana skrb za djecu i na regionalnoj razini postoje znatne razlike, a ugovori o radu nedovoljno su fleksibilni da dopuštaju uravnoteženje poslovnih obveza i skrbničkih dužnosti. Zakonska dob za umirovljenje za žene trenutačno je 61 godina i devet mjeseci, a za muškarce 65 godina života. Izjednačivanje zakonske dobi za umirovljenje i njezino povećanje sporo napreduje te se očekuje da će 2038. ta dob za oba spola biti 67 godina. Razmatra se ubrzavanje tog procesa, no odluka još nije donesena. U okviru mirovinskog sustava prava na povoljnije uvjete ostvaruju određene kategorije radnika čija su zanimanja klasificirana kao teška i opasna te u određenim sektorima. Hrvatska nadležna tijela preispitala su popis teških ili opasnih zanimanja, no racionalizacija tih odredaba zasad nije provedena.

               (12)

               Prema najnovijim podacima gotovo 30 % stanovništva bilo je 2015. izloženo riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti. Kad je riječ o učinkovitosti i pravednosti sustava socijalne zaštite, uočeni su nedostaci zbog neusklađenosti kriterija prihvatljivosti, rascjepkane geografske pokrivenosti, nedostatka koordinacije među nadležnim tijelima i slabe transparentnosti. Za program minimalnog dohotka namijenjen najsiromašnijim kućanstvima 2016. izdvojeno je samo 0,6 % BDP-a. Nije ostvaren napredak u provedbi planova reforme, među ostalim ni u institucionalnoj preraspodjeli nadležnosti ni u usklađivanju kriterija prihvatljivosti.

               (13)

               Stjecanje vještina potrebnih na tržištu rada važan je uvjet za zapošljivost. Sudjelovanje u programima obrazovanja odraslih vrlo je nisko, kao i rashodi za aktivne politike tržišta rada, mjere prekvalifikacije i cjeloživotno učenje te njihova pokrivenost. Osposobljavanje nije dovoljno usmjereno na starije i niskokvalificirane radnike te dugotrajno nezaposlene, koji se obično suočavaju s posebnim izazovima u pogledu zapošljavanja. Kasni se s izradom zakonodavstva kojim bi se poboljšala kvaliteta institucija, programa i nastave za obrazovanje odraslih.

               (14)

               Dovoljna razina osnovnih vještina ključna je za pronalazak i zadržavanje dobrog i stabilnog zaposlenja te za uspješno sudjelovanje u ekonomskom i društvenom životu. Podaci iz međunarodnih studija upućuju na ozbiljne nedostatke u rezultatima hrvatskih učenika u dobi od 15 godina u području osnovnih vještina, prirodnih predmeta i matematike. Reforma školskog kurikuluma pokrenuta je 2015. u okviru provedbe strategije za obrazovanje, znanost i tehnologiju s ciljem poboljšanja sadržaja i poučavanja prenosivih vještina. Nakon ambivalentnih reakcija dionika reforma kurikuluma je revidirana, a provedba znatno kasni. Proces se sada treba nastaviti u skladu s izvornim ciljevima. Hrvatska je nedavno donijela strategiju razvoja strukovnog obrazovanja i osposobljavanja. Ta bi strategija trebala poslužiti za ažuriranje kurikuluma u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju, povećanje udjela praktične nastave i poboljšanje kvalitete nastave u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju. Još nije uveden sustav za priznavanje i vrednovanje neformalnog i informalnog učenja.

               (15)

               Teritorijalna i funkcionalna rascjepkanost javne uprave otežava pružanje usluga i učinkovitost javne potrošnje. Postojeća podjela nadležnosti i fiskalni odnosi na različitim razinama vlasti ne doprinose učinkovitom i pravednom pružanju javnih usluga, osobito u zdravstvu, obrazovanju i sustavu socijalne pomoći. Kasni provedba sveobuhvatne reforme javne uprave. Još nije doneseno zakonodavstvo o preraspodjeli poslova između središnjih i lokalnih tijela vlasti i nije provedeno pojednostavnjenje sustava državnih agencija. Hrvatska nadležna tijela početkom 2017. najavila su osnivanje radne skupine za izradu zakonodavstva o financiranju podnacionalnih jedinica vlasti.

               (16)

               Rascjepkanost okvira za određivanje plaća u javnoj upravi i dalje ograničava transparentnost plaća i jednako postupanje te kontrolu vlade nad rashodima za plaće u javnom sektoru, što podrazumijeva rizike prelijevanja na šire gospodarstvo. Vlada je u veljači 2017. donijela zajedničke smjernice za pregovore i praćenje kolektivnih ugovora u javnom sektoru, no usklađivanje okvira za određivanje plaća odgođeno je za 2018.

               (17)

               Poduzeća u državnom vlasništvu u prosjeku su manje produktivna od privatnih poduzeća, što upućuje na slabosti u njihovu upravljanju. Imaju i negativan učinak na raspodjelu resursa te doprinose niskom rastu produktivnosti u gospodarstvu. Prošle je godine zabilježen spor napredak mjera za uvođenje privatnog vlasništva u poduzeća u državnom vlasništvu. Upravljanje tim poduzećima poboljšalo bi se boljim praćenjem rezultata njihova rada i odgovornosti rukovodstva, uključujući poduzeća u vlasništvu jedinica lokalne uprave.

               (18)

               Hrvatska banka za obnovu i razvitak (HBOR) ima ključnu ulogu u provedbi financijskih instrumenata Unije, osobito Plana ulaganja za Europu. Da bi mogla obavljati tu funkciju, treba ispunjavati visoke standarde transparentnosti i odgovornosti. Hrvatska nadležna tijela planiraju da do kraja 2017. neovisni revizori provedu neovisnu reviziju kvalitete imovine iz HBOR-ova kreditnog portfelja. Na temelju rezultata te revizije ponovno će se razmotriti regulatorni okvir i upravljačka struktura HBOR-a.

               (19)

               Visoki regulatorni troškovi opterećuju poduzeća. Velik broj parafiskalnih nameta, od kojih se mnogi statistički smatraju porezom, opterećuju poslovno okružje. Kao odgovor na preporuku za pojedinu zemlju, vlada je u ljeto 2016. odlučila ukinuti 13 parafiskalnih nameta i smanjiti još njih 11, no provedba sporo napreduje. Poduzeća su i dalje pod znatnim administrativnim opterećenjem. Donesen je akcijski plan za smanjenje administrativnog opterećenja kojim je obuhvaćeno osam regulatornih područja, no provedba još nije počela.

               (20)

               Nakon što su se tijekom krize naglo smanjila, ulaganja su se povećala u 2016. No unatoč povoljnim makroekonomskim uvjetima i uvjetima financiranja, ključna uska grla sprečavaju trajniji oporavak ulaganja. Slabosti javne uprave, složeno poslovno okružje, spora provedba strategije suzbijanja korupcije, restriktivni propisi u ključnim infrastrukturnim sektorima i snažna državna prisutnost u gospodarstvu opterećuju poslovno okružje.

               (21)

               Modernizacija propisa o profesijama može potaknuti mobilnost radne snage i dovesti do nižih cijena profesionalnih usluga, čime bi se povećao potencijal rasta. Kada je riječ o pružateljima usluga i reguliranim profesijama, hrvatski su propisi restriktivni, osobito za odvjetnike. Vlada je u ljeto 2016. donijela akcijski plan za zamjenu i modernizaciju neprikladnih propisa, koji je, međutim, ograničen u pogledu područja primjene i iscrpnosti.

               (22)

               Kvaliteta i učinkovitost pravosudnog sustava ključni su čimbenici poslovnog okružja. Prvostupanjski sudski postupci dugotrajni su u trgovačkim, građanskim i kaznenim predmetima unatoč smanjenju broja neriješenih predmeta. Elektroničkim podnošenjem i dostavom sudskih dokumenata mogao bi se znatno poboljšati pravosudni sustav, no to još nije uvedeno. Suci trgovačkih sudova nemaju internetski pristup registrima, čime se smanjuje učinkovitost rješavanja stečajnih postupaka. Sudske odluke rijetko su dostupne na internetu te ima prostora za unapređenje poslovnih procesa na prvostupanjskim trgovačkim sudovima.

               (23)

               Bankarski sektor i dalje je dobro kapitaliziran te je tijekom 2016. došlo do oporavka njegove profitabilnosti nakon što je 2015. došlo do konverzije kredita denominiranih u švicarskom franku u kredite denominirane u euru. U posljednje vrijeme smanjuje se udio loših kredita u bruto kreditima, no taj je udio i dalje visok, osobito među nefinancijskim poduzećima. Čini se da je to smanjenje potaknuto prodajom i zahtjevima za progresivno i automatsko rezerviranje sredstava koji su uvedeni 2013. Vlada je u okviru nedavne porezne reforme kao odgovor na preporuku za pojedinu zemlju uvela i nove odredbe o poreznom tretmanu otpisa loših kredita. Potrebno je pozorno pratiti učinke te reforme. Pozorno praćenje potrebno je i u vezi s učinkovitosti nedavno provedene reforme stečajnog okvira u pogledu lakšeg rješavanja loših kredita.

               (24)

               Komisija je u okviru europskog semestra 2017. provela sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Hrvatske i objavila je u izvješću za Hrvatsku za 2017. Ocijenila je i Program konvergencije za 2017. i Nacionalni program reformi za 2017. te mjere poduzete kao odgovor na preporuke upućene Hrvatskoj u proteklim godinama. Komisija je u obzir uzela ne samo njihovu važnost za održivu fiskalnu i socijalno-ekonomsku politiku u Hrvatskoj, nego i njihovo poštovanje pravila i smjernica Unije, a s obzirom na potrebu jačanja ukupnoga gospodarskog upravljanja Unijom pružanjem doprinosa budućim nacionalnim odlukama s razine Unije.

               (25)

               Uzimajući u obzir tu ocjenu Vijeće je ispitalo Program konvergencije za 2017., a njegovo je mišljenje (5) posebno navedeno u preporuci 1. u nastavku.

               (26)

               Uzimajući u obzir detaljno preispitivanje koje je provela Komisija i tu ocjenu, Vijeće je ispitalo Nacionalni program reformi za 2017. i Program konvergencije za 2017. Preporuke Vijeća u skladu s člankom 6. Uredbe (EU) br. 1176/2011 navedene su u preporukama od 1. do 5. u nastavku,

         PREPORUČUJE da Hrvatska 2017. i 2018. poduzme djelovanja kojima je cilj:

               1.

               Nastaviti s provedbom fiskalne politike u skladu sa zahtjevima preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, što podrazumijeva da bi 2018. trebala i dalje biti u skladu sa svojim srednjoročnim proračunskim ciljem. Do rujna 2017. ojačati proračunsko planiranje i višegodišnji proračunski okvir, među ostalim jačanjem neovisnosti i mandata Povjerenstva za fiskalnu politiku. Poduzeti potrebne mjere za uvođenje vrijednosnog poreza na nekretnine. Ojačati okvir upravljanja javnim dugom, među ostalim godišnjim ažuriranjem strategije upravljanja javnim dugom.

               2.

               Odvraćati od ranog umirovljenja, ubrzati prelazak na višu dobnu granicu za zakonsko umirovljenje i uskladiti odredbe o mirovinama za posebne kategorije s općim pravilima za umirovljenje. Poboljšati koordinaciju i transparentnost socijalnih naknada.

               3.

               Poboljšati obrazovanje odraslih, osobito starijih radnika, niskokvalificiranih radnika i dugotrajno nezaposlenih. Ubrzati reformu obrazovnog sustava.

               4.

               Smanjiti rascjepkanost i poboljšati funkcionalnu raspodjelu nadležnosti u javnoj upravi uz istodobno poboljšanje učinkovitosti i smanjenje teritorijalnih nejednakosti u pružanju javnih usluga. Na temelju savjetovanja sa socijalnim partnerima uskladiti okvire za određivanje plaća u javnoj upravi i javnim službama.

               5.

               Ubrzati otuđivanje poduzeća u državnom vlasništvu i ostale državne imovine i poboljšati korporativno upravljanje u sektoru poduzeća u državnom vlasništvu. Znatno smanjiti opterećenje poduzeća koje je posljedica regulatornih troškova i administrativnih opterećenja. Ukloniti regulatorne prepreke koje ometaju pristup reguliranim profesijama i profesionalnim i poslovnim uslugama te njihovo obavljanje. Poboljšati kvalitetu i učinkovitost pravosudnog sustava, osobito smanjenjem trajanja postupaka u građanskim i trgovačkim predmetima.

      Sastavljeno u Bruxellesu 11. srpnja 2017.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         T. TÕNISTE

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  SL L 306, 23.11.2011., str. 25.

      (3)  Uredba (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. prosinca 2013. o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Europskom poljoprivrednom fondu za ruralni razvoj i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo i o utvrđivanju općih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Europskom socijalnom fondu, Kohezijskom fondu i Europskom fondu za pomorstvo i ribarstvo te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1083/2006 (SL L 347, 20.12.2013., str. 320.).

      (4)  Ciklički prilagođen saldo bez jednokratnih i privremenih mjera koji je Komisija ponovno izračunala koristeći se zajednički dogovorenom metodologijom.

      (5)  U skladu s člankom 5. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


				|

		52013PC0544

			Preporuka za ODLUKU VIJEĆA o odobrenju sklapanja, od strane Komisije u ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji /* COM/2013/0544 final - 2013/ () */

			   	OBRAZLOŽENJE
Vijeće
je 24. rujna 2012. ovlastilo Komisiju da započne pregovore u ime Europske
unije i njezinih država članica i Republike Hrvatske s Crnom Gorom radi
sklapanja Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju između
Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike
Crne Gore, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir pristupanje Republike
Hrvatske Europskoj uniji.
Ti
pregovori započeli su 22. studenog 2012. nakon prethodnih
odgovarajućih tehničkih savjetovanja s Crnom Gorom. Daljnji krugovi
pregovora održali su se 25. siječnja 2013. i 7. ožujka 2013. Komisija i
Vlada Crne Gore parafirali su Protokol 16. svibnja 2013. Tekst parafiranog
Protokola nalazi se priloženo.
Komisija
predlaže da Vijeće odluči o potpisivanju i privremenoj primjeni
Protokola u ime Europske unije i sklopi Protokol u ime Europske unije i
njezinih država članica. Europska zajednica za atomsku energiju (EZAE)
također je stranka Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Komisija predlaže
da Vijeće odobri sklapanje Protokola u ime Europske zajednice za atomsku
energiju, u skladu s člankom 101. stavkom 2. Ugovora o osnivanju EZAE-a.
U
skladu s člankom 101. Ugovora o EZAE-u, Komisija je donijela odluku o
potpisivanju Sporazuma i Komisija je donijela odluku o sklapanju Sporazuma uz
odobrenje Vijeća. Stoga je potrebno donijeti zasebne odluke o potpisivanju
i sklapanju Protokola od strane EU-a i od strane EZAE-a.
Komisija
predlaže da Vijeće sklapanje Protokola u ime Europske zajednice za atomsku
energiju:
–
odobri, u skladu s člankom 101. stavkom 2.
Ugovora o osnivanju EZAE-a.
Preporuka za
ODLUKU VIJEĆA
o odobrenju sklapanja, od strane Komisije u
ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju
Europske zajednice za atomsku energiju, a posebno njegov članak 101.
stavak 2.,
uzimajući u obzir preporuku Komisije,
budući da:
(1)
Vijeće je 24. rujna 2012. ovlastilo Komisiju
da započne pregovore s Crnom Gorom radi sklapanja Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji.
(2)
Ti su pregovori uspješno dovršeni.
(3)
Protokol bi stoga trebalo sklopiti i u ime Europske
zajednice za atomsku energiju u pogledu pitanja obuhvaćenih Ugovorom o
Euratomu.
(4)
Potpisivanje i sklapanje Protokola podliježe
posebnom postupku u pogledu pitanja obuhvaćenih Ugovorom o Europskoj uniji
i Ugovorom o funkcioniranju Europske unije.
(5)
Sklapanje Protokola od strane Komisije u ime
Europske zajednice za atomsku energiju trebalo bi odobriti.
ODLUČILO JE:
Jedini članak
Ovime se odobrava sklapanje, od strane
Komisije u ime Europske zajednice za atomsku energiju, Protokola uz Sporazum o
stabilizaciji i pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država
članica, s jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, kako bi se
uzelo u obzir pristupanje Republike Hrvatske Europskoj Uniji („Protokol”).
Tekst Protokola priložen je Odluci Vijeća
o potpisivanju i privremenoj primjeni Protokola uz Sporazum o stabilizaciji i
pridruživanju između Europskih zajednica i njihovih država članica, s
jedne strane, i Republike Crne Gore, s druge strane, kako bi se uzelo u obzir
pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji.
Sastavljeno u Bruxellesu
                                                                       Za
Vijeće
                                                                       Predsjednik


               14.5.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 144/2

         Preporuka o Uredbi Vijeća o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2532/98 o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija
   (ESB/2014/19)

      (Prijedlog Europske središnje banke)

   (2014/C 144/02)
   OBRAZLOŽENJE
   I.   UVOD

   Vijeće Europske unije donijelo je 23. studenoga 1998. Uredbu Vijeća (EZ) br. 2532/98 (1). Uzimajući u obzir iskustvo stečeno nakon nekoliko godina primjene Uredbe (EZ) br. 2532/98 u raznim područjima nadležnosti Europske središnje banke (ESB) i činjenice da je područje primjene ovlasti ESB-a za izricanje sankcija prošireno Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013 (2), potrebno je sada razmotriti određene izmjene Uredbe (EZ) br. 2532/98. U tu svrhu potrebno je poštovati postupak određen u članku 129. stavku 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije
   II.   OPĆA RAZMATRANJA

   U svrhu provođenja zadaća dodijeljenih mu Uredbom (EU) br. 1024/2013, ESB može, sukladno članku 18. te Uredbe, izreći administrativne novčane kazne kada kreditne institucije, financijski holdinzi ili mješoviti financijski holdinzi s namjerom ili zbog propusta prekrše zahtjev iz relevantnog, izravno primjenjivog akta iz prava Unije (3) povezanog s vrstom administrativnih novčanih kazni koje moraju biti na raspolaganju nadležnim tijelima u skladu s mjerodavnim pravom Unije i sankcije u slučaju povrede njegovih uredbi ili odluka (4) (dalje u tekstu zajedno se nazivaju „administrativne kazne”). U vezi s povredama nacionalnog prava u kontekstu Jedinstvenog nadzornog mehanizma (SSM), nacionalna nadležna tijela zadržavaju nadležnost za izricanje administrativnih kazni, ali trebaju samo izricati takve kazne kreditnim institucijama koje izravno nadzire ESB ako ESB od njih zahtijeva pokretanje postupka u tu svrhu.
   Postupci i načela primjenjiva na izricanje administrativnih novčanih kazni za povrede izravno primjenjivog prava Unije u skladu s člankom 18. stavkom 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013 utvrđeni su u Uredbi (EU) br. 1024/2013 i u Uredbi (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke (ESB/2014/17) (5). Sukladno članku 18. stavku 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013, u slučaju kršenja uredbi ili odluka ESB-a, ESB može izreći sankcije u skladu s Uredbom (EZ) br. 2532/98. Članak 18. stavak 4. Uredbe (EU) br. 1024/2013 određuje da ESB primjenjuje članak 18. sukladno aktima navedenim u članku 4. stavku 3. prvom podstavku Uredbe (EU) br. 1024/2013, uključujući, ako je potrebno, postupke iz Uredbe (EZ) br. 2532/98.
   U tom kontekstu, osobito je važno uspostavljanje dosljednog režima za izricanje svih administrativnih kazni od strane ESB-a koji se odnosi na izvršavanje njegovih nadzornih zadaća u skladu s Uredbom (EU) br. 1024/2013.
   Osim toga, određena pravila sadržana u Uredbi (EZ) br. 2532/98 razlikuju se od onih utvrđenih Uredbom (EU) br. 1024/2013. Ta se pravila posebno odnose na gornje granice novčanih kazni i periodičnih penala, postupovnih pravila i zastara utvrđenih Uredbom (EZ) br. 2532/98.
   Stoga se preporučuju sljedeće izmjene Uredbe (EZ) br. 2532/98:

               (a)

               Potrebno je umetnuti novi članak 1.a radi utvrđivanja određenih općih načela primjenjivih na administrativne kazne izrečene od strane ESB-a u odnosu na njegove nadzorne zadaće i sankcije izrečene u odnosu na njegove zadaće koje nisu povezane s nadzorom, te radi određivanja područja primjene raznih odredbi koje se na njih primjenjuju.

               (b)

               Potrebno je umetnuti članke od 4.a do 4.c u odnosu na režim primjenjiv na administrativne kazne izrečene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća. Svrha ovih novih članaka jest postizanje razlikovanja između režima koji se primjenjuje na izricanje administrativnih kazni od strane ESB-a u odnosu na njegove nadzorne zadaće i odredbi primjenjivih na sankcije koje ESB može izreći u odnosu na njegove zadaće koje nisu povezane s nadzorom. Ovime se osigurava da se jedinstveni režim primjenjuje na sve administrativne kazne izrečene u području nadzora, također uzimajući u obzir pravila utvrđena Uredbom (EU) br. 1024/2013.

               (c)

               Potrebno je umetnuti dodatne izmjene radi osiguravanja da su načela i postupci koji uređuju izricanje sankcija utvrđeni u člancima 2. do 4. Uredbe (EZ) br. 2532/98 u skladu s načelima i postupcima koji uređuju izricanje administrativnih kazni od strane ESB-a prilikom izvršavanja njegovih zadaća u skladu s Uredbom (EU) br. 1024/2013.

         III.   PRIMJEDBE KOJE SE ODNOSE NA ČLANKE

   Članak 1. – Definicije
   Definicija periodičnih penala
   Definiciju periodičnih penala trebalo bi izmijeniti iz dva razloga. Kao prvo, u skladu s drugim odredbama prava Unije u odnosu na ovo pitanje (6), potrebno je jasno navesti da ESB može koristiti periodične penale ne samo radi kažnjavanja trajne povrede, nego također zbog prisiljavanja poduzetnika da postupaju u skladu s uredbom ili odlukom ESB-a. Kao drugo, definicija se trenutno odnosi na drugi podstavak članka 3. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 2532/98 u pogledu dostave obavijesti o odluci kojom se zahtijeva prestanak povrede. Budući da bi na sankcije izrečene u odnosu na nadzorne zadaće ESB-a trebalo primijeniti drugačiji postupak odlučivanja, upućivanje na takav postupak potrebno je dodati definiciji.
   Shodno tome, definiciju „sankcija” potrebno je također izmijeniti na način da se briše upućivanje na periodične penale koji se izriču kao „posljedica povrede”.
   Članak 1.a – Opća načela i područje primjene
   Dok Uredba (EZ) br. 2532/98 utvrđuje, u skladu s člankom 34. stavkom 3. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, uvjete pod kojima je ESB ovlašten za izricanje sankcija poduzetnicima koji propuštaju postupati u skladu s obvezama utvrđenim u uredbama ili odlukama ESB-a, potrebno je posvetiti dužnu pažnju Uredbi (EU) br. 1024/2013, koja sadrži široki raspon odredbi koje su od izravnog značaja za ovlasti ESB-a za izricanje administrativnih kazni u odnosu na izvršavanje njegovih nadzornih zadaća. Stoga, dok se odredbe Uredbe (EZ) br. 2532/98 u načelu primjenjuju na bilo koju sankciju koju je ESB ovlašten izreći za povrede uredbi ili odluka ESB-a, određene odredbe Uredbe (EZ) br. 2532/98 koje su u suprotnosti s Uredbom (EU) br. 1024/2013 u pogledu izricanja administrativnih kazni koje se odnose na nadzorne zadaće ESB-a potrebno je prestati primjenjivati ili ih je potrebno izmijeniti.
   ESB ima pravo objaviti bilo koji odluku o izricanju administrativne kazne u odnosu na izvršavanje njegovih nadzornih zadaća, ili sankcije u odnosu na njegove zadaće koje nisu povezane s nadzorom, neovisno o tome je li takva odluka predmet žalbe ili ne, na način da se sve odluke koje donosi ESB primjenjuju isti postupak objave. ESB će primjenjivati mjerodavno pravo Unije, neovisno o bilo kojem nacionalnom pravu ili propisu u odnosu na takvu objavu, i mora u skladu s tim uzeti u obzir razmjernost objave odluke u odnosu na stupanj ozbiljnosti izrečene sankcije ili administrativne kazne, kao i učinak objave na stabilnost financijskog sustava.
   Članak 2. – Sankcije
   Članak 2. stavak 4. odnosi se na postupak utvrđen u članku 3. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 2532/98, koji se ne bi trebao primjenjivati na izricanje administrativnih kazni koje se odnose na nadzorne zadaće ESB-a. Potrebno je stoga dodati upućivanje na postupak odlučivanja naveden u članku 4.b.
   Članak 3. – Postupovna pravila
   Upućivanje na izvršni odbor kao tijela nadležnog za pokretanje postupka radi utvrđivanja povrede, navedeno u prvoj rečenici članka 3. stavka 1., potrebno je brisati kako bi se dozvolilo ESB-u da odredi, putem donošenja Uredbe sukladno članku 6. stavku 2., koje bi interno tijelo trebalo provesti istragu navodne povrede. Izvršni odbor ostaje i dalje nadležan za donošenje odluka kojima se izriče sankcija, sukladno novom članku 4.b.
   Članak 3. stavak 10. potrebno je izmijeniti na način da se ne odnosi samo na zadaće povjerene Europskom sustavu središnjih banaka, nego i na zadaće povjerene ESB-u sukladno članku 127. stavku 6. Ugovora. Zadnju rečenicu članka 3. stavka 10. potrebno je izmijeniti na način da također odražava novu nadležnost za nadzor ESB-a.
   Članak 4.a – Posebna pravila u pogledu gornjih granica sankcija koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
   Gornja granica administrativnih novčanih kazni koje ESB može izreći sukladno članku 18. stavku 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013, u slučaju povreda izravno primjenjivog prava Unije, u velikoj mjeri prelazi ono što je dopušteno sukladno Uredbi (EZ) br. 2532/98. Ova se razlika ne smatra opravdanom budući da povreda uredbe ili odluke ESB-a nije nužno manje ozbiljna od povrede izravno primjenjivog prava Unije. Stoga bi se iste gornje granice trebale primjenjivati na sve administrativne kazne izrečene od strane ESB-a kreditnim institucijama koje nadzire u okviru SSM-a. Potrebno je također izmijeniti gornju granicu za periodične penale izrečene od strane ESB-a u području nadzora u skladu s gore navedenim.
   Shodno tome, članak 2. stavak 1. ne bi se trebao primjenjivati na administrativne kazne koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća.
   Članak 4.b – Posebna postupovna pravila za sankcije koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
   Članak 25. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1024/2013 utvrđuje načelo podjele, pri čemu ESB provodi zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom (EU) br. 1024/2013 odvojeno od svojih zadaća koje se odnose na monetarnu politiku i odvojeno od bilo kojih drugih zadaća. Sukladno ovom članku, Uredbu (EZ) br. 2532/98 potrebno je izmijeniti radi određivanja postupka odlučivanja koji uključuje Nadzorni odbor i Upravno vijeće ESB-a, u skladu s člankom 26. Uredbe (EU) br. 1024/2013, u odnosu na izricanje administrativnih kazni u području nadzora. Ovo bi također bilo u skladu s Osnovnim načelima djelotvornog nadzora banaka Bazelskog odbora za nadzor banaka (7), te u skladu s potrebom osiguravanja da tijela koje izriču sankcije subjektima budu ista tijela koja ih nadziru.
   Odluka o izricanju administrativne kazne donesene od strane Upravnog vijeća u području nadzora podliježe postupku preispitivanja od strane Administrativnog odbora za preispitivanja, kao što je određeno člankom 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013, ako fizička ili pravna osoba zahtijeva preispitivanje takve odluke, pod uvjetom da je upućena toj osobi ili pod uvjetom da je od pojedinačne ili izravne važnosti za tu osobu. Stoga je Uredbu (EZ) br. 2532/98 potrebno izmijeniti radi određivanja postupka odlučivanja koji uključuje Administrativni odbor za preispitivanja ESB-a, u skladu s člankom 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013, u odnosu na izricanje administrativnih kazni u području nadzora.
   U skladu s gore navedenim, članak 3. stavci od 1. do 8. ne bi se trebali primjenjivati na administrativne kazne koje se odnose na izvršavanje nadzornih zadaća od strane ESB-a.
   Članak 4.c – Posebni rokovi za administrativne kazne koje se izriču u području nadzora
   Dokazano je da rokovi primjenjivi na izricanje i izvršenje sankcija koje se odnose na zadaće ESB-a koje nisu povezane s nadzorom dobro funkcioniraju, naročito zbog relativne jednostavnosti istrage potrebne radi utvrđivanja je li počinjena povreda, tj. povreda minimalnih obveznih pričuva, pravila o prihvatljivosti kolaterala, statističkih izvještajnih zahtjeva. Budući da su da istrage o navodnim povredama u području nadzora kompleksnije, na ovlast izricanja i izvršenja administrativnih kazni u tom području trebali bi se primjenjivati duži rokovi od onih određenih za sankcije koje se odnose na zadaće koje nisu povezane s nadzorom. Ovo je također u skladu s rokovima određenim u Uredbi (EZ) br. 1/2003 za povrede pravila tržišnog natjecanja. Budući da bi se na sve administrativne kazne koje ESB može izreći poduzetnicima u području nadzora trebali primjenjivati isti rokovi, bilo da se te administrativne kazne odnose na povredu odluke ili uredbe ESB-a ili na povredu izravno primjenjivog prava Unije, rokovi određeni u članku 4.c trebali bi se primjenjivati na administrativne kazne izrečene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća.
   Privremena obustava i prekid ovih rokova trebali bi biti uređeni na odgovarajući način, također uzimajući u obzir da bi se postupci radi utvrđivanja povrede u području nadzora mogli preklapati s kaznenim istragama i kaznenim postupcima koji su utemeljeni na istim činjenicama.
   U skladu s gore navedenim, članak 4. se ne bi trebao primjenjivati na administrativne kazne koje se odnose na izvršavanju nadzornih zadaća od strane ESB-a.

      Preporuka za:

         „UREDBU VIJEĆA
         o izmjeni Uredbe (EZ) br. 2532/98 o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 132. stavak 3.,
         uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke, a posebno njegov članak 34. stavak 3.,
         uzimajući u obzir Preporuku Europske središnje banke,
         uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
         uzimajući u obzir mišljenje Europske komisije,
         postupajući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 129. stavku 4. Ugovora i u članku 41. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke,
         budući da:

                     (1)

                     Uredba (EZ) br. 2532/98 (8) određuje, u skladu s člankom 34. stavkom 3. Statuta Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu ‚Statut ESSB-a’), granice i uvjete pod kojima je Europska središnja banka (ESB) ovlaštena određivati novčane kazne ili periodične penale poduzetnicima koji ne ispunjavaju obveze na temelju njezinih uredbi ili odluka.

                     (2)

                     ESB je primijenio Uredbu (EZ) br. 2532/98 za izricanje sankcija u svojim raznim područjima nadležnosti, uključujući naročito provođenje monetarne politike Unije, funkcioniranje platnih sustava i prikupljanje statističkih podataka.

                     (3)

                     Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 (9) ovlašćuje ESB da kreditnim institucijama koje nadzire izriče: (a) administrativne novčane kazne kada te institucije prekrše zahtjev prema izravno primjenjivom pravu Unije; i (b) sankcije u slučaju povrede uredbe ili odluke ESB-a (dalje u tekstu zajedno se nazivaju ‚administrativne kazne’).

                     (4)

                     Članak 18. stavak 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013 određuje da za provođenje zadaća dodijeljenih mu tom Uredbom, u slučaju kršenja uredbi ili odluka ESB-a, ESB može izreći sankcije u skladu s Uredbom (EZ) br. 2532/98.

                     (5)

                     Uredba (EU) br. 1024/2013 sadrži širok raspon odredbi koje imaju izravnu važnost za ovlasti ESB-a za izricanje administrativnih kazni povezanih s njegovim nadzornim zadaćama. S tim u vezi, određene odredbe Uredbe (EZ) br. 2532/98 u suprotnosti su s Uredbom (EU) br. 1024/2013. Stoga je potrebno utvrditi pravila utvrđena Uredbom (EZ) br. 2532/98 koja bi trebalo izmijeniti radi uspostavljanja dosljednog režima koji uređuje izricanje sankcija od strane ESB-a u izvršavanju nadzornih zadaća dodijeljenih mu Uredbom (EU) br. 1024/2013.

                     (6)

                     ESB bi trebao objaviti odluke kojima se izriču administrativne novčane kazne za povrede izravno primjenjivog prava Unije i sankcije za povrede uredbi ili odluka ESB-a, kako na području nadzora, tako i izvan područja nadzora, osim ako bi takva objava bila nerazmjerna, imajući u vidu stupanj ozbiljnosti administrativne novčane kazne ili sankcije izrečene poduzetniku, ili ako bi ugrozila stabilnost financijskih tržišta.

                     (7)

                     Gornja granica novčane kazne koju ESB može izreći poduzetniku zbog nepostupanja u skladu s uredbom ili odlukom ESB-a u području nadzora ne bi se trebala razlikovati od gornje granice novčane kazne koju ESB može izreći poduzetniku zbog povrede izravno primjenjivog prava Unije, radi osiguravanja dosljednosti u postupanju s jednako ozbiljnim povredama. Stoga bi se iste gornje granice trebale primjenjivati na sve novčane kazne izrečene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća.

                     (8)

                     ESB bi trebao biti u stanju izreći periodične penale poduzetnicima kako bi ih prisilo da postupaju u skladu s uredbama ili odlukama ESB-a u području nadzora, ili prekinuo trajnu povredu tih uredbi ili odluka. Gornja granica periodičnih penala trebala bi biti razmjerna s gornjom granicom kazni primjenjivih u području nadzora.

                     (9)

                     Članak 25. Uredbe (EU) br. 1024/2013 određuje načelo podjele, pri čemu ESB provodi zadaće koje su mu dodijeljene Uredbom (EU) br. 1024/2013, ne dovodeći u pitanje svoje zadaće, te odvojeno od svojih zadaća koje se odnose na monetarnu politiku i odvojeno od bilo kojih drugih zadaća. Radi podupiranja ovog načela podjele osnovan je Nadzorni odbor sukladno članku 26., koji je, između ostalog, odgovoran za pripremu nacrta odluka za Upravno vijeće ESB-a u području nadzora. Pored toga, odluke donesene od strane Upravnog vijeća ESB-a, sukladno uvjetima utvrđenim u članku 24. Uredbe, podliježu postupku preispitivanja od strane Administrativnog odbora za preispitivanja. Uzimajući u obzir načelo podjele i osnivanje Nadzornog odbora i Administrativnog odbora za preispitivanja, trebalo bi primijeniti dva različita postupka: (a) kada ESB razmatra izricanje administrativnih kazni u izvršavanju svojih nadzornih zadaća, odluke u tu svrhu donosi Upravno vijeće ESB-a na temelju potpunog nacrta odluke Nadzornog odbora, a te odluke podliježu preispitivanju od strane Administrativnog odbora za preispitivanja; i (b) kada ESB razmatra izricanje sankcija u izvršavanju svojih zadaća koje nisu povezane s nadzorom, odluke u tu svrhu donosi Izvršni odbor ESB-a, a te odluke podliježu preispitivanju od strane Upravnog vijeća ESB-a.

                     (10)

                     Zbog složenosti istrage povreda u području nadzora, na ovlast za izricanje i izvršenje administrativnih kazni trebali bi se primjenjivati duži rokovi od onih određenih za sankcije koje se odnose na zadaće ESB-a koje nisu povezane s nadzorom. Privremena obustava i prekid ovih rokova trebali bi biti uređeni na odgovarajući način, također uzimajući u obzir da bi se postupci radi utvrđivanja povrede u području nadzora mogli preklapati s kaznenim istragama i kaznenim postupcima koji su utemeljeni na istim činjenicama.

                     (11)

                     Uredbu (EZ) br. 2532/98 potrebno je izmijeniti na odgovarajući način,

               DONIJELO JE OVU UREDBU:
         Članak 1.
         Izmjene
         Uredba (EZ) br. 2532/98 mijenja se kako slijedi:

                     1.

                     Članak 1. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 točka 6. zamjenjuje se sljedećim:
                                 ‚‚periodični penali’ znači novčani iznosi koje je, u slučaju trajne povrede, poduzetnik dužan platiti bilo kao kaznu, ili u smislu prisiljavanja dotičnih osoba da postupaju u skladu s nadzornim uredbama i odlukama ESB-a. Periodični penali zaračunavaju se za svaki dan trajne povrede (a) nakon obavijesti poduzetniku o odluci kojom se zahtijeva prestanak takve povrede u skladu s postupkom određenim u drugom podstavku članka 3. stavka 1.; ili (b) kada je trajna povreda obuhvaćena područjem primjene članka 18. stavka 7. Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (10) u skladu s postupkom određenim u članku 4.b ove Uredbe;

                                    (10)  SL L 287, 29.10.2013., str. 63.’;"

                                 (b)

                                 točka 7. zamjenjuje se sljedećim:
                                 ‚‚sankcije’ znači novčane kazne i periodične penale.’

                     2.

                     Umeće se sljedeći članak 1.a:
                     ‚Članak 1.a
                     Opća načela i područje primjene
                     1.   Ova se Uredba primjenjuje na sankcije koje ESB izriče poduzetnicima zbog nepostupanja u skladu s obvezama koje proizlaze iz odluka ili uredbi ESB-a, osim ako nije drugačije izričito određeno.
                     2.   Pravila koja se primjenjuju na izricanje administrativnih novčanih kazni od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća, a za povrede izravno primjenjivog prava Unije, te na izricanje sankcija za povrede uredbi i odluka ESB-a (dalje u tekstu zajedno se nazivaju: ‚administrativne kazne’), odstupaju od pravila utvrđenih u člancima od 2. do 4. u mjeri određenoj u člancima od 4.a do 4.c.
                     3.   ESB može objaviti bilo koju odluku kojom se poduzetniku izriču administrativne novčane kazne za povrede izravno primjenjivog prava Unije i sankcije za povrede uredbi ili odluka ESB-a, kako u području nadzora, tako i izvan područja nadzora, neovisno o tome je li protiv sankcije ili administrativne novčane kazne izjavljena žalba. ESB provodi takvu objavu u skladu s mjerodavnim pravom Unije, neovisno o bilo kojem nacionalnom pravu ili nacionalnim propisima, te u slučajevima kada se pravo Unije sastoji od direktiva, neovisno o bilo kojem nacionalnom zakonodavstvu koje prenosi te direktive.’

                     3.

                     U članku 2., stavak 4. mijenja se kako slijedi:
                     ‚4.   Kad god povreda predstavlja propust obavljanja dužnosti, primjena sankcija ne izuzima poduzetnika od obveze obavljanja te dužnosti, osim ako odluke donesene u skladu s člankom 3. stavkom 4. ili člankom 4.b izričito određuju drukčije.’

                     4.

                     Članak 3. mijenja se kako slijedi:

                                 (a)

                                 prva rečenica stavka 1. zamjenjuje se sljedećim:
                                 ‚Odluku o pokretanju postupka radi utvrđivanja povrede donosi ESB, postupajući na vlastitu inicijativu ili na temelju prijedloga koji mu je u tu svrhu uputila nacionalna središnja banka države članice na čijem je području nadležnosti došlo do navodne povrede.’;

                                 (b)

                                 stavak 10. zamjenjuje se sljedećim:
                                 ‚Ako se povreda odnosi isključivo na zadaću povjerenu ESSB-u ili ESB-u na temelju Ugovora i Statuta ESSB-a, postupak radi utvrđivanja povrede moguće je pokrenuti samo na temelju ove Uredbe, bez obzira na postojanje bilo kojeg nacionalnog zakona ili propisa koji može predviđati poseban postupak. Ako se povreda također odnosi na jedno ili više područja izvan nadležnosti ESSB-a ili ESB-a, pravo na pokretanje postupka radi utvrđivanja povrede na temelju ove Uredbe neovisno je o bilo kojem pravu nadležnog nacionalnog tijela da pokrene posebne postupke u odnosu na ona područja koja su izvan nadležnosti ESSB-a ili ESB-a. Ova odredba ne dovodi u pitanje primjenu kaznenog prava i nacionalnog prava u pogledu bonitetnog nadzora u državama članicama sudionicama, u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013.’

                     5.

                     Umeću se sljedeći članci od 4.a do 4.c:
                     ‚Članak 4.a
                     Posebna pravila u pogledu gornjih granica sankcija koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
                     1.   Odstupanjem od članka 2. stavka 1., u slučaju povreda koje se odnose na odluke i uredbe donesene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća, granice unutar kojih ESB može izreći sankcije i periodične penale određuju se kako slijedi:

                                 (a)

                                 novčane kazne: gornja granica je u visini do dvostrukog iznosa dobiti ostvarene povredom, odnosno gubitaka izbjegnutih zbog povrede, ako ih je moguće utvrditi, ili 10 % ukupnog godišnjeg prometa poduzetnika;

                                 (b)

                                 periodični penali: gornja granica je 5 % prosječnog dnevnog prometa po danu povrede. Periodični penali mogu se izreći za razdoblje ne duže od šest mjeseci nakon datuma navedenog u odluci kojom se izriče periodični penal.

                           2.   Za potrebe stavka 1: (a) ‚godišnji promet’ znači godišnji promet pravne osobe, kako je određen mjerodavnim pravom Unije, prema posljednjim dostupnim godišnjim financijskim izvještajima te osobe. Ako je poduzetnik društvo kći matičnog društva, relevantan ukupan godišnji promet jednak je ukupnom godišnjem prometu koji proizlazi iz posljednjeg dostupnog konsolidiranog financijskog izvještaja krajnjeg matičnog društva iz grupe nadzirane od strane ESB-a; (b) ‚prosječni dnevni promet’ znači godišnji promet, kao što je određen pod točkom (a), podijeljen s 365.
                     Članak 4.b
                     Posebna postupovna pravila za sankcije koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
                     1.   Odstupanjem od članka 3. stavaka od 1. do 8., pravila utvrđena u ovom članku primjenjuju se na povrede koje se odnose na odluke i uredbe donesene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća.
                     2.   Nakon što je proveden postupak radi utvrđivanja povrede u skladu s pravilima utvrđenim od strane ESB-a sukladno članku 6. stavku 2., Nadzorni odbor predlaže Upravnom vijeću potpuni nacrt odluke za izricanje sankcije dotičnom poduzetniku, u skladu s postupkom utvrđenim člankom 26. stavkom 8. Uredbe (EU) br. 1024/2013. Saslušanje u odnosu na navodnu povredu počinjenu od strane dotičnog poduzetnika prethodi dostavi svih potpunih nacrta odluka od strane Nadzornog odbora Upravnom vijeću.
                     3.   Dotični poduzetnik ima pravo od strane Administrativnog odbora za preispitivanja zahtijevati preispitivanje odluke koju je donijelo Upravno vijeće sukladno stavku 2., u skladu s postupkom utvrđenim člankom 24. Uredbe (EU) br. 1024/2013.
                     Članak 4.c
                     Posebni rokovi za administrativne kazne koje ESB izriče u izvršavanju svojih nadzornih zadaća
                     1.   Odstupanjem od članka 4., pravo na donošenje odluke za izricanje administrativne kazne u odnosu na povrede koje se odnose na mjerodavne izravno primjenjive akte prava Unije, kao i na odluke i uredbe donesene od strane ESB-a u izvršavanju njegovih nadzornih zadaća, istječe u roku od pet godine nakon što je nastupila povreda, ili u slučaju trajne povrede, pet godina nakon što je povreda prestala.
                     2.   Svaka radnja koju poduzme ESB u svrhu istrage ili postupaka vezanih uz povredu uzrokuje prekid roka utvrđenog u stavku 1. Zastara se prekida s učinkom od dana kada je dotični nadzirani subjekt obaviješten o radnji. Prilikom svakog prekida, rok počinje ponovno teći. Međutim, rok ne prelazi razdoblje od deset godina nakon nastupanja povrede ili, u slučaju trajne povrede, razdoblje od deset godina nakon što je povreda prestala.
                     3.   Rokovi opisani u prethodnim stavcima mogu se produljiti: (a) ako odluka Upravnog vijeća podliježe postupku preispitivanja od strane Administrativnog odbora za preispitivanja ili žalbenom postupku pred Sudom; ili (b) ako je u tijeku kazneni postupak protiv dotičnog poduzetnika u vezi s istim činjenicama. U takvom slučaju, rokovi opisani u prethodnim stavcima produljuju se za vrijeme koje je potrebno Administrativnom odboru za preispitivanja ili Sudu za preispitivanje odluke, ili do okončanja kaznenog postupka protiv dotičnog poduzetnika.
                     4.   Svaka radnja ESB-a usmjerena na izvršenje plaćanja ili uvjeta plaćanja na temelju izrečene administrativne kazne uzrokuje prekid zastare za izvršenje. Pravo ESB-a da izvrši odluku za izricanje sankcije istječe u roku od pet godina nakon donošenja takve odluke. Zastara za izvršenje sankcija privremeno se obustavlja:

                                 (a)

                                 do isteka roka za plaćanje izrečene administrativne kazne;

                                 (b)

                                 ako je izvršenje plaćanja izrečene administrativne kazne privremeno obustavljeno na temelju odluke Upravnog vijeća ili Suda.’

               Članak 2
         Ova Uredba stupa na snagu [datum].

            Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorom.”

      Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 16. travnja 2014.

            Predsjednik ESB-a

         Mario DRAGHI

      (1)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2532/98 od 23. studenoga 1998. o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (SL L 318, 27.11.1998., str. 4.). Europska središnja banka je ranije dostavila Vijeću svoju Preporuku ESB/1998/9 za Uredbu Vijeća (EZ) o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (SL C 246, 6.8.1998., str. 9.).

      (2)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća ESB-u u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).

      (3)  Članak 18. stavak 1. Uredbe (EU) br. 1024/2013.

      (4)  Članak 18. stavak 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013.

      (5)  Uredba (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke od 16. travnja 2014. o uspostavljanju okvira za suradnju unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma između Europske središnje banke i nacionalnih nadležnih tijela te s nacionalnim imenovanim tijelima (Okvirna uredba o SSM-u) (ESB/2014/17) (SL L 141, 14.5.2014., str. 1).

      (6)  Vidjeti npr. drugi podstavak članka 4. Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 946/2012 od 12. srpnja 2012. o dopuni Uredbe (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o pravilima postupanja u vezi s globama koje Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala izriče agencijama za kreditni rejting te pravilima o pravu na obranu i odredbama o razdobljima, datumima i rokovima (SL L 282, 16.10.2012., str. 23.); članak 66. stavak 1. Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. srpnja 2012. o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju (SL L 201, 27.7.2012., str. 1.); članak 16. stavak 1. Provedbene uredbe Komisije (EU) br. 646/2012 od 16. srpnja 2012. o propisivanju detaljnih pravila o globama i periodičnim novčanim kaznama u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 187, 17.7.2012., str. 29.); članak 36.(b) stavak 1. Uredbe (EU) br. 513/2011 od 11. svibnja 2011. Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1060/2009 o agencijama za kreditni rejting (SL L 145, 31.5.2011., str. 30.); članak 25. stavak 1. točka (b) Uredbe (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o zajedničkim pravilima u području civilnog zrakoplovstva i osnivanju Europske agencije za sigurnost zračnog prometa i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 91/670/EEZ, Uredbe (EZ) br. 1592/2002 i Direktive 2004/36/EZ (SL L 79, 19.3.2008., str. 1.); članak 15. Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (SL L 24, 29.1.2004., str. 1.); članak 24. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, 4.1.2003., str. 1.).

      (7)  Vidjeti načelo 1. i posebno osnovni kriterij 6.(b) i načelo 11., te posebno osnovni kriterij 7. Osnovnih načela djelotvornog nadzora banaka Bazelskog odbora za nadzor banaka, rujan 2012., koji zahtijevaju da djelotvoran sustav nadzora banaka ima jasne odgovornosti i ciljeve za svako tijelo uključeno u nadzor banaka i bankovnih grupa, uključujući ovlast nadzornika da izriče raspon sankcija, te također zahtijeva od nadzornika da na raspolaganju ima prikladan raspon nadzornih alata radi uspostave pravovremenih korektivnih mjera, uključujući izricanje sankcija bankama. Dostupno na mrežnoj stranici BIS-a, www.bis.org.

      (8)  Uredba Vijeća (EZ) br. 2532/98 od 23. studenoga 1998. o ovlastima Europske središnje banke za izricanje sankcija (SL L 318, 27.11.1998., str. 4.).

      (9)  Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija (SL L 287, 29.10.2013., str. 63.).


title: Preporuka Vijeća od 8. srpnja 2014. o Nacionalnom programu reformi Češke Republike za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Češke Republike za 2014.

text:
               29.7.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 247/12

         PREPORUKA VIJEĆA
   od 8. srpnja 2014.
   o Nacionalnom programu reformi Češke Republike za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o Programu konvergencije Češke Republike za 2014.
   2014/C 247/03
   VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148. stavak 4.,
   uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (1), a posebno njezin članak 9. stavak 2.,
   uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,
   uzimajući u obzir rezolucije Europskog parlamenta,
   uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje,
   uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za socijalnu zaštitu,
   uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,
   budući da:

               (1)

               Europsko vijeće se 26. ožujka 2010. složilo s prijedlogom Komisije o pokretanju nove strategije za radna mjesta i rast zvane Europa 2020. koja se temelji na pojačanoj koordinaciji ekonomskih politika te je usmjerena na ključna područja u kojima je potrebno poduzimanje mjera radi jačanja potencijala Europe u području održivog razvoja i konkurentnosti.

               (2)

               Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju prijedloga Komisije donijelo Preporuku o općim smjernicama za ekonomske politike država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010. donijelo je odluku o smjernicama politika zapošljavanja država članica (2), koje zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su da u svojim ekonomskim politikama i politikama zapošljavanja u obzir uzmu integrirane smjernice.

               (3)

               Čelnici država ili vlada država članica donijeli su 29. lipnja 2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja, koristeći se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama. Donijeli su odluku o poduzimanju mjera na razini država članica, a posebice su izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. te provedbi preporuka za pojedinu zemlju.

               (4)

               Vijeće je 9. srpnja 2013. usvojilo Preporuku (3) o Nacionalnom programu reformi Češke Republike za 2013. i dostavilo svoje mišljenje o ažuriranom Programu konvergencije Češke Republike za razdoblje 2012. – 2016.

               (5)

               Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji pregled rasta, čime je označen početak europskog semestra 2014. za koordinaciju ekonomske politike. Dana 13. studenoga 2013. Komisija je također na temelju Uredbe (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (4) donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja u kojem Češka Republika nije prepoznata kao jedna od država članica za koje je potrebno provesti detaljno preispitivanje.

               (6)

               Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013. prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i mjerâ za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom fiskalnom konsolidacijom koja potiče rast, ponovnom uspostavom uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica krize te modernizacijom javne uprave.

               (7)

               Češka Republika je 16. travnja 2014. podnijela svoj Nacionalni program reformi za 2014., a 28. travnja 2014. i Program konvergencije za 2014. Kako bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena.

               (8)

               Cilj je proračunske strategije, iznesen u Programu konvergencije za 2014., zadržati deficit opće države ispod 3 % BDP-a, referentne vrijednosti iz Ugovora tijekom programskog razdoblja. U Programu konvergencije navodi se srednjoročni cilj od 1 % BDP-a, što odražava zahtjeve Pakta o stabilnosti i rastu. Međutim, iako je proračunska strategija u skladu s Paktom o stabilnosti i rastu u 2014., očekuje se da se zahtijevana prilagodba u strukturnom smislu neće ispuniti u 2015. jer se predviđa da će se ponovno izračunani strukturni saldo pogoršati za 0,6 postotnih bodova. Isto tako, očekuje se da će državna potrošnja rasti brzinom koja nije u skladu s referentnim mjerilom za rashode. Očekuje se da će ponovno izračunani strukturni saldo odstupati od zahtijevane prilagodbe i u 2016. i u 2017., s ponovnom izračunanim strukturnim saldom za koji se predviđa da će iznositi 1,6 % BDP-a u 2016. i 1,9 % u 2017. Općenito, od 2015. očekuje se pojava rizika odstupanja od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom cilju. Programom konvergencije predviđa se da će se udio duga, koji je ispod referentne vrijednosti od 60 % BDP-a, privremeno smanjiti za 1,1 postotni bod na 45 % BDP-a u 2014. te će se povećati na 46 % BDP-a u 2015. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje projekcije proračuna u Programu konvergencije je uvjerljiv. Prema Programu konvergencije očekuje se da će češko gospodarstvo rasti za 1,7 % u 2014. i za 2 % u 2015. u usporedbi s Proljetnom prognozom službi Komisije kojom je predviđen rast od 2 %, odnosno 2,4 %. Glavni rizici za proračunske izglede proizlaze iz velike neizvjesnosti o budućem razvoju javnog ulaganja i iz potencijalnog jednokratnog troška povezanog s planiranim ugovorom o zakupu borbenih zrakoplova uz očekivani utjecaj na povećanje duga od 0,5 % BDP-a u 2015.
               Prema prognozi Komisije u 2015. postoji rizik znatnog odstupanja od srednjoročnog cilja. Razlika u odnosu na scenarij Programa konvergencije javlja se zbog različitih pretpostavki u pogledu politika i diskrecijskih mjera u 2015. Na temelju svoje ocjene Programa konvergencije i prognoze Komisije te u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1466/97 mišljenje je Vijeća da je deficit održivo sveden na ispod 3 % BDP-a u 2013., što je u skladu s preporukom Vijeća, te da, iako se očekuje da će se u 2014. ostvariti srednjoročni cilj, u 2015. postoji rizik znatnog odstupanja od njega.

               (9)

               Češka Republika izašla je iz dvogodišnje recesije i sada je suočena s izazovom postizanja održivog visokog rasta u kontekstu brzog starenja stanovništva. Javna ulaganja posljednjih su godina u velikom padu, a ponajviše je pogođeno ulaganje u infrastrukturu. Model rasta češkoga gospodarstva prije krize temeljio se na velikom priljevu stranoga kapitala i jakoj usmjerenosti na izvoz. Budući da se čini da je prostor za poboljšanje koji se temelji na akumulaciji proizvodnih faktora (uključujući strani kapital) ograničen, preusmjeravanje gospodarstva na domaće pokretače rasta otvorilo bi nove načine porasta produktivnosti. Među osnovnim su elementima tog procesa poticanje obrazovanja, osposobljavanja i inovacija te jačanje institucija.

               (10)

               Vlada je nedavno odobrila Ugovor o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju iako ga Parlament još treba ratificirati. Rad na sveobuhvatnoj reformi fiskalnog okvira započeo je 2011., no njegovo donošenje i provedba još su nesigurni. Kasni se i s donošenjem mjerodavnog zakonodavstva kojim se osigurava sukladnost s Direktivom Vijeća 2011/85/EU (5).

               (11)

               Veća učinkovitost naplate prihoda i uvođenje porezne strukture pogodnije za rast glavni su izazovi za Češku Republiku u području oporezivanja. Češka Republika poduzela je određene mjere radi poboljšanja ispunjavanja poreznih obveza, posebice u području neizravnog oporezivanja, ali su opći troškovi tog ispunjavanja i dalje previsoki. U tom smislu, porezne osnovice (porezi na dohodak, doprinosi za zdravstveno i socijalno osiguranje) još nisu usklađene, a uspostava jedinstvenih mjesta za naplatu predviđena za 2015. otkazana je. No češka je vlada izrazila namjeru rješavanja pitanja usklađivanja poreznih osnovica. Preporuke iz 2013. u vezi sa strukturom oporezivanja još se ne poštuju. Oporezivanje rada i dalje je visoko, posebice za osobe s niskim primanjima među kojima su i osobe s nepunim radnim vremenom, osobito zbog visokih doprinosa za socijalno osiguranje. Postoji potencijal preusmjeravanja oporezivanja rada na druga područja, kao što su porez za zaštitu okoliša i periodični porez na nekretnine koji su relativno niski. Znatne razlike i dalje postoje u položaju zaposlenika i samozaposlenih u odnosu na porezne i socijalne doprinose, što dovodi do sužavanja porezne osnovice i stvaranja poticaja za lažno samozapošljavanje s nepoštenim posljedicama za zaposlenike s redovitim ugovorom o radu.

               (12)

               Češka Republika dugoročno je suočena sa srednjim rizicima za održivost ponajviše zbog predviđenog povećanja rashoda u području mirovina i zdravstvene skrbi. Prema važećem zakonodavstvu u planu je dugoročno povišenje zakonske dobi za umirovljenje, ali je srednjoročno ono presporo. Vlada planira uvesti mehanizam revizije kojim bi se uskladila dob za umirovljenje s promjenama očekivanog životnog vijeka, no to je tek djelomično rješenje izazova razlike u održivosti. Isto tako, trenutačno niža indeksacija mirovina završit će se 2015., godinu dana prije nego što se planiralo, a standardni mehanizam indeksacije mirovina (cijene te trećina rasta realnih plaća) nije preispitan. Ograničen napredak postignut je u pogledu promicanja zapošljavanja starijih radnika. Nije postignut napredak u pogledu poboljšanja ekonomičnosti javne potrošnje u zdravstvu. U sektoru bolničke skrbi postoji višak kapaciteta, što ostavlja prostor za moguća poboljšanja ekonomičnosti i upravljanja.

               (13)

               Poduzete su određene početne mjere u pogledu poboljšanja kapaciteta i kvalitete javnih usluga za zapošljavanje. Te su mjere krenule u dobrom smjeru, ali njihov učinak valja ocijeniti. Politike za aktivno tržište rada i dalje nisu dostatno financirane i nisu učinkovito usmjerene na žene s malom djecom, mlade ljude i starije radnike. Usprkos relativno visokoj ukupnoj stopi zaposlenosti te su skupine i dalje nedovoljno zastupljene na tržištu rada. Ograničen pristup ustanovama i uslugama za čuvanje djece po pristupačnim cijenama te relativno nizak udio rada u nepunom radnom vremenu otežava sudjelovanje žena na tržištu rada. Razlika u plaćama između muškaraca i žena u 2012. i dalje je među najvećima u Uniji.

               (14)

               Kvaliteta i relevantnost za tržište rada češkog obrazovnog sustava predstavljaju razlog za zabrinutost. Poduzete su određene mjere radi poboljšanja okvira za ocjenjivanje u obvezatnom obrazovanju, ali daljnji rad sa školama i učenici sa slabijim rezultatima i dalje predstavljaju izazov. Problem je i privlačnost nastavničkog zanimanja, što vlada namjerava riješiti. Slabo sudjelovanje romske djece u redovitom uključivom predškolskom i osnovnoškolskom obrazovanju i dalje je izazov za njihovu integraciju. Odgođena je reforma visokog obrazovanja i nije postignut napredak u pogledu poboljšanja akreditacije i financiranja visokog obrazovanja. Provedene su tek manje izmjene u financiranju istraživačkih ustanova. I dalje je ključno stvoriti prave poticaje za javne istraživače kako bi težili izvrsnosti, rješavali društvene izazove i surađivali s poslovnim sektorom.

               (15)

               Započeo je i postupak dereguliranja velikog broja reguliranih profesija, ali napreduje sporo i ne iskorištava dovoljno brzo prednosti sve većeg tržišnog natjecanja u uslužnom sektoru. Češka Republika poduzela je neke početne mjere povećanja energetske učinkovitosti, posebice poticanjem javnog financiranja za potporu građevinskom sektoru. Potencijal uštede energije i dalje je ključan, a ambicioznije mjere pridonijele bi smanjenju energetske ovisnosti.

               (16)

               Kvaliteta i učinkovitost javne uprave i dalje su izazov i negativno se odražavaju na gospodarstvo. Dugoočekivani Zakon o državnim službenicima još nije donesen, a njegovo je donošenje ključni prioritet vlade. Napredak u borbi protiv korupcije ograničen je, a glavni zakonodavni akti iz strategije borbe protiv korupcije 2013. – 2014. još nisu doneseni. Jasna dugoročna vizija trajnog rješavanja tog pitanja od velike važnosti za gospodarski i društveni razvoj još nije oblikovana. Pri provedbi javnih natječaja na lokalnoj i regionalnoj razini nepotrebno se kasni. Novim pravilima o javnoj nabavi napravljen je korak unatrag uklanjanjem nekih zaštitnih mjera o transparentnosti. Ograničen napredak postignut je u pogledu poboljšanja primjene fondova EU-a. Potrebno je uložiti dodatne napore, što pokazuje velik broj pogrešaka koje je prijavilo revizorsko tijelo za nekoliko programa krajem 2013.

               (17)

               U kontekstu europskog semestra Komisija je napravila sveobuhvatnu analizu ekonomske politike Češke Republike. Ocijenila je Nacionalni program reformi i Program konvergencije. U obzir je uzela ne samo njihov značaj za održivu fiskalnu i društveno-ekonomsku politiku u Češkoj Republici, već i poštovanje pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja sveopćeg ekonomskog upravljanja Unijom uključivanjem iskustva na razini EU-a u buduće nacionalne odluke. Preporuke Komisije u okviru europskog semestra navedene su u preporukama 1. do 7. u nastavku.

               (18)

               S obzirom na tu ocjenu Vijeće je preispitalo Program konvergencije, a njegovo je mišljenje (6) navedeno osobito u preporuci 1. u nastavku.

         OVIME PREPORUČUJE Češkoj Republici da u razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kako bi:

               1.

               nakon smanjenja prekomjernog deficita zadržala dobar fiskalni položaj u 2014.; znatno ojačala proračunsku strategiju u 2015. kako bi osigurala ostvarenje srednjoročnog cilja i nakon toga pri njemu ostala; dala prednost rashodima kojima se potiče rast radi oporavka i boljih izgleda za rast; donijela i provela mjere jačanja fiskalnog okvira, a posebice kako bi uspostavila neovisnu fiskalnu ustanovu radi praćenja fiskalne politike te kako bi uvela fiskalna pravila za lokalne i regionalne vlasti i poboljšala suradnju među svim razinama vlasti.

               2.

               poboljšala ispunjavanje poreznih obveza s posebnim naglaskom na PDV te smanjila troškove naplate i plaćanja poreza pojednostavnjenjem poreznog sustava te usklađivanjem poreznih osnovica za porez na osobni dohodak i doprinose za socijalno i zdravstveno osiguranje; smanjila visoko oporezivanje rada, posebice osoba s niskim primanjima; preusmjerila oporezivanje na područja koja ne prijete rastu, kao što su periodični porez na nekretnine i porez za zaštitu okoliša; i dalje smanjivala razlike u poreznom tretmanu zaposlenika i samozaposlenih.

               3.

               osigurala dugoročnu održivost javnog mirovinskog sustava, posebice bržim uvođenjem više zakonske dobi za umirovljenje, jasnije je povezujući s promjenama očekivanog životnog vijeka; promicala zapošljavanje starijih radnika i preispitala mehanizam indeksacije mirovina; poduzela mjere znatnog poboljšanja ekonomičnosti i upravljanja u sektoru zdravstva, posebice bolničke skrbi.

               4.

               ojačala učinkovitost i uspješnost javnih usluga za zapošljavanje, posebice uspostavom sustava mjerenja uspješnosti; povećala sudjelovanje nezaposlenih mladih u individualiziranim uslugama; znatno povećala dostupnost kvalitetnih ustanova i usluga za čuvanje djece po pristupačnim cijenama, s naglaskom na djecu do treće godine starosti.

               5.

               osigurala da akreditacija, upravljanje i financiranje visokog obrazovanja doprinose boljoj kvaliteti i usklađenosti s potrebama tržišta rada; ubrzala razvoj i uvođenje nove metodologije ocjenjivanja istraživanja i dodjeljivanja sredstava radi povećanja udjela financiranja istraživačkih ustanova temeljenog na uspješnosti; povećala privlačnost nastavničkog zanimanja u obvezatnom obrazovanju, provela sveobuhvatan okvir za ocjenjivanje te podržala škole i učenike s lošim rezultatima; poboljšala uključivost obrazovanja, osobito promicanjem sudjelovanja socijalno zapostavljene i romske djece, posebno u obrazovanju u ranom djetinjstvu.

               6.

               pospješila reformu reguliranih profesija, posebice ukidanjem neopravdanih i nerazmjernih uvjeta; povećala napore poboljšanja energetske učinkovitosti u gospodarstvu.

               7.

               u 2014. donijela i provela Zakon o državnim službenicima kojim će se osigurati stabilna, učinkovita i profesionalna državna uprava; ubrzala i bitno pojačala borbu protiv korupcije provedbom preostalih zakonodavnih mjera predviđenih strategijom borbe protiv korupcije za razdoblje 2013. – 2014. te osmišljavanjem planova za sljedeće razdoblje; dodatno poboljšala upravljanje fondovima EU-a pojednostavnjenjem provedbene strukture, poboljšanjem kapaciteta i rješavanjem sukoba interesa; povećala transparentnost javne nabave i poboljšala provedbu javnih natječaja pružanjem odgovarajućih smjernica i nadzora.

      Sastavljeno u Bruxellesu 8. srpnja 2014.

            Za Vijeće

            Predsjednik

         P. C. PADOAN

      (1)  SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

      (2)  Zadržana za 2014. Odlukom Vijeća 2014/322/EU od 6. svibnja 2014. o smjernicama za politike zapošljavanja država članica za 2014. (SL L 165, 4.6.2014., str. 49.).

      (3)  SL C 217, 30.7.2013., str. 14.

      (4)  Uredba (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža (SL L 306, 23.11.2011, str. 25.)

      (5)  Direktiva Vijeća 2011/85/EU od 8. studenoga 2011. o zahtjevima za proračunske okvire država članica (SL L 306, 23.11.2011., str. 41.).

      (6)  U skladu s člankom 9. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97.


title: 2014/124/EU: Preporuka Komisije od 7. ožujka 2014. o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene transparentnim putem  Tekst značajan za EGP

text:
               8.3.2014

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 69/112

      PREPORUKA KOMISIJE

   od 7. ožujka 2014.
   o jačanju načela jednake plaće za muškarce i žene transparentnim putem
   (Tekst značajan za EGP)
   (2014/124/EU)
   EUROPSKA KOMISIJA,
   uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292.,
   budući da:

               (1)

               Člankom 2. i člankom 3. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji utvrđuje se pravo na jednake plaće za muškarce i žene kao jedno od temeljnih vrijednosti i zadaća Unije.

               (2)

               Člancima 8. i 10. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) propisuje se da Unija teži uklanjanju nejednakosti, promicanju ravnopravnosti između muškaraca i žena i borbi protiv diskriminacije na temelju spola u svim svojim aktivnostima.

               (3)

               Člankom 157. stavkom 1. UFEU-a obvezuje se svaka država članica da osigura primjenu načela jednake plaće za muške i ženske radnike za jednak rad ili rad jednake vrijednosti.

               (4)

               Člankom 23. Povelje o temeljnim pravima Europske unije predviđa se da ravnopravnost muškaraca i žena mora biti osigurana u svim područjima, uključujući zapošljavanje, rad i plaćanje.

               (5)

               Jednaka plaća za jednak rad i rad jednake vrijednosti jedan je od pet prioriteta utvrđenih Ženskom poveljom, što ponovno potvrđuje obvezu Komisije na odlučniju mobilizaciju svih instrumenata, zakonodavnih i nezakonodavnih, kako bi se ukinula razlika u plaćama između spolova. Strategija za ravnopravnost žena i muškaraca 2010.–2015. temelji se na prioritetima Ženske povelje. U Strategiji se utvrđuje da će Komisija istražiti mogućnosti povećanja transparentnosti plaća.

               (6)

               Direktivom 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (1) predviđa se uklanjanje izravne ili neizravne diskriminacije na temelju spola s obzirom na sve aspekte i uvjete plaćanja za jednak rad ili rad jednake vrijednosti. Osobito, ako se za određivanje plaće koristi sustav klasifikacije radnih mjesta, on se treba temeljiti na istim kriterijima za muškarce i žene i biti sastavljen tako da isključuje svaku diskriminaciju na temelju spola.

               (7)

               Žene u Uniji još uvijek zarađuju prosječno 16,2 % manje od muškaraca za svaki odrađeni sat (Eurostat 2011.), usprkos njihovu znatnom napretku u pogledu obrazovnih postignuća i radnog iskustva. Ovo je pokazatelj trajne razlike u plaći između spolova koja se dosad smanjivala iznimno sporo.

               (8)

               U Komunikaciji Komisije COM(2007) 424 završna verzija (2) zaključilo se da su žene i dalje pogođene diskriminacijom u plaćama na temelju spola i nejednakostima na tržištu rada što im onemogućuje ostvarenje punog potencijala. Uočljiva izravna diskriminacija u plaćama za posve isti posao postala je rijetka pojava. Ipak, postojeći pravni okvir manje je učinkovit u osiguravanju provedbe načela jednake plaće za rad jednake vrijednosti. Manja je vjerojatnost da će takva diskriminacija biti predmet sudske tužbe ne samo zato što je potencijalne žrtve vjerojatno nisu svjesne, nego i zato što je žrtvama diskriminacije u plaćama teže uspješno primijeniti načelo jednake plaće. Žrtve moraju utvrditi činjenice iz kojih se može pretpostaviti da je došlo do diskriminacije kako bi se teret dokaza prebacio na poslodavca. Nejasne platne strukture i nedostatak dostupnih informacija o platnim razredima zaposlenika koji obavljaju jednak rad ili rad jednake vrijednosti čimbenici su koji najviše doprinose tim poteškoćama.

               (9)

               U Komunikaciji Komisije COM(2010) 543. završna verzija (3) daljnja poboljšanja u prijenosu, provedbi i primjeni zakonodavstva Unije navedena su među prioritetima u području pametnih propisa.

               (10)

               Europski parlament usvojio je 18. studenoga 2008. (4) i 24. svibnja 2012. (5) rezolucije o jednakoj plaći za muškarce i žene s preporukama za bolju provedbu načela jednake plaće. Te preporuke uključuju donošenje mjera za transparentnost nadnica i sustava rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta.

               (11)

               U Zaključcima od 6. prosinca 2010. o jačanju predanosti i aktivnosti kako bi se ukinula razlika u plaći između spolova i o ocjeni provedbe Pekinške platforme za djelovanje (6), Vijeće je pozvalo države članice da donesu mjere kojima bi se borilo protiv uzroka razlike u plaćama između spolova, posebno one koje promiču transparentnost u plaćama i rodno neutralno ocjenjivanje i klasifikaciju radnih mjesta.

               (12)

               U Komunikaciji Komisije COM(2013) 83 završna verzija (7) pozivaju se države članice, radi ukidanja razlike u plaćama među spolovima, da se otklone druge prepreke za sudjelovanje žena na tržištu rada i da potiču poslodavce da se osvrnu na diskriminaciju na radnom mjestu u sklopu napora za provedbom strategije o aktivnoj uključenosti.

               (13)

               U Izvješću Komisije Europskom parlamentu i Vijeću COM(2013) 861 završna verzija (8) ukazuje se na to da provedbu načela jednake plaće koči nedostatak transparentnosti u sustavu plaća, nedostatak zakonske sigurnosti po pitanju rada jednake vrijednosti te proceduralne prepreke. Te prepreke podrazumijevaju i zaposlenike kojima nedostaju informacije za podnošenje uspješne tužbe u pogledu jednakosti plaća, a posebno informacije o platnim razredima za kategorije zaposlenika koji obavljaju jednak rad ili rad jednake vrijednosti.

               (14)

               Djelovanje na razini Unije u svrhu olakšanja provedbe načela jednake plaće boljom bi provedbom važećeg zakonskog okvira pomoglo nacionalnim vlastima i relevantnim dionicima u poduzimanju mjera u borbi protiv razlike u plaćama između spolova i diskriminacije u plaćama. Uz puno uvažavanje načela supsidijarnosti, potrebno je poboljšati učinkovitu primjenu načela jednake plaće u državama članicama.

               (15)

               Ova se Preporuka treba usredotočiti na transparentnost kategorija nadnica, što je ključno za učinkovitu primjenu načela jednake plaće. Povećanjem transparentnosti moguće je otkriti spolnu pristranost i diskriminaciju u platnim strukturama poduzeća ili organizacije. Time se zaposlenicima, poslodavcima i socijalnim partnerima omogućuje da poduzmu potrebne mjere kako bi se osigurala provedba načela jednake plaće. Ova Preporuka treba predstavljati skup mjera kojima je svrha pomoći državama članicama u primjeni prilagođenog pristupa u svrhu povećanja transparentnosti nadnica. Države članice treba poticati u provođenju mjera najprikladnijih za specifične okolnosti i u provedbi barem jedne od ključnih mjera u povećanju transparentnosti iz ove Preporuke (pravo na zahtjev za informaciju o plaći, izvješće poduzeća, reviziju plaća, kolektivne pregovore o jednakim plaćama).

               (16)

               Politika nadnica poduzeća postala bi transparentnija ako bi se zaposlenicima omogućilo da traže informacije o platnim razredima, uključujući dopunske ili varijabilne komponente poput plaćanja u naravi ili dodacima, za druge kategorije zaposlenika koji obavljaju jednak rad ili rad jednake vrijednosti, raščlanjene po spolu. Povećale bi se i šanse za uspjeh individualnih tužbi u slučajevima diskriminacije pred nacionalnih sudovima i slijedom toga one bi imale odvraćajući učinak.

               (17)

               Redovnim izvješćivanjem poslodavaca o nadnicama po kategoriji zaposlenika ili radnog mjesta, raščlanjenoj po spolu, također bi se povećala transparentnost nadnica što bi predstavljalo pouzdanu bazu za rasprave o mjerama za provedbu načela jednake plaće. Takvo kolektivno otkrivanje visine nadnica ne bi trebalo zahtijevati od poduzeća i organizacija s manje od 50 zaposlenika koji ispunjavaju kriterije o radnoj snazi za mala poduzeća u Preporuci Komisije 2003/361/EZ (9) jer bi ih to moglo nerazmjerno opteretiti.

               (18)

               Revizijama plaća trebala bi se olakšati analiza aspekata ravnopravnosti spolova u plaćama i donošenje zaključaka o primjeni načela jednake plaće. Revizije plaća mogu biti temelj za raspravu među predstavnicima poslodavaca i zaposlenika s ciljem uklanjanja spolne diskriminacije u plaćama. Mjere koje se odnose na revizije plaća ne bi trebalo zahtijevati od poduzeća i organizacija s manje od 250 zaposlenika koji ispunjavaju kriterije o radnoj snazi za mala poduzeća u Preporuci 2003/361/EZ jer bi ih to moglo nerazmjerno opteretiti.

               (19)

               Obvezivanje socijalnih partnera na raspravu i obraćanje posebne pažnje na pitanje jednake plaće u kolektivnim pregovorima još je jedan način da se poveća transparentnost nadnica i osvrne na razliku u plaći između spolova.

               (20)

               Izrada statistika o nadnicama raščlanjenih po spolu i dostavljanje točnih i potpunih statističkih podataka Eurostatu ključno je za analizu i praćenje promjena u razlici u plaći između spolova na europskoj razini. Uredbom Vijeća (EZ) br. 530/1999 (10) zahtijeva se od država članica da izrade strukturne statističke podatke o dohotku za svake četiri godine što olakšava izračun razlike u plaći između spolova. Za 2006. i 2010. razlika u plaći između spolova izračunata je prema podacima prikupljenima u anketi o strukturi dohotka. Za 2007. do 2009. podaci o razlici u plaći između spolova dostavljeni su na dobrovoljnoj osnovi, često s odgodom i u obliku nacrta podložnog daljnjoj izmjeni. Godišnje statistike visoke kakvoće mogu povećati transparentnost i dalje ojačati svijest o problemu neravnopravnosti spolova s obzirom na plaću. Dostupnost i usporedivost tih podataka znatno pridonosi procjeni razvoja diljem Unije.

               (21)

               Nepostojanje definicije rada jednake vrijednosti, uključujući i jasnog pokazatelja kriterija procjene za usporedbu različitih poslova, velika je prepreka žrtvama diskriminacije u plaćama pri podizanju tužbi na sudovima. Kako bi se procijenilo obavljaju li zaposlenici posao jednake vrijednosti, mora se razmotriti niz čimbenika poput prirode posla, osposobljavanja i radnih uvjeta. Uključivanje takve definicije te ocjene i klasifikacije radnih mjesta u nacionalna zakonodavstva pomoglo bi žrtvama diskriminacije u plaćama pri podizanju tužbi na nacionalnim sudovima.

               (22)

               Sustavi rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta učinkoviti su u stvaranju transparentnog sustava plaća. Njima se otkriva neizravna diskriminacija u plaćama povezana s podcjenjivanjem poslova koje obično obavljaju žene jer se mjere i uspoređuju poslovi čiji je sadržaj različit, ali jednake vrijednosti i time ide u prilog načelu rada jednake vrijednosti. Države članice, socijalne partnere i poslodavce potiče se na promicanje razvoja i primjene rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta, polazeći od Priloga 1. radnom dokumentu službi Komisije uz Izvješće o primjeni Direktive 2006/54/EZ (11).

               (23)

               Uključivanje tijela za ravnopravnost presudno je za učinkovitu primjenu načela jednakosti u plaćama. Ovlasti i dužnosti nacionalnih tijela za ravnopravnost spolova trebale bi stoga biti dovoljne da obuhvate diskriminaciju u plaćama na temelju spola, uključujući obvezu na transparentnost. Proceduralne prepreke i prepreke u vezi s troškovima s kojima se suočavaju žrtve diskriminacije u plaćama trebalo bi ublažiti tako da se tijelima za ravnopravnost omogući da predstavljaju pojedince. Time bi se smanjio rizik od parnica za pojedinačne zaposlenike te bi se mogao prevladati trenutni značajan nedostatak sudskih postupaka koji se odnose na jednakost plaća.

               (24)

               Aktivnostima o podizanju svijesti dionici se informiraju o postojanju i važnosti načela jednakosti u plaćama. Države članice treba poticati na podizanje svijesti među poduzećima i organizacijama, socijalnim partnerima i širom javnosti kako bi se učinkovito promicalo načelo jednakosti u plaćama, koristilo metode ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta bez spolne pristranosti i općenito borilo protiv razlike u plaćama između spolova. Potrebno je i djelovanje na razini poduzeća i organizacija,

         DONIJELA JE OVU PREPORUKU:
   I.   PREDMET

               1.

               Ovom Preporukom državama članicama nude se smjernice za pomoć u boljoj i učinkovitijoj provedbi načela jednake plaće kako bi se borile protiv diskriminacije u plaćama i doprinijele borbi protiv trajne razlike u plaćama između spolova.

         II.   TRANSPARENTNOST NADNICA

               2.

               Države članice trebaju poticati javne i privatne poslodavce i socijalne partnere da usvoje politiku transparentnosti u sastavu i strukturi nadnica. Trebaju donijeti posebne mjere za promicanje transparentnosti nadnica. Osobito, te mjere trebaju uključivati jedan ili više postupaka iz točaka 3. do 6. uz pristup prilagođen posebnoj unutarnjoj situaciji.

      Prava zaposlenika na dobivanje informacija o platnim razredima

               3.

               Države članice trebaju donijeti odgovarajuće i razmjerne mjere kako bi osigurale da zaposlenici mogu zatražiti informacije o platnim razredima, raščlanjenima po spolu, za kategorije zaposlenika koji obavljaju jednak posao ili posao jednake vrijednosti. Ova informacija treba pored osnovne fiksne plaće uključivati dopunske ili varijabilne komponente poput plaćanja u naravi ili dodacima.

      Izvješćivanje o plaći

               4.

               Države članice trebaju donijeti mjere kojima se osigurava da poslodavci u poduzećima i organizacijama s najmanje 50 zaposlenika redovito izvješćuju zaposlenike, predstavnike radnika i socijalne partnere o prosječnoj plaći po kategoriji zaposlenika ili radnom mjestu, raščlanjenoj po spolu.

      Revizije plaća

               5.

               Države članice trebaju poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale provođenje revizija plaća u poduzećima i organizacijama s najmanje 250 zaposlenika. Te revizije trebaju uključivati analizu omjera žena i muškaraca u svakoj kategoriji zaposlenika ili radnog mjesta, analizu upotrijebljenog sustava ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta i detaljne informacije o plaći i razlikama u plaći na temelju spola. Predstavnicima radnika i socijalnim partnerima te revizije trebaju biti dostupne na zahtjev.

      Kolektivni pregovori

               6.

               Ne dovodeći u pitanje autonomiju socijalnih partnera i u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i praksom, države članice trebaju osigurati da se o pitanju jednakosti plaća, uključujući reviziju plaća, raspravlja na odgovarajućoj razini kolektivnih pregovora.

      Statistički i administrativni podaci

               7.

               Države članice trebaju dodatno poboljšati dostupnost ažurnih podataka o razlici u plaći između spolova tako što će Eurostatu statističke podatke dostavljati jednom godišnje i pravodobno. Statistički podaci trebaju biti raščlanjeni po spolu, gospodarskom sektoru (12), radnom vremenu (puno radno vrijeme/nepuno radno vrijeme), gospodarskoj kontroli (javno/privatno vlasništvo) i dobi te se računati na godišnjoj osnovi.

               8.

               Prilikom obavješćivanja države članice Komisiji trebaju dostaviti i podatke o broju i vrsti slučajeva diskriminacije u plaćama u skladu s točkom 18.

      Zaštita podataka

               9.

               Ako podaci dostavljeni u skladu s mjerama iz točaka 3. do 8. uključuju objavljivanje osobnih podataka, trebaju biti dostavljeni u skladu s nacionalnim zakonima o zaštiti podataka, posebno onima kojima se provodi Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (13).

      Koncept rada jednake vrijednosti

               10.

               U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije, države članice trebaju razjasniti koncept „rada jednake vrijednosti” u svojem zakonodavstvu. Vrijednost rada treba procijeniti i usporediti na temelju objektivnih kriterija, poput obrazovnih i profesionalnih uvjeta, uvjeta osposobljavanja, vještina, zalaganja i odgovornosti, obavljenog posla i naravi zadaća.

      Sustavi ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta

               11.

               Države članice trebaju promicati razvoj i upotrebu sustava rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta, i u svojstvu poslodavca u javnom sektoru, da spriječe ili identificiraju moguću diskriminaciju u plaćama na temelju rodno pristranog raspona plaća i da se protiv nje bore. Trebaju posebno poticati poslodavce i socijalne partnere da uvedu sustave rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta.

               12.

               S obzirom na sustave rodno neutralnog ocjenjivanja i klasifikacije radnih mjesta, države članice potiče se da se ugledaju na Prilog 1. radnom dokumentu službi Komisije uz Izvješće o primjeni Direktive 2006/54/EZ.

         III.   HORIZONTALNE ODREDBE

      Tijela za ravnopravnost

               13.

               Države članice trebaju osigurati da je pitanje diskriminacije u plaćama na temelju spola, uključujući obvezu na transparentnost, obuhvaćeno ovlastima i dužnostima nacionalnih tijela za jednakost spolova. Prema potrebi, države članice trebaju tijelima za jednakost odobriti pristup informacijama i reviziji iz točaka 4. i 5. ove Preporuke.

               14.

               Države članice trebaju smanjiti proceduralne prepreke za pokretanje sudskih postupaka koji se odnose na jednakost plaća na sudu tako što bi tijelima za ravnopravnost omogućile da predstavljaju pojedince u postupcima koji se odnose na diskriminaciju u plaćama.

               15.

               Države članice trebaju osigurati užu suradnju i koordinaciju među nacionalnim tijelima za ravnopravnost i nacionalnim tijelima koja obavljaju inspekciju na tržištu rada.

      Praćenje i provedba

               16.

               Države članice trebaju osigurati dosljedno praćenje provedbe načela jednake plaće i primjenu svih raspoloživih pravnih lijekova za diskriminaciju u plaćama.

      Aktivnosti za podizanje svijesti

               17.

               Države članice trebaju podići svijest među javnim i privatnim poduzećima i organizacijama, socijalnim partnerima i širom javnosti radi promicanja jednakih plaća, načela rada jednake vrijednosti i transparentnosti nadnica, borbe protiv uzroka razlike u plaćama između spolova te razviti alate koji bi pomogli u analizi i ocjeni nejednakosti u plaćama.

         IV.   PRIJELAZNE ODREDBE

               18.

               Države članice trebaju poduzeti potrebne mjere da osiguraju primjenu ove Preporuke te ih se poziva da izvijeste Komisiju o tim mjerama do 31. prosinca 2015. kako bi Komisija pomno pratila situaciju, sastavila izvješće o napretku u provedbi Preporuke i, na temelju toga, ocijenila potrebu za daljnjim mjerama.

         V.   ZAVRŠNE ODREDBE

               19.

               Ova je Preporuka upućena svim državama članicama. Upućena je i socijalnim partnerima, posebno u državama članicama u kojima su u skladu s nacionalnim pravom i praksom socijalni partneri nadležni za provedbu načela jednake plaće kroz sklapanje kolektivnih ugovora.

      Sastavljeno u Bruxellesu 7. ožujka 2014.

            Za Komisiju

         Viviane REDING

            Potpredsjednica

      (1)  Direktiva 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (SL L 204, 26.7.2006., str. 23.).

      (2)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija od 18. srpnja 2007.„Borba protiv razlike u plaći između spolova”.

      (3)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija od 8. listopada 2010.„Pametni propisi u Europskoj uniji”.

      (4)  SL C 16 E, 22.1.2010., str. 21.

      (5)  P7_TA(2012)0225.

      (6)  SL C 345, 18.12.2010., str. 1.

      (7)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija od 20. veljače 2013.„Ususret socijalnom ulaganju za rast i koheziju – uključujući provedbu Europskog socijalnog fonda 2014.–2020.” (str. 11.).

      (8)  Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada.

      (9)  Preporuka Komisije 2003/361/EZ od 6. svibnja 2003. o definiciji mikro, malih i srednjih poduzeća (SL L 124, 20.5.2003., str. 36.).

      (10)  Uredba Vijeća (EZ) br. 530/1999 od 9. ožujka 1999. o strukturnoj statistici o dohotku i troškovima rada (SL L 63, 12.3.1999., str. 6.).

      (11)  Radni dokument službi Komisije uz Izvješće Komisije Vijeću i Europskom parlamentu o primjeni Direktive 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada, SWD(2013) 512 završna verzija.

      (12)  Barem prema NACE Rev. 2, odjeljci B do S osim O.

      (13)  Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (SL L 281, 23.11.1995., str. 31.).