title: Preporuka Vijeća od 16. studenoga 2021. o procjeni napretka koji su države članice sudionice ostvarile u ispunjavanju obveza preuzetih u okviru stalne strukturirane suradnje (PESCO) 2021/C 464/02

text:
               17.11.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               C 464/10

      PREPORUKA VIJEĆA
      od 16. studenoga 2021.
      o procjeni napretka koji su države članice sudionice ostvarile u ispunjavanju obveza preuzetih u okviru stalne strukturirane suradnje (PESCO)
      (2021/C 464/02)
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 46. stavak 6.,
      uzimajući u obzir Protokol br. 10 o stalnoj strukturiranoj suradnji uspostavljenoj člankom 42. Ugovora o Europskoj uniji, priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije,
      uzimajući u obzir Odluku Vijeća (ZVSP) 2017/2315 od 11. prosinca 2017. o uspostavi stalne strukturirane suradnje (PESCO) i utvrđivanju popisa država članica sudionica (1),
      uzimajući u obzir prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku,
      budući da:

                  (1)

                  Člankom 4. stavkom 2. točkom (d) Odluke (ZVSP) 2017/2315 predviđeno je da Vijeće donosi odluke i preporuke o procjeni doprinosa država članica sudionica u ispunjavanju dogovorenih obveza u skladu s mehanizmom opisanim u članku 6. te odluke.

                  (2)

                  Člankom 6. stavkom 3. Odluke (ZVSP) 2017/2315 predviđeno je da Vijeće, na temelju godišnjeg izvješća Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku (Visoki predstavnik) o PESCO-u jednom godišnje preispituje ispunjavaju li države članice sudionice i dalje snažnije obveze iz članka 3. te odluke.

                  (3)

                  Dodatkom 1. Prilogu Zaključcima Vijeća od 20. studenoga 2020. o strateškom preispitivanju PESCO-a 2020. predviđeno je da Visoki predstavnik svake godine do srpnja predstavlja godišnje izvješće o provedbi PESCO-a kako bi Vijeće do studenoga te godine donijelo preporuku o procjeni napretka koji su države članice sudionice ostvarile u ispunjavanju obveza preuzetih u okviru PESCO-a. Točkom 16. Preporuke Vijeća od 6. ožujka 2018. o planu za provedbu PESCO-a (2) predviđeno je da bi Vojni odbor Europske unije Političkom i sigurnosnom odboru trebao pružati vojne savjete i preporuke kako bi mu omogućio da pripremi preispitivanje Vijeća o tome ispunjavaju li države članice sudionice i dalje snažnije obveze.

                  (4)

                  Točkom 26. Preporuke Vijeća od 15. listopada 2018. o redoslijedu ispunjavanja snažnijih obveza koje su preuzete u okviru stalne strukturirane suradnje (PESCO) te o utvrđivanju preciznijih ciljeva (3) predviđeno je da bi Visoki predstavnik trebao uzeti u obzir tu preporuku u godišnjem izvješću o PESCO-u, kojim će se poduprijeti procjena toga ispunjava li svaka država članica sudionica snažnije obveze.

                  (5)

                  Visoki predstavnik 7. srpnja 2021. dostavio je Vijeću svoje godišnje izvješće o stanju provedbe PESCO-a („godišnje izvješće”), među ostalim o ispunjavanju obveza svake države članice sudionice u skladu s njezinim ažuriranim i preispitanim nacionalnim provedbenim planom.

                  (6)

                  Stoga bi Vijeće na temelju toga trebalo donijeti preporuku o procjeni napretka koji su države članice sudionice ostvarile u ispunjavanju obveza preuzetih u okviru PESCO-a,

            DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
      I.   Cilj i područje primjene

                  1.

                  Cilj je ove Preporuke procijeniti doprinose država članica sudionica u ispunjavanju snažnijih obveza preuzetih u okviru PESCO-a, na temelju godišnjeg izvješća i u skladu s nacionalnim provedbenim planovima koje su 2021. predstavile države članice sudionice.

            II.   Rezultati i procjena

                  2.

                  Godišnje izvješće pruža čvrst temelj za procjenu stanja provedbe PESCO-a, među ostalim za procjenu toga ispunjava li svaka država članica sudionica svoje obveze u skladu sa svojim nacionalnim provedbenim planom.

                  3.

                  Pružanjem odgovora na aktualne i buduće potrebe Europe u području sigurnosti i obrane, posebno svojim aktualnim i budućim naporima u ispunjavanju svojih snažnijih obveza, države članice sudionice doprinose povećanju kapaciteta Unije da djeluje kao pružatelj sigurnosti i njezine strateške autonomije te jačaju njezinu sposobnost za suradnju s partnerima i zaštitu svojih građana.

                  4.

                  Uvažavajući potrebu za time da države članice sudionice znatno poboljšaju ispunjavanje svih snažnijih obveza do 2025., Vijeće nadalje ističe sljedeće:

                              (a)

                              države članice sudionice nastavile su povećavati rashode za obranu tijekom prve početne faze PESCO-a (2018. – 2020.) i navele da planiraju daljnja povećanja za razdoblje 2021. – 2025. unatoč gospodarskom padu koji je posljedica krize uzrokovane bolešću COVID-19. S ciljem jačanja sposobnosti država članica sudionica, a time i povećanja sposobnosti Unije za djelovanje, taj bi pozitivan trend trebalo zadržati i u budućnosti, među ostalim izdvajanjem sredstava za suradničke projekte u području razvoja obrambene sposobnosti, uz poseban napor potreban u području istraživanja i tehnologije, kako bi se ostvarili ciljevi postavljeni za drugu početnu fazu PESCO-a i povećala opća koherentnost europskog područja sposobnosti;

                              (b)

                              države članice sudionice ostvarile su skroman napredak u upotrebi alata i postupaka za planiranje i razvoj sposobnosti Unije u nacionalnom okruženju te ih se potiče da ulože veće napore u sustavniju i aktivniju upotrebu tih alata i postupaka kako bi se zajednički uklonili nedostaci u pogledu sposobnosti. U tom će smislu potpuna provedba dogovorenih preporuka koordiniranog godišnjeg preispitivanja u području obrane (CARD) iz 2020. o potrošnji za obranu, planiranju obrane i suradnji u području obrane biti ključna za zajedničku pripremu novih razdoblja planiranja nakon sredine 2020-ih s obzirom na povećanu suradnju u razvoju sposobnosti;

                              (c)

                              države članice sudionice trebale bi nastaviti ulagati napore u razvoj kompaktne sveobuhvatne oružane sile Unije do 2025., u skladu s obavijesti o PESCO-u, kojom se doprinosi ostvarenju razine ambicije Unije;

                              (d)

                              države članice sudionice trebale bi znatno pojačati napore usmjerene na ispunjavanje operativnih obveza, a posebno obveze br. 12, koja se ona smatra ključnom za poboljšanje relevantnosti i učinka vanjskog djelovanja Unije, posebno u pogledu njegove operativne dimenzije. Ispunjavanjem obveze br. 12 jača se sposobnost Unije da djeluje kao pružatelj sigurnosti, s partnerima kad god je to moguće i samostalno kada je to nužno. Veliki nedostaci, koji se odražavaju u ciljevima u pogledu sposobnosti sa snažnim učinkom, i dalje utječu na dostupnost, mogućnost raspoređivanja i interoperabilnost snaga država članica sudionica koje su potrebne za provedbu razine ambicije Unije. Nadalje, države članice sudionice imaju prostora za povećanje doprinosa, ne samo aktualnim misijama i operacijama zajedničke sigurnosne i obrambene politike (ZSOP) već i rasporedu borbenih skupina EU-a i bazama podataka za brzi odgovor. U tom bi kontekstu, u skladu s Preporukom Vijeća od 15 studenoga 2021. o redoslijedu ispunjavanja snažnijih obveza koje su preuzete u okviru stalne strukturirane suradnje (PESCO) te o utvrđivanju preciznijih ciljeva i stavljanju izvan snage Preporuke od 15. listopada 2018. (4), države članice sudionice trebale dodatno raspraviti i definirati pokazatelje napretka kako bi se osigurao pravedan udio u odgovarajućem okupljanju snaga za misije i operacije ZSOP-a, u okviru sredstava i sposobnosti država članica sudionica, te kako bi se među njima povećala transparentnost. U skladu s načelom jedinstva snaga (5) doprinosi država članica sudionica katalogu snaga trebali bi biti usklađeni s uputama u pogledu postupka glavnog cilja i uključivati sva sredstva koja se mogu rasporediti (uključujući stožere i sposobnosti koje se mogu iskoristiti za potporu misijama i operacijama);

                              (e)

                              države članice sudionice pokazale su napredak u ispunjavanju svoje obveze da pomažu u prevladavanju nedostataka u sposobnostima utvrđenih u okviru plana za razvoj sposobnosti (CDP) i CARD-a, uključujući procjenu provedbe ciljeva u pogledu sposobnosti sa snažnim učinkom, ali većina država članica sudionica i dalje ne navodi smatra li prioritetnom i na koji način upotrebu europskog suradničkog pristupa za uklanjanje nedostataka u nacionalnim sposobnostima. Isto tako, među državama članicama sudionicama još uvijek ne postoji zajedničko razumijevanje o učinku projekata u području sposobnosti na povećanje strateške autonomije Europe i jačanje europske obrambene tehnološke i industrijske baze (EDTIB). Napori uloženi u provedbu preporuka CARD-a iz 2020. i nastavak rada na utvrđenim prilikama za suradnju, posebno u pogledu razvoja planova provedbe za predloženih šest glavnih područja, trebali bi doprinijeti poboljšanju tog razumijevanja, Vijeće je podsjetilo da se u slučaju preklapanja zahtjevâ koherentnost rezultata između CDP-a i CARD-a, s jedne strane, te odgovarajućih procesa NATO-a kao što je postupak obrambenog planiranja NATO-a, s druge strane, osiguravala i da će se nastaviti osiguravati, uvažavajući pritom različitu prirodu tih dviju organizacija i njihovih odgovornosti i članstava;

                              (f)

                              države članice sudionice još trebaju dodatno poboljšati pružanje informacija o snažnijim obvezama i relevantnim preciznijim ciljevima u vezi sa svojim industrijskim politikama i strategijama javne nabave. Trebale bi pojačati napore usmjerene na nadilaženje trenutačne razine ispunjavanja obveza tako da podnesu planove u kojima je jasno naznačeno da njihovi projekti koji proizlaze iz njihovih industrijskih politika i strategija nabave doprinose stvaranju konkurentnije europske obrambene industrije i imaju pozitivan učinak na EDTIB, među ostalim promicanjem prekograničnog sudjelovanja malih i srednjih poduzeća i poduzeća srednje tržišne kapitalizacije u cijeloj Uniji.

                  5.

                  Kad je riječ o pojedinačnim nacionalnim provedbenim planovima, svaka država članica sudionica potiče se da pri daljnjoj provedbi PESCO-a uzme u obzir rezultate i preporuke iznesene u godišnjem izvješću te da u skladu s tim preispita svoj doprinos ispunjavanju snažnijih obveza tijekom druge početne faze PESCO-a.

            III.   Nacionalni provedbeni planovi

                  6.

                  Države članice sudionice općenito su poboljšale kvalitetu informacija pruženih u svojim godišnjim ažuriranim nacionalnim provedbenim planovima od kraja 2020. Unatoč tom pozitivnom trendu, preporučuje se da države članice sudionice za sva područja obveza pruže utemeljenije podatke i smislene izjave, s posebnim naglaskom na izradi namjenskih planova usmjerenih na budućnost o tome na koji način namjeravaju doprinositi ispunjavanju snažnijih obveza i preciznijih ciljeva, među ostalim iskorištavanjem rezultata i preporuka CARD-a iz 2020. Ta perspektiva usmjerena na budućnost omogućit će državama članicama sudionicama da bolje koordiniraju svoje napore i traže prilike za suradnju.

                  7.

                  Države članice sudionice potiču se i da nastave surađivati s tajništvom PESCO-a u bilateralnim dijalozima s ciljem postizanja, održavanja ili čak daljnjeg poboljšanja pozitivnog trenda u ispunjavanju snažnijih obveza. Tajništvo PESCO-a izradit će revidirani popratni informativni dokument o nacionalnim provedbenim planovima na temelju predstojećeg novog skupa preciznijih ciljeva za drugu početnu fazu PESCO-a, koji bi mogao uključivati vremenski okvir u kojem države članice sudionice trebaju postići dogovorena mjerila.

                  8.

                  Države članice sudionice potiču se da se za podnošenje svojih nacionalnih provedbenih planova koriste digitalnom platformom koju je Europska obrambena agencija (EDA) razvila za PESCO, čime će im se omogućiti upotreba podataka koje su već dostavile, primjerice u kontekstu PESCO-a, CARD-a i drugih relevantnih obrambenih inicijativa Unije, te će se stoga olakšati administrativno opterećenje za države članice sudionice.

                  9.

                  Države članice sudionice potiču se na nadilaženje trenutačne razine ispunjavanja obveza povezanih s industrijskom dimenzijom obrambenog sektora tako da podnesu planove u kojima je jasno naznačeno da njihovi projekti koji proizlaze iz njihovih industrijskih politika i strategija nabave doprinose stvaranju konkurentnije europske obrambene industrije i imaju pozitivan učinak na EDTIB.

                  10.

                  Države članice sudionice snažno se potiču da u okviru svojih sredstava i sposobnosti povećaju doprinose operativnim aspektima PESCO-a ako su utvrđeni nedostaci, s posebnim naglaskom na dostupnosti snaga koje je moguće strateški rasporediti za ostvarenje razine ambicije Unije, izjavama o zahtjevima misija i operacija ZSOP-a, bazama podataka za brzi odgovor i rasporedu borbenih skupina EU-a.

                  11.

                  S obzirom na to da je za uspješno ispunjavanje snažnijih obveza u okviru PESCO-a potreban zajednički i pojedinačni napor svih država članica sudionica te kako bi se osigurao potreban politički zamah, države članice sudionice trebale bi 2022., kao i svake druge godine nakon toga, svojim nacionalnim provedbenim planovima priložiti političku izjavu na visokoj razini u kojoj se iznose glavna postignuća i navode posebni nacionalni prioriteti (osobito potpora provedbi prioriteta EU-a za razvoj sposobnosti te rezultata i preporuka CARD-a) i doprinosi ispunjenju snažnijih obveza.

            IV.   Projekti u okviru PESCO-a

                  12.

                  Ispunjavanju 20 snažnijih obveza doprinosi 46 projekata u okviru PESCO-a. Od tih projekata njih 32 može se povezati s prilikama za suradnju, uključujući glavna područja, koje su utvrđene u okviru CARD-a. Osim toga, njih 24 izravno se odnose na ciljeve u pogledu sposobnosti sa snažnim učinkom kojima se ublažavaju ključni nedostaci misija i operacija ZSOP-a, dok je njih 18 neizravno povezano s njima.

                  13.

                  Iako se očekuje da će do kraja 2025. znatan broj projekata u okviru PESCO-a ostvariti konkretne rezultate, u skladu sa Zaključcima Vijeća od 20. studenoga 2020. o strateškom preispitivanju PESCO-a 2020., u izvješću Vijeću o napretku projekata u okviru PESCO-a od 2. lipnja 2021. upućeno je na to da bi se do tada neki od njih mogli suočiti s određenim poteškoćama u postizanju očekivanih ishoda. Vidljivost i vjerodostojnost PESCO-a odredit će se uspješnom provedbom svih aktualnih projekata u okviru PESCO-a i pravodobnim postizanjem konkretnih rezultata i potrebnih sposobnosti.

                  14.

                  Vijeće stoga ističe da bi države članice sudionice trebale uložiti napore s ciljem ostvarivanja konkretnih rezultata kako je planirano, posebno za one projekte iz prvog i drugog vala koji su još uvijek u konceptualnoj fazi i one koji se suočavaju sa znatnim ograničenjima povezanima s daljnjom doradom njihovih ciljeva, opsega i rezultata. To ukazuje na to da je potrebno pomno ispitati način na koji bi se ti projekti trebali dalje provoditi ili razmotriti bi li neke od njih trebalo grupirati ili spojiti kako bi se povećao njihov učinak i učinkovitost, uštedjeli resursi, povećala sinergija i spriječilo nepotrebno udvostručavanje. Ako članovi projekta utvrde da projekti ne mogu pružiti očekivane ishode, te bi projekte trebalo obnoviti ili zatvoriti kako bi se osigurala relevantnost, učinkovitost i vjerodostojnost svih projekata u okviru PESCO-a.

                  15.

                  Vijeće preporučuje da koordinatori projekta češće izvješćuju tajništvo PESCO-a i druge države članice sudionice o trenutačnom stanju njihovih projekata u okviru PESCO-a kako bi se povećala transparentnost i sposobnost tajništva PESCO-a da preuzme snažniju ulogu u savjetovanju država članica sudionica. U tom bi kontekstu trebalo dodatno povećati resurse tajništva PESCO-a.

                  16.

                  Vijeće poziva države članice sudionice da kao prioritetno pitanje razmotre europski suradnički pristup kako bi se uklonili nedostaci u sposobnostima i na najbolji način iskoristila EDA kao europski forum za zajednički razvoj sposobnosti u skladu s dogovorenom obvezom u okviru PESCO-a, uključujući pomoć EDA-e u razradi prijedlogâ projekata u okviru PESCO-a i moguću potporu provedbi projekata u okviru PESCO-a.

                  17.

                  Države članice sudionice mogle bi pozvati tajništvo PESCO-a da predloži ideje za potencijalne nove projekte u okviru PESCO-a koje one dosad nisu razmotrile u okviru PESCO-a, uzimajući u obzir rezultate i preporuke CARD-a te prioritete EU-a za razvoj sposobnosti koji proizlaze iz CDP-a, uključujući ciljeve u pogledu sposobnosti sa snažnim učinkom.

                  18.

                  S ciljem utvrđivanja i stvaranja budućih prijedloga projekata u okviru PESCO-a, Vijeće poziva države članice sudionice da ojačaju primjenu alata Unije za planiranje i razvoj sposobnosti te rezultata i preporuka CARD-a kao smjernica za daljnju doradu prijedloga projekata, posebno u pogledu glavnih područja i utvrđenih prilika za suradnju, među ostalim u operativnom području. Vijeće potiče države članice sudionice da nastave podnositi prijedloge projekata u okviru PESCO-a, a posebno one s većom operativnom usmjerenošću i kratkoročnijim učinkom na temelju već postojećih sposobnosti, kao i one kojima se doprinosi ispunjavanju praznina i potreba u pogledu strateških sposobnosti utvrđenih u okviru CDP-a i CARD-a.

            V.   Daljnji koraci

                  19.

                  Trebalo bi što je prije moguće donijeti preporuku Vijeća u kojoj se utvrđuju precizniji ciljevi za svaku od snažnijih obveza za drugu početnu fazu PESCO-a (2021. – 2025.).

                  20.

                  Nakon odobrenja te preporuke tajništvo PESCO-a dostavit će revidirani popratni informativni dokument o nacionalnim provedbenim planovima na temelju novog skupa preciznijih ciljeva za drugu početnu fazu PESCO-a, koji bi mogao uključivati vremenski okvir u kojem države članice sudionice trebaju postići dogovorena mjerila.

                  21.

                  Države članice sudionice pozivaju se da preispitaju svoje nacionalne provedbene planove kako bi ih prema potrebi ažurirale te da do 10. ožujka 2022. tajništvu PESCO-a predstave svoje ažurirane nacionalne provedbene planove (među ostalim koristeći se digitalnom platformom EDA-e). Sljedećem ažuriranom nacionalnom provedbenom planu trebalo bi priložiti političku izjavu na visokoj razini u kojoj bi države članice sudionice trebale iznijeti svoja glavna postignuća i navesti posebne nacionalne prioritete i doprinose.

                  22.

                  Vijeće je podsjetilo da bi, u skladu sa strateškim preispitivanjem PESCO-a 2020., tajništvo PESCO-a te države članice sudionice trebali nastaviti s radom na poticajima za poboljšanje ispunjavanja obveza, osobito ako je Visoki predstavnik ocijenio, a Vijeće istaknulo da je napredak nedovoljan, posebno u pogledu operativnih obveza i obveza povezanih s europskim suradničkim pristupom. Trebalo bi nastaviti održavati redovite političke rasprave na visokoj razini između država članica sudionica i Visokog predstavnika kako bi se osigurao politički zamah i veća politička odgovornost.

                  23.

                  Države članice sudionice potiču se da nastave surađivati s tajništvom PESCO-a u bilateralnim dijalozima kojima je cilj postizanje, održavanje ili čak daljnje poboljšanje pozitivnog trenda u ispunjavanju snažnijih obveza. Tajništvo PESCO-a trebalo bi pružati preporuke prilagođene svakoj državi članici sudionici o kojima bi se raspravljalo tijekom tih dijaloga. U tom bi pogledu trebalo dodatno ojačati tajništvo PESCO-a.

                  24.

                  Vijeće podsjeća da će, uzimajući u obzir ishod Strateškog kompasa, države članice sudionice, u kontekstu postupka strateškog preispitivanja PESCO-a koji će se provesti prije kraja druge početne faze PESCO-a 2025. te kako je navedeno u obavijesti o PESCO-u u kojoj se ujedno podsjeća na specifičnu prirodu sigurnosne i obrambene politike određenih država članica, procijeniti ispunjavanje svih obveza u okviru PESCO-a te raspravljati i donijeti odluke o novim obvezama, s ciljem započinjanja nove etape prema europskoj sigurnosnoj i obrambenoj integraciji.

         Sastavljeno u Bruxellesu 16. studenoga 2021.

               Za Vijeće

               Predsjednik

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  SL L 331, 14.12.2017., str. 57.

         (2)  2
         SL C 88, 8.3.2018., str. 1.

         (3)  SL C 374, 16.10.2018., str. 1.

         (4)  SL C 463, 16.11.2021., str. 1.

         (5)  Države članice sudionice mogu upotrebljavati te snage unutar okvira EU-a, za nacionalne potrebe te u različitim kontekstima, kao što su UN i NATO.


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/2022 od 18. studenoga 2021. o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja

text:
                  19.11.2021

                  HR

                  Službeni list Europske unije

                  L 413/37

         PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/2022
         od 18. studenoga 2021.
         o izmjeni Preporuke (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja
         VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
         uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točke (b) i (e) te članak 292. prvu i drugu rečenicu,
         budući da:

                     (1)

                     Vijeće je 30. lipnja 2020. donijelo Preporuku o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (1) („Preporuka Vijeća”).

                     (2)

                     Otada je Vijeće donijelo preporuke (EU) 2020/1052 (2), (EU) 2020/1144 (3), (EU) 2020/1186 (4), (EU) 2020/1551 (5), (EU) 2020/2169 (6), (EU) 2021/89 (7), (EU) 2021/132 (8), (EU) 2021/767 (9), (EU) 2021/892 (10), (EU) 2021/992 (11), (EU) 2021/1085 (12), (EU) 2021/1170 (13), (EU) 2021/1346 (14), (EU) 2021/1459 (15), (EU) 2021/1712 (16), (EU) 2021/1782 (17), (EU) 2021/1896 (18) i (EU) 2021/1945 (19) o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja.

                     (3)

                     Vijeće je 20. svibnja 2021. donijelo Preporuku (EU) 2021/816 o izmjeni Preporuke Vijeća (EU) 2020/912 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja (20) kako bi se ažurirali kriteriji za procjenu jesu li neobvezna putovanja iz trećih zemalja sigurna i trebaju li se dopustiti.

                     (4)

                     Preporukom Vijeća predviđa se da bi države članice od 1. srpnja 2020. trebale koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Vijeće bi svaka dva tjedna trebalo preispitati i, prema potrebi, ažurirati popis trećih zemalja iz Priloga I. nakon podrobnog savjetovanja s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a slijedom ukupne procjene na temelju metodologije, kriterija i informacija iz Preporuke Vijeća.

                     (5)

                     Otada su u okviru Vijeća, uz podrobno savjetovanje s Komisijom i relevantnim agencijama i službama EU-a te uz primjenu kriterija i metodologije utvrđenih u Preporuci Vijeća, kako je izmijenjena Preporukom (EU) 2021/816, održane rasprave o preispitivanju popisa trećih zemalja navedenog u Prilogu I. Preporuci Vijeća. Kao rezultat tih rasprava trebalo bi izmijeniti popis trećih zemalja naveden u Prilogu I. Konkretno, na popis bi trebalo uvrstiti Indoneziju.

                     (6)

                     Nadzor državne granice nije samo u interesu one države članice na čijim se vanjskim granicama on provodi, već je u interesu svih država članica koje su ukinule nadzor unutarnjih granica. Stoga bi države članice trebale osigurati koordinaciju mjera poduzetih na vanjskim granicama kako bi se osiguralo dobro funkcioniranje schengenskog područja. U tu bi svrhu države članice od 18. studenoga 2021. trebale nastaviti koordinirano ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama, posebnim upravnim područjima te drugim subjektima i teritorijalnim tijelima navedenima u Prilogu I. Preporuci Vijeća kako je izmijenjena ovom Preporukom.

                     (7)

                     U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i UFEU-u, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Preporuke te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da ova Preporuka predstavlja daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Preporuci odlučuje hoće li je provesti.

                     (8)

                     Ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ (21); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

                     (9)

                     U pogledu Islanda i Norveške ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (22).

                     (10)

                     U pogledu Švicarske ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke 1999/437/EZ (23) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (24).

                     (11)

                     U pogledu Lihtenštajna ova Preporuka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje pripadaju području iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ (25) u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (26).

               DONIJELO JE OVU PREPORUKU:
         Preporuka Vijeća (EU) 2020/912, kako je izmijenjena preporukama (EU) 2020/1052, (EU) 2020/1144, (EU) 2020/1186, (EU) 2020/1551, (EU) 2020/2169, (EU) 2021/89, (EU) 2021/132, (EU) 2021/767, (EU) 2021/816, (EU) 2021/892, (EU) 2021/992, (EU) 2021/1085, (EU) 2021/1170, (EU) 2021/1346, (EU) 2021/1459, (EU) 2021/1712, (EU) 2021/1782, (EU) 2021/1896 i (EU) 2021/1945 o privremenom ograničenju neobveznih putovanja u EU i mogućem ukidanju takvog ograničenja mijenja se kako slijedi:

                     (1)

                     Prvi stavak točke 1. Preporuke Vijeća zamjenjuje se sljedećim:

                                 „1.

                                 Države članice trebale bi od 18. studenoga 2021. koordinirano i postupno ukidati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU u odnosu na osobe s boravištem u trećim zemljama navedenima u Prilogu I”.

                     (2)

                     Prilog I. Preporuci zamjenjuje se sljedećim:

                           „PRILOG I.
                           Treće zemlje, posebna upravna područja te drugi subjekti i teritorijalna tijela u kojima boravište imaju osobe na koje ne bi trebalo utjecati privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU koje se primjenjuje na vanjskim granicama:
                           I.   DRŽAVE

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRALIJA

                                       3.

                                       BAHREIN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       ČILE

                                       6.

                                       KOLUMBIJA

                                       7.

                                       INDONEZIJA

                                       8.

                                       JORDAN

                                       9.

                                       KUVAJT

                                       10.

                                       NAMIBIJA

                                       11.

                                       NOVI ZELAND

                                       12.

                                       PERU

                                       13.

                                       KATAR

                                       14.

                                       RUANDA

                                       15.

                                       SAUDIJSKA ARABIJA

                                       16.

                                       JUŽNA KOREJA

                                       17.

                                       UJEDINJENI ARAPSKI EMIRATI

                                       18.

                                       URUGVAJ

                                       19.

                                       KINA (*1)

                                 II.   POSEBNA UPRAVNA PODRUČJA NARODNE REPUBLIKE KINE

                                       Posebno Upravno Područje Hong Kong

                                       Posebno Upravno Područje Makao

                                 III.   SUBJEKTI I TERITORIJALNA TIJELA KOJE NAJMANJE JEDNA DRŽAVA ČLANICA NE PRIZNAJE KAO DRŽAVE

                                       Tajvan

                        (*1)  Podložno potvrdi o reciprocitetu."

            Sastavljeno u Bruxellesu 18. studenoga 2021.

                  Za Vijeće

                  Predsjednik

               Z. ČERNAČ

            (1)  SL L 208 I, 1.7.2020., str. 1.

            (2)  SL L 230, 17.7.2020., str. 26.

            (3)  SL L 248, 31.7.2020., str. 26.

            (4)  SL L 261, 11.8.2020., str. 83.

            (5)  SL L 354, 26.10.2020., str. 19.

            (6)  SL L 431, 21.12.2020., str. 75.

            (7)  SL L 33, 29.1.2021., str. 1.

            (8)  SL L 41, 4.2.2021., str. 1.

            (9)  SL L 165 I, 11.5.2021., str. 66.

            (10)  SL L 198, 4.6.2021., str. 1.

            (11)  SL L 221, 21.6.2021., str. 12.

            (12)  SL L 235, 2.7.2021., str. 27.

            (13)  SL L 255, 16.7.2021., str. 3.

            (14)  SL L 306, 31.8.2021., str. 4.

            (15)  SL L 320, 10.9.2021., str. 1.

            (16)  SL L 341, 24.9.2021., str. 1.

            (17)  SL L 360, 11.10.2021., str. 128.

            (18)  SL L 388, 3.11.2021., str. 1.

            (19)  SL L 397, 10.11.2021., str. 28.

            (20)  SL L 182, 21.5.2021., str. 1.

            (21)  Odluka Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (SL L 64, 7.3.2002., str. 20.).

            (22)  SL L 176, 10.7.1999., str. 31.

            (23)  SL L 53, 27.2.2008., str. 52.

            (24)  Odluka Vijeća 2008/146/EZ od 28. siječnja 2008. o sklapanju, u ime Europske zajednice, Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (SL L 53, 27.2.2008., str. 1.).

            (25)  SL L 160, 18.6.2011., str. 21.

            (26)  Odluka Vijeća 2011/350/EU od 7. ožujka 2011. o sklapanju Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, u vezi s ukidanjem kontrola na unutarnjim granicama i kretanju osoba, u ime Europske unije (SL L 160, 18.6.2011., str. 19.).


title: Preporuka Vijeća (EU) 2021/2122 od 26. studenoga 2021. o Paktu za istraživanje i inovacije u Europi

text:
               2.12.2021

               HR

               Službeni list Europske unije

               L 431/1

      PREPORUKA VIJEĆA (EU) 2021/2122
      od 26. studenoga 2021.
      o Paktu za istraživanje i inovacije u Europi
      VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
      uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 292. u vezi s člankom 182. stavkom 5.,
      uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
      budući da:

                  (1)

                  Komisija je 30. rujna 2020. donijela Komunikaciju „Novi EIP za istraživanje i inovacije” u kojoj je utvrdila novu viziju za europski istraživački prostor (EIP) i najavila da namjerava predložiti Pakt za istraživanje i inovacije u Europi.

                  (2)

                  U zaključcima Vijeća o novom europskom istraživačkom prostoru, donesenima 1. prosinca 2020., poziva se države članice i Komisiju da 2021. osmisle program politike EIP-a i model višerazinskog upravljanja radi ostvarivanja nove ambicije za EIP.

                  (3)

                  Provedbom EIP-a u protekla dva desetljeća doprinijelo se određenim velikim postignućima u područjima kao što su istraživačke infrastrukture, otvorena znanost, transnacionalna i međunarodna suradnja, rodna ravnoteža u istraživanju i inovacijama, zajedničko programiranje, karijere u području istraživanja i mobilnost istraživača, kao i strukturnim reformama. Međutim, sveukupni napredak u ulaganju u istraživanje i inovacije na razini Unije u zadnje se vrijeme usporio te je potrebno učiniti više kako bi se taj trend preokrenuo.

                  (4)

                  Kako bi se riješili globalni problemi i podržala konkurentnost Europe, u okviru međunarodne suradnje putem EIP-a trebalo bi se voditi računa o prioritetima vanjskih odnosa Unije, na temelju multilateralizma i uravnotežene, uzajamne otvorenosti te bi se u okviru nje trebali promicati ravnopravni uvjeti i uzajamnost na osnovi temeljnih vrijednosti i zajedničkih okvirnih uvjeta.

                  (5)

                  Kako bi se ostvario EIP prikladan za budućnost, potrebno je ojačati koordinaciju i produbiti usklađenost između politika Unije, nacionalnih i regionalnih politika. U Komunikaciji Komisije „Novi EIP za istraživanje i inovacije” poziva se stoga na mobiliziranje država članica oko ključnih zajedničkih načela i vrijednosti te na utvrđivanje zajedničkih prioritetnih područja za djelovanje. To je osobito važno u doba kad su potrebni povećano i usmjerenije nacionalno i regionalno financiranje i reforme radi ubrzavanja doprinosa ciljevima održivog razvoja Ujedinjenih naroda (UN), zelenoj tranziciji i digitalnoj transformaciji te provedbe ciljeva iz Pariškog sporazuma, u skladu s ciljevima iz europskog zelenog plana.

                  (6)

                  Potreban je zajednički skup načela i vrijednosti kako bi se ponovno potvrdili čvrsti temelji za istraživanje i inovacije u Uniji, kojima se naglašavaju vrijednosti (etika i integritet, sloboda znanstvenog istraživanja, rodna ravnopravnost i jednake mogućnosti), utvrđuju bolji uvjeti rada (slobodno kretanje istraživača, znanja i tehnologije diljem Unije, težnja za izvrsnošću, stvaranje vrijednosti i učinak istraživanja i inovacija) i jača suradnja (koordinacija, usklađenost, predanost, globalna suradnja, uključivost, društvena odgovornost).

                  (7)

                  Zajednička prioritetna područja trebala bi dionicima jasno ukazivati na područja i djelovanja koja Unija i njezine države članice smatraju svojim zajedničkim prioritetima i u kojima se obvezuju na suradnju na temelju promjenjive geometrije, stvarajući pritom stabilan okvir za oblikovatelje politika, javne i privatne ulagače te osobe koje provode istraživanja i inovacije.

                  (8)

                  U svojim zaključcima o novom europskom istraživačkom prostoru Vijeće je ponovno potvrdilo cilj ulaganja 3 % BDP-a Unije u istraživanje i razvoj. Kako bi se ulaganjima i reformama dala prednost, države članice mogle bi ažurirati svoj nacionalni cilj radi uzimanja u obzir novih prioriteta Unije i nacionalnih okolnosti.

                  (9)

                  Kako bi odredile svoju nacionalnu strategiju za postizanje cilja od 3 %, države članice potiču se da razmotre upotrebu dodatnih podciljeva, pri čemu trebaju pronaći ravnotežu između dovoljno ambicioznog, s jedne strane, i ostvarivog i realističnog programa EIP-a, s druge strane, među ostalim za države članice na nacionalnoj razini.

                  (10)

                  Za jačanje EIP-a potrebna je pojačana suradnja između država članica i Komisije. To se može postići na način da Komisija uspostavi i održava pojednostavnjen sustav praćenja i koordinacije za uzajamno učenje i pojačani bilateralni i multilateralni dijalog.

                  (11)

                  Trebalo bi bolje koordinirati ulaganja i reforme na razini Unije i na nacionalnoj razini, uključujući regionalnu, kako bi se ojačali nacionalni sustavi za istraživanje i inovacije te povećao njihov učinak na razini Unije: iako se nacionalnim politikama za istraživanje i inovacije razvoj nacionalnih sustava usmjerava prema nacionalnim ciljevima, one doprinose i ciljevima EIP-a te drugim zajedničkim prioritetima Unije u strateškim područjima od zajedničkog interesa,

            PREPORUČUJE SLJEDEĆE:
      I.   Vrijednosti i načela za istraživanje i inovacije u Uniji

                  1.

                  Države članice trebale bi, u bliskoj suradnji s dionicima, u svojim sustavima istraživanja i inovacija primjenjivati sljedeći zajednički skup vrijednosti i načela za istraživanje i inovacije u Uniji. Države članice i Unija trebale bi te vrijednosti i načela promicati i u svojim interakcijama s trećim zemljama radi ostvarivanja ravnopravnih uvjeta i zajedničkih okvirnih uvjeta.

         Poštovanje vrijednosti

                  (a)

                  etika i integritet u istraživanju i inovacijama: istraživači, procesi istraživanja te sustav za istraživanje i inovacije trebali bi u cjelini biti usklađeni sa strogim etičkim pravilima i praksama te pravilima i praksama povezanima s integritetom, koji su temelj odgovornog i vjerodostojnog istraživanja bez nedopuštenog uplitanja - preduvjet za postizanje izvrsnosti - te čine temelj dužnosti istraživačâ da budu nepristrani, da ne primjenjuju metodološke prečace i da suzbijaju širenje pseudoznanosti i dezinformacija tako što će povećati napore na širenju znanstvenih spoznaja i pedagogije koja se primjenjuje u tom području;

                  (b)

                  sloboda znanstvenog istraživanja: dio je istraživačke kulture koja je svojstvena EIP-u i nužni uvjet koji je istraživačima potreban da bi mogli slobodno, otvoreno i sigurno definirati svoja istraživačka pitanja, teorije i metode te da bi mogli stvarati, dijeliti i širiti znanje, podatke i druge rezultate;

                  (c)

                  rodna ravnopravnost i jednake mogućnosti za sve: obuhvaća rodnu ravnotežu u istraživačkim timovima na svim razinama, među ostalim na rukovodećoj razini i u odlučivanju, borbu protiv rodno uvjetovanog nasilja i uznemiravanja, rad na uklanjanju rodne pristranosti, uključivanje rodne dimenzije u sadržaj istraživanja i inovacija te uzimanje u obzir raznolikosti u širem smislu, uključujući, među ostalim, rod, rasno ili etničko podrijetlo, vjeroispovijest ili uvjerenje, socijalnu raznolikost, invaliditet, dob, spolnu orijentaciju i suzbijanje diskriminacije na bilo kojoj osnovi;

         Bolji rad

                  (d)

                  slobodno kretanje: trebalo bi promicati slobodno kretanje istraživača i pomoćnog osoblja, znanstvenih spoznaja i tehnologija, čime bi se privlačile nadarene osobe i izbjegao mogući odljev nadarenih osoba. To uključuje razmjenu znanstvenih spoznaja, podataka i alata u što ranijoj fazi, posebno praksama otvorene znanosti, privlačnim karijerama utemeljenima na zaslugama, priznavanjem vještina istraživača i pomoćnog osoblja tijekom cijele karijere, jačanjem okvirnih uvjeta za mobilnost istraživača, čime se doprinosi kretanju istraživača diljem Unije, poticanjem razmjena između znanstvene zajednice i industrije (ali i drugih sektora), širenjem inovacija i podupiranjem otvorenog pristupa istraživačkim infrastrukturama, tehnološkim infrastrukturama i njihovim uslugama;

                  (e)

                  težnja za izvrsnošću: predanost programiranju, provođenju ili podupiranju istraživanja najveće moguće kvalitete radi postizanja i nagrađivanja izvrsnosti kao preduvjeta za ostvarivanje znanstvenog, tehnološkog, gospodarskog, političkog i društvenog utjecaja, čime se širi cjelokupna europska baza znanja. To podrazumijeva da bi se javna potpora za istraživanja i inovacije trebala usmjeravati tako da se odabiru i financiraju inicijative visoke kvalitete, pri čemu kvaliteta podrazumijeva prvorazredna istraživanja kojima se dobivaju rezultati koji se mogu provjeriti i ponoviti te koja se provode primjenom transparentnih procesa i metodologija istraživanja te upravljanjem istraživanjima, čime se omogućuje sustavna ponovna upotreba prethodno dobivenih rezultata. Sustav procjene istraživanja - za istraživanje, istraživače, timove i institucije - trebao bi biti usklađen s tim načelom i nagrađivati kvalitetu u skladu s njime; pri pružanju javne potpore trebalo bi uzeti u obzir da je temeljno istraživanje ključno za osiguravanje izvrsnosti, privlačnosti i konkurentske prednosti ekosustavâ istraživanja i inovacija te bi trebalo uspostaviti ravnotežu između istraživanja potaknutih znatiželjom i istraživanja usmjerenih na ostvarivanje zadatka;

                  (f)

                  stvaranje vrijednosti te društveni i gospodarski učinak: jačanje učinka istraživanja i inovacija tako da se vodeći položaj Europe u stvaranju znanja primjenom znanja u društvu preobrazi, primjerice s pomoću proizvoda, usluga, postupaka i rješenja kojima se podupiru dobrobit građana na održivom planetu, gospodarsko blagostanje, otvorene inovacije, oblikovanje politika na temelju dokaza i strateška autonomija uz istodobno očuvanje otvorenoga gospodarstva; to uključuje, među ostalim, rad kojim se povezuju razna područja politike, poticanje i nagrađivanje jačeg povezivanja sudionika u okviru multidisciplinarne i međusektorske suradnje, ulaganje u ljude, dostupnost istraživačkih i tehnoloških infrastruktura, interakciju s industrijom i drugim akterima te promicanje temeljnih istraživanja na poticaj istraživača i uloge tih istraživanja u ostvarivanju prijelomnog napretka i izgradnji šire baze znanja;

         Suradnja

                  (g)

                  koordinacija, usklađenost i predanost: države članice uvode europsku dimenziju u nacionalne i regionalne politike za istraživanje i inovacije te osiguravaju veće nacionalno uključivanje u uspješnu provedbu prioriteta EIP-a te predanost toj provedbi. Države članice, uz potporu Unije, koordiniraju svoje politike i programe za istraživanje i inovacije u područjima od zajedničkog interesa, među ostalim osiguravanjem komplementarnosti i poticanjem sinergije s okvirnim programima Unije za istraživanje i inovacije i drugim programima i fondovima Unije, čime se olakšavaju transnacionalna suradnja u EIP-u te izravna ulaganja u istraživanje i inovacije te reforme u tom području koji su usmjereni na ostvarivanje ciljeva EIP-a i ubrzavanje zelene tranzicije i digitalne transformacije;

                  (h)

                  globalna suradnja: države članice uključuju se u uzajamno korisne i recipročne oblike suradnje i zajedničke aktivnosti u području istraživanja i inovacija s partnerima iz trećih zemalja i regija, na temelju strateških interesa Unije, vrijednosti i načela utvrđenih u ovoj Preporuci, u ciljevima održivog razvoja UN-a i u drugim relevantnim međunarodnim instrumentima;

                  (i)

                  uključivost: države članice trebale bi nastojati ostvariti puni potencijal EIP-a kako bi bile konkurentne na globalnoj razini; u skladu s time države članice i regije sa slabijim rezultatima trebalo bi savjetovati i poduprijeti u cilju jačanja njihovih nastojanja da povećaju uspješnost i veličinu svojih sustava za istraživanje i inovacije te da razviju svoje kapacitete, i u smislu ljudskih potencijala i u smislu infrastrukture, među ostalim iskorištavanjem sinergije između svojih nacionalnih i regionalnih financijskih sredstava i sredstava Unije. Na razini Unije trebalo bi podupirati nastojanja da se oslobodi potencijal za izvrsnost u državama članicama te da se istraživače i inovatore iz regija sa slabijim rezultatima poveže s izvrsnim europskim mrežama iz cijele Unije;

                  (j)

                  društvena odgovornost: nastojanja da se odgovori na društvene potrebe za proširenjem kolektivnih kapaciteta i postizanjem većeg učinka na društvo i okoliš te da se poveća povjerenje u znanost i inovacije te predanost u tim područjima uključivanjem dionika, lokalnih zajednica i građana u osmišljavanje i provedbu politika za istraživanje i inovacije jačanjem aktivnosti komunikacije u znanosti te osiguravanjem fleksibilnosti tih politika i njihove prilagodljivosti neočekivanim izazovima.

            II.   Prioritetna područja za zajedničko djelovanje u Uniji

                  2.

                  Države članice trebale bi na dobrovoljnoj osnovi raditi na sljedećim prioritetnim područjima za zajedničko djelovanje kojima se podupire EIP, na temelju kojih će se osmisliti djelovanja EIP-a u okviru programa politike EIP-a. Tim bi se djelovanjima trebali osigurati visok stupanj usklađenosti s vrijednostima i načelima za istraživanje i inovacije u Uniji, kako su utvrđeni u ovoj Preporuci, te odgovarajuća potpora za njih.

         Produbljivanje stvarno funkcionalnog unutarnjeg tržišta za znanje

                  (a)

                  otvorena znanost: u cijeloj Uniji trebalo bi podupirati i nagrađivati istinsku kulturu otvorene znanosti, među ostalim uvođenjem otvorenog pristupa znanstvenim publikacijama i istraživačkim podacima (tj. prema načelu „otvoreni koliko je to moguće, zatvoreni koliko je to potrebno”) te širenjem i prihvaćanjem načela i praksi otvorene znanosti, pri čemu treba voditi računa o razlikama među disciplinama i kulturnim razlikama, uključujući višejezičnost, podupirati razvoj vještina povezanih s otvorenom znanošću te dodatno razvijati i integrirati digitalne infrastrukture i usluge kojima se podupire otvorena znanost;

                  (b)

                  istraživačke infrastrukture: dodatno razraditi otvoreni pristup postojećim i novim europskim i nacionalnim istraživačkim infrastrukturama, uključujući e-infrastrukture te ih bolje iskorištavati i povezivati; bolje iskorištavati njihovu integrativnu funkciju u ekosustavu znanja i inovacija te njihov potencijal za pronalaženje rješenja za globalne izazove, sklapanje partnerstava i udruživanje resursa te povezanost s europskim oblakom za otvorenu znanost; poboljšati njihovu povezanost i interakciju s tehnološkim infrastrukturama i industrijom kako bi se povećao njihov učinak; promicati stvaranje novih infrastrukturnih kapaciteta na europskoj razini. Time će se stvoriti temelji za znanstvenu izvrsnost i pomoći europskoj znanosti da surađuje i bude konkurentna na globalnoj razini, doprinijeti premošćivanju jaza u području istraživanja i inovacija te potaknuti uključivost EIP-a; to će zahtijevati, među ostalim, upotrebu šireg spektra izvora financiranja za istraživačke infrastrukture koje su vodeće u svijetu te razmatranje novih načina financiranja transnacionalnog i virtualnog pristupa;

                  (c)

                  rodna ravnopravnost, jednake mogućnosti za sve i uključivost: osigurati poštene, uključive i rodno ravnopravne putove u karijeri u području istraživanja kako bi se olakšale sustavne institucijske i strukturne promjene u organizacijama koje financiraju i provode istraživanja i inovacije; suzbijati rodno uvjetovano nasilje i spolno uznemiravanje; ukloniti nejednakosti neovisno o rodu, rasnom ili etničkom podrijetlu, vjeroispovijesti ili uvjerenju, invaliditetu, dobi ili spolnoj orijentaciji; pratiti i ocjenjivati nacionalne politike i planove u vezi s rodnom ravnopravnošću u području istraživanja i inovacija;

                  (d)

                  karijere i mobilnost istraživača te sustavi za procjenu istraživanja i nagrađivanje: u cijeloj Uniji trebalo bi posvetiti više pažnje karijerama istraživača općenito, a posebno karijerama istraživača u ranoj i srednjoj fazi, što uključuje i specifične prepreke na koje u tim fazama nailaze žene, povećati privlačnost tih karijera i osigurati im osposobljavanje i vještine nužne za ispunjavanje promjenjivih potreba povezanih s ulogom istraživača, uključujući vodstvo i podučavanje; to će se postići stvaranjem stabilnih, privlačnih, uključivih, podupirućih i transparentnih uvjeta rada i zaposlenja te osiguravanjem jasnih i raznovrsnijih putova u karijeri te smjernica potrebnih za donošenje informiranih odabira povezanih s karijerom, pri čemu bi se trebalo osloniti na ključne programe kao što su djelovanja Marie Skłodowska-Curie i osigurati usklađenost s tim programima; pristupiti rješavanju izazova neuravnoteženoga kretanja istraživača u Uniji, te među sektorima i javnim upravama, uz istodobno sprečavanje odljeva nadarenih osoba i povećanje privlačnosti za nadarene osobe iz cijelog svijeta. Trebalo bi dodatno razraditi postojeće sustave za procjenjivanje istraživanja, istraživača, timova i institucija radi nagrađivanja kvalitete, učinka, praksa povezanih s otvorenom znanošću, vodstva i suradnje s društvom i industrijom te drugim sektorima aktivnosti, uključujući davanje neovisnih znanstvenih savjeta oblikovateljima politika utemeljenih na dokazima; razmotriti širok spektar rezultata istraživanja i istraživačkih aktivnosti, uzimajući u obzir i podučavanje u visokom obrazovanju, i omogućiti raznolike putove u karijeri. U okviru sustava za nagrađivanje trebalo bi na ispravan način paziti da se osigura transparentnost, otvorenost i zasluge te izbjegnu pristranost, diskriminacija i nepravedno postupanje. To bi trebalo ostvariti i redovito pratiti primjenom odgovarajućih pokazatelja i opservatorija za istraživačke karijere;

                  (e)

                  vrednovanje znanja: trebalo bi pojačati suradnju i međusobne veze među sudionicima u istraživanju i inovacijama te bolje koordinirati politike i programe na razini Unije, na nacionalnoj i na regionalnoj razini, posebno putem okvira koji pogoduju istraživanju i inovacijama, uključujući potporu u području regulative i politika, za vrednovanje znanja, poboljšanje prihvaćanja rezultata istraživanja i pristup njima, unapređivanje vještina te upravljanje intelektualnom imovinom;

                  (f)

                  znanstveno vodstvo: jačanje kapaciteta i financiranja temeljnih istraživanja prema načelu „odozdo prema gore” te primijenjenih istraživanja. Time će se Uniji pomoći da stekne vodeći položaj kao društvo znanja i globalna znanstvena sila, što je preduvjet za učinkovitu inovacijsku politiku i sposobnost Unije da razumije buduće izazove kao što su klimatske promjene ili zdravstvene krize te da se za njih pripremi i na njih reagira;

                  (g)

                  angažman na globalnoj razini: osmisliti usklađenu strategiju i zajedničke alate za angažman na globalnoj razini, kojima se promiču zajedničke europske vrijednosti i načela za istraživanje i inovacije u području međunarodne suradnje te iskorištava privlačnost istraživanja koja se provode u Uniji; osigurati stratešku autonomiju Unije u području znanosti i istraživanja te pritom očuvati otvoreno gospodarstvo; promicati ravnopravne uvjete i uzajamnost na osnovi temeljnih vrijednosti; pojačati partnerstva u području istraživanja i inovacija te pojačati, proširiti i produbiti suradnju s trećim zemljama i regionalnim organizacijama;

         Istodobno provođenje zelene tranzicije i digitalne transformacije i svladavanje drugih izazova koji utječu na društvo te povećanje sudjelovanja društva u EIP-u

                  (h)

                  djelovanja u okviru EIP-a koja se temelje na izazovima: okupljanje država članica i Komisije, uključujući regije i lokalne subjekte, kao i trećih zemalja, dionika i industrije u području istraživanja i inovacija, kombiniranjem prednosti bliskom koordinacijom, zajedničkim osmišljavanjem, suradnjom, razmjenom podataka i zajedničkim financiranjem radi poticanja rješenja koja se temelje na istraživanju i inovacijama te ublažavanja budućih rizika u cilju razvoja sektorskih politika za potporu ciljevima europske otpornosti i održivosti u okviru zelene tranzicije i digitalne transformacije. Tim bi se djelovanjima EIP-a trebalo:

                              —

                              nadovezati na okvirne istraživačke programe i instrumente Unije kao što su misije istraživanja i inovacija, europska partnerstva, uključujući Europski institut za inovacije i tehnologiju zajednice znanja i inovacija (ZZI-ji EIT-a), inicijative za zajedničku izradu programa, kao i druga djelovanja izvan okvira istraživačkih programa Unije, kao što su multilateralni savezi u području istraživanja i inovacija;

                              —

                              rješavati nove i trajne izazove kao što su klimatske promjene, gubitak biološke raznolikosti i njezino očuvanje, energetska i digitalna tranzicija, migracije, onečišćenje plastikom, rak, bolesti povezane sa starenjem te rijetke bolesti ili prijetnje javnom zdravlju, uključujući zarazne bolesti koje se javljaju ili ponavljaju;

                              —

                              nastaviti rad na temelju doprinosa iz cijelog niza disciplina, čime se omogućuje sveobuhvatno suočavanje s izazovima;

                              —

                              iskoristiti iskustva iz postojećih inicijativa za koordinaciju kao što su Strateški plan za energetsku tehnologiju, nacionalni energetski i klimatski planovi te primjer inicijative „EIP protiv koronavirusa”;

                  (i)

                  sinergija s obrazovanjem i Europskim programom vještina: istraživanje i inovacije te visoko obrazovanje ključni su pokretači inovacija te stvaranja, širenja i korištenja znanja. Djelovanjima bi trebalo:

                              —

                              razvijati, podupirati i iskorištavati sinergiju između EIP-a i Europskog prostora visokog obrazovanja, posebno putem visokih učilišta i istraživačkih infrastruktura, uključujući e-infrastrukturu, uzajamno osnažujućih politika otvorene znanosti i otvorenog obrazovanja, kao i ZZI-ja EIT-a;

                              —

                              osigurati usmjeravanje i potpora, uz sudjelovanje relevantnih dionika, za prijelaz sustava visokog obrazovanja na viši stupanj suradnje, uključivost, izvrsnost i digitalizaciju, što se, među ostalim, ostvaruje zajedničkim podupiranjem, na razini Unije i na nacionalnoj razini, daljnjeg razvoja inicijative „Europska sveučilišta”, koja služi kao katalizator za moderna i uključiva visoka učilišta u Uniji usmjerena na budućnost;

                              —

                              osmisliti i provesti inicijative čiji je cilj osigurati da istraživači steknu sve vještine potrebne na tržištu rada te inicijative za prekvalifikaciju i usavršavanje putem usmjerenog osposobljavanja;

                  (j)

                  sinergija sa sektorskim politikama i industrijskom politikom u svrhu jačanja inovacijskih ekosustava: istraživanje i inovacije te prilagodljiva industrija ključni su za poticanje konkurentnosti i postizanje strateške autonomije uz očuvanje otvorenog gospodarstva. Trebalo bi:

                              —

                              djelovanjima razvijati, podupirati i iskorištavati sinergiju između EIP-a, međusektorskih politika i ažurirane industrijske strategije (1);

                              —

                              djelovanjima promicati koordinaciju politika i programa istraživanja i inovacija za potporu razvoju revolucionarnih i postupnih inovacija diljem Unije, posebno putem istraživačkih i tehnoloških infrastruktura, visokih učilišta, Europskog vijeća za inovacije, partnerstava programa Obzor Europa, uključujući ZZI-je EIT-a, industrijskih saveza, važnih projekata od zajedničkog europskog interesa, zajedničkih klasterskih inicijativa, tematskih platformi za pametnu specijalizaciju i zajedničkih planova industrijske tehnologije (od osnovnog istraživanja do uvođenja) u ključnim strateškim područjima, osobito onima povezanima s industrijskim ekosustavima utvrđenima u obnovljenoj europskoj industrijskoj politici;

                              —

                              djelovanja osmišljavati u suradnji s državama članicama, industrijom (uključujući mala i srednja poduzeća) i drugim dionicima u području istraživanja i inovacija; i

                              —

                              u djelovanjima navesti posebna prioritetna područja (ili prioritetne lance vrijednosti) kako bi se pridonijelo usklađivanju javnih i privatnih ulaganja;

                  (k)

                  aktivno sudjelovanje građana i društva u svim dimenzijama istraživanja i inovacija: omogućivanjem građanima da iznesu svoja stajališta i daju svoj doprinos te izvlačenjem koristi iz toga i poticanjem sudjelovanja građana podići će se javna svijest o pogodnostima i učinku istraživanja i inovacija na svakodnevni život ljudi, osigurati veća raznolikost pristupa koji se primjenjuju pri osmišljavanju i provedbi politike istraživanja i inovacija te povećati relevantnost istraživanja i inovacija za društvo jer će se olakšati prihvaćanje i povećati cjenovna pristupačnost novih rješenja;

         Poboljšanje pristupa izvrsnosti u području istraživanja i inovacija u cijeloj Uniji te poboljšanje međusobne povezanosti inovacijskih ekosustava diljem Unije

                  (l)

                  više ulaganja i reformi u zemljama i regijama s lošijim rezultatima u području istraživanja i inovacija: djelotvorno mobiliziranje financijskih sredstava Unije i država članica za ulaganja u istraživanje i inovacije, zajedno s potporom i pomoći koje će se pružati za pokretanje potrebnih reformi u području istraživanja i inovacija;

                  (m)

                  sinergija između programa financiranja Unije te nacionalnih i regionalnih programa financiranja: sinergija između Unijinih programa financiranja i nacionalnih i regionalnih programa financiranja u području istraživanja i inovacija trebala bi se voditi vrijednostima i načelima utvrđenima u ovoj Preporuci te bi ih trebalo poticati, operacionalizirati i jačati na temelju dobro utvrđenih smjernica za njihovu provedbu, osobito između programa Obzor Europa, kohezijske politike i Instrumenta za otpornost i oporavak;

                  (n)

                  veće suradničke veze i integracija organizacija koje provode istraživanja iz zemalja i najudaljenijih regija sa slabijim istraživanjem i inovacijama koja se temelji na izvrsnosti; uspješnost inovacija u europskim znanstvenim mrežama i inovacijskim ekosustavima, uravnoteženija „cirkulacija mozgova” unutar EIP-a, odgovarajuće vještine i osposobljavanje za poboljšanje pristupa izvrsnosti;

         Unapređenje usklađenih ulaganja i reformi u području istraživanja i inovacija

                  (o)

                  pružanje potpore za davanje prednosti dugoročnim ulaganjima i reformama politike u području istraživanja i inovacija te za osiguravanje tih ulaganja i reformi: na svim razinama upravljanja (na razini Unije te na nacionalnoj i regionalnoj razini), uz poboljšanu međusektorsku koordinaciju i sudjelovanje, među ostalim regulatornim eksperimentalnim okvirima i klauzulama o eksperimentiranju; njihovo osmišljavanje, provedba i procjena trebali bi biti usko povezani radi ostvarivanja što veće sinergije i učinaka;

                  (p)

                  koordinacija ulaganja u istraživanja i inovacije: provodit će se pružanjem potpore za utvrđivanje i provedbu koordiniranih ulaganja i reformi radi jačanja dimenzije EIP-a na svim razinama upravljanja u Uniji i ostvarivanja što većeg učinka u korist znanstvenih i inovacijskih sustava u Uniji te poticanjem interoperabilnosti sustavâ, oslanjajući se pritom na iskustva stečena u zajedničkom programiranju i europskim istraživačkim infrastrukturama.

            III.   Davanje prednosti ulaganjima i reformama

                  3.

                  Države članice trebale bi davati prednost ulaganjima i reformama usmjerenima na prioritete EIP-a kojima se osiguravaju uvjeti i potpora potrebni za jača privatna ulaganja u istraživanje i inovacije na razini Unije te na nacionalnoj i regionalnoj razini utvrđivanjem realnih, ali ambicioznih, dobrovoljnih nacionalnih ciljeva za ulaganja u istraživanje i razvoj i rezultate koji se ostvaruju u tom području, uzimajući pritom u obzir nacionalne okolnosti:

                              (a)

                              za javne rashode za istraživanje i razvoj te privatna ulaganja u istraživanje i inovacije potrebni su odgovarajući okvir politike i regulatorni okvir kako bi oni bili što djelotvorniji i učinkovitiji te kako bi se njima ostvario gospodarski i društveni učinak; suprotno tomu, da bi se reformirao okvir politike za istraživanje i inovacije ili proveo program kojim se uvode korjenite promjene, potrebno je mobilizirati odgovarajuće resurse (npr. financijska sredstva, ljudske resurse, vještine i istraživačka radna mjesta) kako bi se potaknule promjene te poboljšali uspješnost i rezultati sustava za istraživanje i inovacije;

                              (b)

                              ciljevi ulaganja u istraživanje i razvoj ne samo da potiču ukupnu stopu povećanja rashoda za istraživanje i razvoj, već i odražavaju ciljeve koji su više kvalitativne prirode, u smislu znanstvenih, tehnoloških, društvenih ili industrijskih usmjerenja; to se posebno odnosi na javne rashode za istraživanje i razvoj kojima se podupiru prioriteti EIP-a, uključujući reforme nacionalnih i regionalnih sustava za istraživanje i inovacije, održivo i konkurentno gospodarstvo te dvostruku tranziciju.

                  4.

                  Države članice trebale bi doprinijeti cilju na razini Unije da se 3 % BDP-a Unije uloži u istraživanje i razvoj tako što će na dobrovoljnoj osnovi odrediti nacionalni cilj za svoje ukupne rashode za istraživanje i razvoj.

                  5.

                  Države članice trebale bi odrediti strategiju za postizanje svojih nacionalnih ciljeva za ukupne rashode za istraživanje i inovacije dobrovoljnim utvrđivanjem nacionalnih podciljeva, primjerice u vezi s:

                              (a)

                              javnim rashodima namijenjenima za istraživanje i razvoj, izraženima kao postotak BDP-a;

                              (b)

                              postotkom nacionalnih javnih rashoda za istraživanje i razvoj usmjerenih na zajedničke programe i inicijative, istraživačke infrastrukture i europska partnerstva;

                              (c)

                              očekivanim povećanjem ukupnih rashoda za istraživanje i razvoj za one države članice čiji su rashodi za istraživanje i razvoj kao postotak BDP-a niži od prosjeka Unije.

                  6.

                  Države članice primaju na znanje prijedloge Komisije da se uključi novi cilj u iznosu od 1,25 % BDP-a Unije u pogledu javnih napora koji države članice trebaju usklađeno ostvariti do 2030. u Uniji te dva nova dobrovoljna cilja: da se države članice obvežu na to da će 5 % nacionalnih javnih sredstava namijenjenih istraživanju i razvoju iskoristiti za financiranje zajedničkih programa i europskih partnerstava do 2030. te da će za 50 % povećati ulaganja u istraživanje i razvoj u tim državama članicama koje su ispod prosjeka Unije u pogledu intenziteta istraživanja i razvoja.

            IV.   Koordinacija i praćenje politika

                  7.

                  Komisija i države članice trebale bi provesti pojačani mehanizam koordinacije kako bi se osigurao napredak u ostvarivanju prioriteta EIP-a. Time bi se trebalo obuhvatiti koordinaciju i potporu na razini Unije, od faza strateškog planiranja i osmišljavanja do faza provedbe i praćenja, s pomoću niza jednostavnijih i manje opterećujućih alata politika i procesa u okviru politika, a to su:

                              —

                              program politike EIP-a koji je odobrilo Vijeće, a u kojem se utvrđuju djelovanja EIP-a koja treba provesti zajednički i dobrovoljno na koordiniran i fleksibilan način, bez povećanja administrativnog opterećenja za države članice, s ciljem potpore načelima istraživanja i inovacija i prioritetima EIP-a utvrđenima u ovoj Preporuci te u svladavanju izazova s kojima se suočavaju Unije i nacionalne zajednice u području istraživanja i inovacija te šire društvo u cjelini. Program politike EIP-a trebao bi biti jasan i provediv te bi se njime trebala ostvariti prava dodana vrijednost Unije, a u njemu utvrditi i opisati svako djelovanje s ciljem njegove provedbe (na razini Unije i/ili nacionalnoj razini);

                              —

                              prilagođeni nacionalni proces ili instrument politike, koji svaka država članica može primjenjivati na dobrovoljnoj osnovi, primjerice u obliku strategije, nacionalnog akcijskog plana ili plana za EIP, za utvrđivanje tekućih ili planiranih mjera na nacionalnoj ili regionalnoj razini koje doprinose provedbi programa politike EIP-a i drugim prioritetnim područjima za zajedničko djelovanje;

                              —

                              posebna, korisnicima prilagođena internetska platforma za politiku EIP-a namijenjena informiranju o i. provedbi programa politike EIP-a (na razini Unije i nacionalnoj razini) te ii. drugim relevantnim ulaganjima, reformama i aktivnostima kojima se podupiru načela i prioritetna područja EIP-a utvrđena u ovoj Preporuci. Internetska platforma za politiku EIP-a trebala bi se temeljiti na postojećim resursima i alatima, a njome bi se trebalo smanjiti administrativno opterećenje za države članice i Komisiju.

                  8.

                  Države članice i Komisija trebale bi provesti pojačani mehanizam praćenja kako bi osigurale odgovarajuću osnovu za donošenje politika utemeljenih na dokazima u EIP-u te pružile dokaze i analize u kontekstu europskog semestra. To bi trebalo obuhvaćati sljedeće:

                              —

                              pregled stanja EIP-a u okviru kojega se prati napredak u ostvarivanju ciljeva EIP-a na razini Unije i detaljniji sustav za praćenje napretka u ostvarivanju ciljeva EIP-a na nacionalnoj razini praćenjem opsežne kombinacije relevantnih pokazatelja u pogledu doprinosa, ishoda i učinka te kvalitativnih analiza u kojima se uzimaju u obzir različite okolnosti u državama članicama i koje se odnose na prioritete EIP-a. Pregled stanja EIP-a trebalo bi redovito ažurirati. Pregledom stanja EIP-a trebala bi se ocjenjivati ukupna konsolidacija i zajednički napredak u vezi s prioritetima EIP-a, a trebao bi prikazivati samo objedinjene podatke na razini Unije;

                              —

                              redoviti dijalozi o politikama između država članica i Komisije - bilateralni i multilateralni - s ciljem aktivne procjene i vodstva u provedbi programa politike EIP-a, posebno razmjenom primjera najbolje prakse i uzajamnim učenjem, održavat će se i u okviru Foruma EIP-a neovisno o drugim dijalozima o politikama u Odboru za europski istraživački prostor i inovacije. Komisija će pružati dodatnu potporu putem Instrumenta za potporu politikama u okviru programa Obzor i Instrumenta za tehničku potporu.

                  9.

                  Države članice i Komisija trebale bi putem internetske platforme za politiku EIP-a razmjenjivati informacije o svojim trenutačnim i planiranim politikama i programima kojima se doprinosi provedbi programa politike EIP-a te u širem smislu načelima i prioritetima utvrđenima u ovoj Preporuci.

                  10.

                  Komisija bi svakih 18 mjeseci trebala preispitati provedbu političkog programa EIP-a i objaviti izvješće, koje treba razmotriti Vijeće, o trenutačnom stanju njegove provedbe s ciljem usmjeravanja aktualnog programa politike EIP-a i pripreme njegovih preispitivanja i ažuriranja o kojima će raspravljati i koje će odobravati Vijeće. Komisija bi svake godine trebala svim državama članicama dostaviti izvješće o svojem napretku u podupiranju redovitih dijaloga o politikama između država članica i Komisije.

            V.   Preispitivanje

                  11.

                  Vijeće bi trebalo preispitati prioritetna područja zajedničkog djelovanja utvrđena u preporuci 2. najkasnije svakih šest godina nakon donošenja ove Preporuke.

         Sastavljeno u Bruxellesu 26. studenoga 2021.

               Za Vijeće

               Predsjednica

            S. KUSTEC

         (1)  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija „Ažuriranje nove industrijske strategije za 2020.: izgradnja snažnijeg jedinstvenog tržišta za oporavak Europe”.