               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.4.2019.
            COM(2019) 165 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o dopuni pregovaračkih smjernica za Razvojni plan iz Dohe u pogledu plurilateralnih pregovora o pravilima i obvezama u elektroničkoj trgovini

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PRIJEDLOGA

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

                  Na 11. Ministarskoj konferenciji Svjetske trgovinske organizacije (WTO), 70 članica WTO-a donijelo je 13. prosinca 2017. Zajedničku izjavu o elektroničkoj trgovini
                     1
                   kako bi započele istraživački rad na budućim pregovorima WTO-a o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom.

                  Europska unija (EU) dala je snažnu potporu istraživačkom radu koji se odvijao u WTO-u tijekom 2018. Istraživački rad bio je transparentan i otvoren svim članicama WTO-a te je obuhvaćao rasprave o svim aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom, a koje su potaknule članice sudionice.

                  Nakon uspješnog završetka istraživačkog rada u prosincu 2018., 76 članica WTO-a, uključujući EU, potvrdilo je 25. siječnja 2019. namjeru da započnu pregovore u okviru WTO-a o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom
                     2
                  . Sudionici su potvrdili su da će nastojati postići ishod visoke kvalitete koji će se naslanjati na postojeće sporazume i okvire WTO-a, uz sudjelovanje što većeg broja članica WTO-a. Potvrdili su jedinstvene mogućnosti i izazove s kojima se u vezi s elektroničkom trgovinom suočavaju članice, uključujući zemlje u razvoju i najmanje razvijene zemlje, te mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća i obvezali se da će ih uzeti u obzir. Naposljetku, potvrdili su namjeru da nastave poticati sve članice WTO-a na sudjelovanje kako bi se dodatno povećale koristi od elektroničke trgovine za poduzeća, potrošače i svjetsko gospodarstvo.

                  U skladu s time, pregovori o e-trgovini trebali bi se odvijati u plurilateralnom okruženju u okviru WTO-a te bi i dalje trebali biti transparentni i otvoreni svim članicama WTO-a koje se odluče pridružiti. Sudjelujuće članice mogu na početku ili u kasnijoj fazi pregovaračkog procesa u WTO-u podnijeti bilo koji pregovarački prijedlog iz područja aspekata elektroničke trgovine povezanih s trgovinom.

                  Komisiju je Vijeće ovlastilo za pregovore u WTO-u u okviru Razvojnog plana iz Dohe (DDA), među ostalim o trgovini uslugama i olakšavanju trgovine te o postupnoj liberalizaciji trgovinskih pravila
                     3
                  . S obzirom na to da je elektronička trgovina sastavni dio trgovanja uslugama i robom,
                     4
                   novi pregovori WTO-a o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom obuhvaćeni su postojećim ovlaštenjem jer pregovori o elektroničkoj trgovini pripadaju području trgovine uslugama, olakšavanja trgovine i postupne liberalizacije trgovinskih pravila
                     5
                  . Stoga nije potrebna nova odluka Vijeća kojom se odobrava otvaranje pregovora na temelju članka 218. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

                  No, iako elektronička trgovina nije novo pitanje na dnevnom redu WTO-a,
                     6
                   plurilateralni pregovori o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom mogli bi biti šireg opsega i baviti se brojnim temama o kojima EU ima vlastito zakonodavstvo i konkretne dvojbe, prije svega u odnosu na prekogranični protok podataka i audiovizualne usluge, te posebne prioritete. Zbog toga Komisija, kako bi točnije odredila okvire pregovora, Vijeću preporučuje donošenje posebnih pregovaračkih smjernica za pregovore u WTO-u o elektroničkoj trgovini.

                  Cilj je predloženih pregovaračkih smjernica osigurati da EU bude u mogućnosti sudjelovati u pregovorima o bilo kojem aspektu elektroničke trgovine povezanom s trgovinom koji tijekom pregovora predlože članice WTO-a koje sudjeluju, uz puno poštovanje pravne stečevine, uključujući okvir za zaštitu osobnih podataka, te političkih odluka EU-a u trgovinskim pregovorima.

                  Za EU su ciljevi pregovora poboljšanje globalne elektroničke trgovine, olakšavanje poslovanja poduzeća, uključujući mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća, jačanje povjerenja potrošača u internetsko okruženje i stvaranje novih prilika za promicanje uključivog rasta i razvoja. Kako bi se postigao ishod visoke kvalitete uz sudjelovanje što većeg broja članica WTO-a, pravila i obveze trebali bi članicama omogućiti odgovarajuću fleksibilnost.

                  Najvjerojatniji ishod pregovora WTO-a o elektroničkoj trgovini jest skup pravila WTO-a koja članice mogu naknadno i jednostrano odlučiti dodati na svoje postojeće popise obveza u okviru WTO-a.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Prethodno navedeni ciljevi u skladu su s Ugovorom o Europskoj uniji (UEU), u kojem je predviđeno da bi EU trebao „poticati integraciju svih zemalja u svjetsko gospodarstvo, uključujući i postupnim ukidanjem ograničenja u međunarodnoj trgovini”
                     7
                  .

                  Europsko vijeće je na sastanku 28. i 29. lipnja 2018. ovlastilo Komisiju da nastavi modernizaciju Svjetske trgovinske organizacije radi postizanja ciljeva (1) kako bi WTO postao relevantniji i prilagodljiviji u svijetu koji se mijenja te (2) kako bi se ojačala djelotvornost WTO-a. Modernizacija djelovanja WTO-a u području donošenja pravila, što je jedan od glavnih ciljeva pregovora o elektroničkoj trgovini, središnji je stup tog procesa.

                  Komisija je 18. rujna 2018. predstavila dokument za raspravu
                     8
                   o modernizaciji WTO-a. U kontekstu jačanja funkcije donošenja pravila WTO-a, Komisija je među ostalim naglasila potrebu da se WTO angažira na uklanjanju prepreka digitalnoj trgovini. Naglasila je da je „[...] utvrđivanje režima kojim se obuhvaća digitalna trgovina važno za uklanjanje neopravdanih prepreka trgovini elektroničkim putem, za osiguravanje pravne zaštite poduzećima te za jamčenje sigurnog internetskog okruženja za potrošače. [...] novi režim ne bi se trebao odnositi samo na trgovinu uslugama, nego bi se trebao primjenjivati na sve gospodarske sektore.”

                  U okviru pregovora o slobodnoj trgovini EU sustavno predlaže ambiciozne regulatorne režime za telekomunikacijske usluge i za digitalnu trgovinu. Pregovaračke smjernice predložene za pregovore u okviru WTO-a o elektroničkoj trgovini slijede isti pristup koji EU slijedi u svojim sporazumima o slobodnoj trgovini (točke od 10. do 12. Priloga).

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Režim koji je EU predložio u bilateralnim pregovorima i režim koji EU može predložiti u WTO-u temelji se na zakonodavstvu EU-a o unutarnjem tržištu u području digitalne trgovine i telekomunikacijskih usluga i potpuno je u skladu s njime.

                  Predložene pregovaračke smjernice potvrđuju da bi svako pravilo ili obveza na koje EU pristane trebali biti u skladu s pravnim okvirom EU-a (točka 9. Priloga).

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Članak 207. stavak 3. i stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a.

                  Prema članku 207. stavku 3., u slučaju pregovora o sporazumima koji se odnose na zajedničku trgovinsku politiku, Komisija daje preporuke Vijeću. Te pregovore vodi Komisija uz savjetovanje s posebnim odborom koji imenuje Vijeće i koji joj pomaže u obavljanju te zadaće, u okviru smjernica koje joj može uputiti Vijeće.

                  Člankom 218. stavkom 3. UFEU-a propisano je da Komisija podnosi preporuke Vijeću. Vijeće na temelju članka 218. stavka 4. UFEU-a ima ovlasti donositi odluke o odobravanju otvaranja pregovora i pregovaraču uputiti smjernice te odrediti poseban odbor u savjetovanju s kojim se moraju voditi pregovori.

                  Kad je riječ o pregovorima u WTO-u o elektroničkoj trgovini, Vijeće je već odobrilo otvaranje pregovora, i izdalo smjernice Komisiji, o trgovini uslugama i olakšavanju trgovine te o postupnoj liberalizaciji trgovinskih pravila u WTO-u, čime su obuhvaćena trgovinska pravila i obveze koji su povezani s elektroničkom trgovinom (vidjeti odjeljak 1.). Međutim, potrebno je donijeti dodatne pregovaračke smjernice kako bi točnije odredili okviri pregovora. U skladu s time, Komisija preporučuje Vijeću donošenje odluke na temelju članka 207. stavka 3. i stavka 4. prvog podstavka u vezi s člankom 218. stavcima 3. i 4. UFEU-a.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Prema članku 3. UFEU-a zajednička trgovinska politika područje je isključive nadležnosti EU-a. U skladu s time načelo supsidijarnosti ne primjenjuje se (članak 5. stavak 3. UEU-a).

               •Proporcionalnost

                  . Preporuka Komisije u skladu je s načelom proporcionalnosti.

               •Odabir instrumenta

                  Odluka Vijeća Europske unije o pregovaračkim smjernicama za aspekte elektroničke trgovine povezane s trgovinom kako bi se dopunile smjernice upućene Komisiji o Razvojnom planu iz Dohe.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Nije primjenjivo.

               •Savjetovanja s dionicima

                  Javno savjetovanje nije provedeno jer još nisu poznati bitni elementi pregovora u WTO-u.

                  Komisija se redovito savjetuje s dionicima, među ostalim u okviru stručne skupine za trgovinske sporazume
                     9
                   i dijaloga s civilnim društvom
                     10
                  .

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Procjena učinka u ovoj fazi nije potrebna jer se pregovori u WTO-u o elektroničkoj trgovini temelje na postojećem ovlaštenju koje je Vijeće dalo Komisiji za pregovore u WTO-u (vidjeti odjeljak 1.). Sadržaj pregovora nije novo područje politike; riječ je o nastavku širih pregovora u okviru WTO-a koji su već godinama u tijeku.

               (a)Nadalje, ključno je da EU brzo djeluje i da sudjeluje već u ranim fazama pregovora.

               (b)Učinci mogućih novih pravila i obveza koji će proizaći iz plurilateralnih pregovora u WTO-u ne mogu se unaprijed utvrditi. Prvo, zato što članice WTO-a koje sudjeluju u pregovorima još nisu iznijele pregovaračke prijedloge. Drugo, zato što nije poznato koje će se članice obvezati na poštovanje svih ili nekih novih pravila i obveza u WTO-u.

                  Potreba za provedbom procjene učinka ponovno će se procijeniti na kraju pregovora u WTO-u.

               •Primjerenost propisa i pojednostavnjivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  Inicijativom se u potpunosti poštuje Povelja Europske unije o temeljnim pravima, a posebno članak 8. o zaštiti osobnih podataka.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Ova inicijativa nema utjecaj na proračun.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Nije primjenjivo.

               •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)

                  Nije primjenjivo.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  Nije primjenjivo.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o dopuni pregovaračkih smjernica za Razvojni plan iz Dohe u pogledu plurilateralnih pregovora o pravilima i obvezama u elektroničkoj trgovini

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 3. i stavak 4. prvi podstavak u vezi s njegovim člankom 218. stavcima 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Na 11. Ministarskoj konferenciji Svjetske trgovinske organizacije (WTO), 70 članica WTO-a donijelo je 13. prosinca 2017. Zajedničku izjavu o elektroničkoj trgovini
                  11
                kako bi započele istraživački rad na budućim pregovorima u okviru WTO-a o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom.

               (2)Na dan 25. siječnja 2019. 76 članica WTO-a potvrdilo je namjeru da započnu pregovore u okviru WTO-a o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom
                  12
               .

               (3)U skladu s Razvojnim planom iz Dohe Vijeće je odobrilo otvaranje pregovora u okviru Svjetske trgovinske organizacije, i uputilo smjernice Komisiji, među ostalim o trgovini uslugama i olakšavanju trgovine te o postupnoj liberalizaciji trgovinskih pravila.

               (4)Donošenje dodatnih pregovaračkih smjernica nužno je za daljnje oblikovanje stajališta Unije u pregovorima u WTO-u o aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom.

               (5)Na temelju članka 218. stavka 4., kao odbor u dogovoru s kojim će se voditi pregovori i dalje bi trebao biti određen Odbor za trgovinsku politiku,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Pregovaračke smjernice upućene Komisiji o Razvojnom planu iz Dohe dopunjuju se pregovaračkim smjernicama za plurilateralne pregovore o pravilima i obvezama u elektroničkoj trgovini navedenima u Prilogu.

               Članak 2.

               Ova Odluka upućena je Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        WT/MIN(17)/60

                     (2)

                        WT/L/1056

                     (3)

                        Ovlaštenje u okviru Razvojnog plana iz Dohe čini niz zaključaka Vijeća od 25. listopada 1999. do 10. ožujka 2008.

                     (4)

                        Programom rada od 25. rujna 1998. definirano je da elektronička trgovina znači proizvodnju, distribuciju, stavljanje na tržište, prodaju ili isporuku robe ili usluga elektroničkim putem.

                     (5)

                        Konkretno se upućuje na zaključke Vijeća od 25. listopada 1999., 21. studenoga 2001., 21. srpnja 2003. (u kojem se izričito navodi da su ministarske izjave iz Singapura i Dohe i povezani dokumenti doneseni u Dohi te raniji zaključci Vijeća temelj za djelovanje Unije u pregovorima o DDA-u), 5. prosinca 2003., 6. listopada 2004., 19. srpnja 2005., 18. listopada 2005., 21. studenoga 2005., 12. lipnja 2006. i 10. ožujka 2008.

                     (6)

                        Program rada WTO-a na elektroničkoj trgovini pokrenut je 1998.

                     (7)

                        Članak 21. stavak 2. točka (e) UEU-a

                     (8)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (9)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (10)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (11)

                        WT/MIN(17)/60

                     (12)

                        WT/L/1056

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 2.4.2019.
            COM(2019) 165 final
            PRILOG

            Preporuci za odluku Vijeća
            o dopuni pregovaračkih smjernica za Razvojni plan iz Dohe u pogledu plurilateralnih pregovora o pravilima i obvezama u elektroničkoj trgovini

               PRILOG

               1.NARAV I PODRUČJE PRIMJENE PRAVILA I OBVEZA

               1.Na temelju postojećeg ovlaštenja Vijeća za pregovore u Svjetskoj trgovinskoj organizaciji (WTO) u okviru Razvojnog plana iz Dohe, cilj plurilateralnih pregovora trebao bi biti utvrđivanje režima u WTO-u za aspekte elektroničke trgovine povezane s trgovinom s ciljem poboljšanja globalne elektroničke trgovine, olakšavanja poslovanja poduzeća, uključujući mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća, prije svega jačanjem povjerenja potrošača u internetsko okruženje i stvaranjem novih mogućnosti za promicanje uključivog i održivog rasta i razvoja. Pregovorima bi također trebalo nastojati liberalizirati trgovinu uslugama i robom u određenim sektorima od neposredne važnosti za omogućavanje elektroničke trgovine.

               2.Pregovori bi se trebali voditi i dovršiti uzimajući u obzir prava i obveze članica u okviru WTO-a, uz poštovanje načela transparentnosti i uključivosti te oslanjajući se na postojeće sporazume WTO-a, uključujući i iznimke od njih.

               3.U pregovorima bi trebalo utvrditi režim i obveze visoke kvalitete, uz sudjelovanje najvećeg mogućeg broja članica WTO-a. U pregovorima bi u obzir trebalo uzeti i jedinstvene mogućnosti koje se pružaju članicama WTO-a u vezi s elektroničkom trgovinom i izazove s kojima se pritom susreću. U skladu s time, pravila i obveze trebali bi omogućiti odgovarajuću fleksibilnost.

               4.Kad je riječ o pravilima i obvezama koje prihvati Europska unija (EU) u obzir bi trebalo uzeti obvezu tretmana najpovlaštenije nacije u postojećim sporazumima WTO-a, osim ako se članice WTO-a mogu dogovoriti drukčije.

               2.PREDLOŽENI SADRŽAJ PRAVILA I OBVEZA

               5.U pregovorima bi trebalo utvrditi novi režim za aspekte elektroničke trgovine povezanima s trgovinom u WTO-u. Njima bi se trebalo nastojati poboljšati uvjete za globalnu elektroničku trgovinu u korist poduzeća i potrošača u Europskoj uniji te povećati sudjelovanje mikropoduzeća, malih i srednjih poduzeća te zemalja u razvoju i najslabije razvijenih zemalja u globalnim vrijednosnim lancima.

               6.Pregovori će se voditi na otvoren i uključiv način. Stoga mogu obuhvaćati bilo koji aspekt elektroničke trgovine povezan s trgovinom koji predlože sudjelujuće članice. Potvrđujući međusektorsku prirodu elektroničke trgovine, pregovori mogu obuhvaćati pitanja kao što su:

               –olakšavanje elektroničkih transakcija (npr. elektroničkih potpisa i drugih usluga povjerenja, elektronička provjera identiteta);

               –carine na elektroničke prijenose i preneseni sadržaj;

               –povjerenje potrošača (npr. zaštita potrošača na internetu, neželjena elektronička komunikacija, pristup pravnoj zaštiti);

               –regulatorni režim o telekomunikacijskim uslugama kako bi se u području telekomunikacija osigurali jednaki uvjeti i djelotvorno tržišno natjecanje;

               –prekogranični protok podataka, zahtjevi za lokalizaciju podataka i zaštita osobnih podataka;

               –poslovno povjerenje (npr. zaštita izvornog koda računala, prisilni prijenos tehnologije);

               –poboljšani pristup elektroničkoj trgovini (npr. pristup internetu, internetskim uslugama i javnim podacima ili pristup internetskim posrednicima i njihova odgovornost);

               –mjere za olakšavanje trgovine relevantne za elektroničku trgovinu (npr. trgovanje bez papira), uzimajući u obzir Sporazum WTO-a o olakšavanju trgovine;

               –aspekti prava intelektualnog vlasništva povezani s elektroničkom trgovinom, uključujući poslovne tajne;

               –pitanja povezana s razvitkom;

               –transparentnost; i

               –suradnja (npr. među članicama koji sudjeluju, tijelima za zaštitu potrošača).

               7.U skladu s tim smjernicama, Europska unija može sudjelovati i u pregovorima o drugim aspektima elektroničke trgovine povezanima s trgovinom koje predlože članice koji sudjeluju u pregovorima.

               8.Cilj pregovora trebala bi biti i postupna liberalizacija trgovine uslugama i robom smanjivanjem ograničenja pristupa tržištu i nacionalnog tretmana u određenim posebnim sektorima od neposredne važnosti za omogućavanje elektroničke trgovine, prije svega u telekomunikacijskim uslugama te računalnim i srodnim uslugama, izvan postojećih obveza članica u okviru WTO-a.

               9.Svako pravilo ili obveza na koje pristane Europska unija trebalo bi biti u skladu s pravnim okvirom EU-a.

               10.Europska unija prije svega ne pristaje na režim ili obveze koji bi mogli ugroziti njezin pravni okvir za kibersigurnost, posebno u odnosu na visoku zajedničku razinu sigurnosti mreža i informacijskih sustava u cijeloj Europskoj uniji.

               11.Europska unija ne pristaje ni na režim ili obveze koji bi mogli ugroziti njezin pravni okvir za zaštitu osobnih podataka. U pogledu prekograničnog protoka podataka (zahtjevi za lokalizaciju podataka i zaštita osobnih podataka), Europska unija slijedi horizontalni pristup odobren u odnosu na bilateralne sporazume o trgovini i ulaganjima.

               12.Europska unija i njezine države članice usto zadržavaju mogućnost očuvanja i razvoja svojih kapaciteta za utvrđivanje i provedbu kulturnih i audiovizualnih politika u svrhu očuvanja svoje kulturne raznolikosti. Europska unija ne pristaje na pravila ili obveze za audiovizualne usluge. Europska unija ne preuzima obveze u pogledu usluga koje se pružaju ni aktivnosti koje se obavljaju u okviru obnašanja javne vlasti.

               13.Pravila i obveze ne bi trebale spriječiti Europsku uniju, njezine države članice i njihova nacionalna, regionalna i lokalna tijela da zakonski urede gospodarske djelatnosti u javnom interesu radi ostvarivanja legitimnih ciljeva javne politike kao što su javno zdravlje, socijalne usluge, javno obrazovanje, sigurnost, okoliš, javni moral, socijalna zaštita ili zaštita potrošača, privatnost i zaštita podataka te promicanje i zaštita kulturne raznolikosti. Visoka kvaliteta javnih usluga u Europskoj uniji treba se očuvati u skladu s Ugovorom o funkcioniranju Europske unije, a konkretno s Protokolom br. 26 o uslugama od općeg interesa, te u obzir treba uzeti rezerve koje Europska unija ima u tom području, uključujući na temelju GATS-a.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 13.9.2019.
            COM(2019) 417 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobrenju otvaranja pregovora o Sporazumu između Europske unije i Republike Kabo Verdea o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PREPORUKE

                  Kabo Verde i EU vrlo su blisko i konstruktivno povezani već više od 35 godina, prvenstveno na temelju znatne i trajne razvojne suradnje. Od studenoga 2007. odnosi EU-a i Kabo Verdea uređeni su Posebnim partnerstvom – ambicioznim instrumentom za jačanje bilateralnih odnosa, jedinstvenim u Skupini afričkih, karipskih i pacifičkih država (AKP). Jedan od ciljeva Posebnog partnerstva jest poboljšati mobilnost i međuljudske kontakte između građana EU-a i Kabo Verdea te povećati suradnju u borbi protiv nezakonitog useljavanja. U okviru tog partnerstva Kabo Verde je 2008. bio prva afrička zemlja koja je sklopila partnerstvo za mobilnost s EU-om. Cilj je partnerstva za mobilnost jačanje suradnje s EU-om u području migracija, upravljanja granicama te borbe protiv nezakonitih migracija i trgovine ljudima.

                  Posebno partnerstvo utrlo je put za pregovore i sklapanje Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije
                     1
                   (dalje u tekstu „Sporazum”), donesenog istodobno sa Sporazumom između Europske unije i Republike Kabo Verde o ponovnom prihvatu osoba bez dozvole
                     2
                  . Oba sporazuma stupila su na snagu 1. prosinca 2014.

                  Uredba (EU) 2019/1155 od 20. lipnja 2019. o izmjeni Zakonika o vizama primjenjivat će se od 2. veljače 2020.
                     3
                    U slučaju razlika među njima, Sporazum bi, kao međunarodni sporazum Unije, imao prednost pred sekundarnim zakonodavstvom Unije te bi se stoga i dalje primjenjivao. Međutim, Zakonik o vizama primjenjivat će se i na pitanja koja nisu obuhvaćena Sporazumom. Stoga će neke od odredaba revidiranog Zakonika o vizama utjecati na postupke za izdavanje viza građanima Kabo Verdea.

                  Na primjer, revidiranim Zakonikom o vizama uvodi se usklađen pristup izdavanju viza za višekratni ulazak redovitim putnicima koji imaju povoljnu viznu povijest za razdoblje koje se postupno povećava s jedne na pet godina te će se predvidjeti mogućnost ukidanja vizne pristojbe za djecu u dobi od šest do 18 godina. Njime se također povećava opći iznos vizne pristojbe sa 60 EUR na 80 EUR te se uvodi mogućnost da se na temelju provedbene odluke Vijeća suspendiraju određena pojednostavnjenja koja se primjenjuju na državljane trećih zemalja (i/ili određene kategorije putnika iz predmetne zemlje), primjerice oslobođenje od plaćanja vizne pristojbe, rok valjanosti viza za višekratni ulazak ili smanjen broj popratnih isprava koje treba dostaviti, ako se razina suradnje te zemlje u pogledu ponovnog prihvata ocijeni nedovoljnom.

                  Za razliku od sličnih sporazuma o pojednostavnjenju izdavanja viza koje je EU sklopio s ostalim trećim zemljama, Sporazum s Kabo Verdeom ne sadržava odredbu o smanjenju iznosa vizne pristojbe ni usklađen popis popratnih isprava koje podnositelj zahtjeva mora predočiti kako bi opravdao svrhu putovanja. Nadalje, Sporazumom se ne omogućuje suspenzija svih ili nekih njegovih odredaba u slučaju nedovoljne suradnje u pogledu ponovnog prihvata.

                  S obzirom na navedeno, Europska komisija smatra prikladnim prilagoditi Sporazum sklopljen s Kabo Verdeom.

                  Vizna politika Kabo Verdea za građane EU-a

                  Od 1. siječnja 2019. Kabo Verde izuzeo je građane EU-a od obveze posjedovanja vize (za boravak do 30 dana) prilikom putovanja na njegovo državno područje.

               Građani EU-a mogu iskoristiti pojednostavnjenja iz Sporazuma za boravak od 30 do 90 dana u razdoblju od 180 dana.

                  Ako Kabo Verde za građane EU-a ponovno uvede obvezu posjedovanja vize, odredbe Sporazuma u potpunosti bi se primjenjivale, na temelju uzajamnosti, na građane EU-a.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Kako je objašnjeno u prethodnom odjeljku, glavni cilj pregovorâ i sklapanja izmijenjenog sporazuma jest uskladiti pojednostavnjenja dodijeljena državljanima Kabo Verdea s revidiranim odredbama Zakonika o vizama.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Pravna je osnova za ovu preporuku članak 218. stavci 3. i 4. UFEU-a.

                  Predmet izmijenjenog sporazuma bio bi dio zajedničke vizne politike Unije za kratkotrajni boravak od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana. Stoga se može očekivati da će materijalnopravna osnova odluka o potpisivanju i sklapanju sporazuma biti članak 77. stavak 2. točka (a) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Unija već izvršava svoju nadležnost u tom području te je u tom pogledu uspostavila pravila donošenjem Zakonika o vizama, kojim se utvrđuju postupci i uvjeti za izdavanje viza za kratkotrajni boravak koji su obvezujući za sve države članice Europske unije koje provode schengensku pravnu stečevinu.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

                  Zajednički odbor osnovan radi praćenja provedbe Sporazuma sastao se tri puta (5. listopada 2015., 19. listopada 2016. i 27. studenoga 2017.) te je potvrdio općenito pozitivnu provedbu, iako je prepoznato da ima prostora za poboljšanje u određenim aspektima postupka obrade viza. Zajednički odbor posebice je preporučio da obje stranke dodatno rade na informiranju kako bi podnositelji zahtjeva za izdavanje vize dobili primjerene i sveobuhvatne informacije o uvjetima za podnošenje zahtjeva za izdavanje schengenske vize i dobivanje te vize.

               Broj zahtjeva za izdavanje vize koji su u konzulatima država članica u Kabo Verdeu podneseni od stupanja Sporazuma na snagu postupno se povećava. U 2014. podnesena su 14 694 zahtjeva za izdavanje vize. Taj se broj 2018. povećao na 20 158 (porast za 37,2 %). Broj izdanih viza također se povećao, iako u manjoj mjeri: s 11 370 u 2014. na 13 343 u 2018. (porast za 17,3 %). Stopa odbijanja zahtjeva za izdavanje vize 2018. iznosila je 33,5 %.

                  Države članice koje izdaju vize u Kabo Verdeu (tj. Španjolska i Portugal, pri čemu Portugal zastupa 19 država članica u Zajedničkom viznom centru u Praiji) redovito se okupljaju u formatu skupine za lokalnu schengensku suradnju u Praiji. Delegacija EU-a u Kabo Verdeu predsjeda tim sastancima.

                  Skupina za lokalnu schengensku suradnju složila se u pogledu opće dobre provedbe Sporazuma i primjenjivih odredbi Zakonika o vizama. Međutim, istodobno je uočeno nekoliko poteškoća u obradi zahtjeva za izdavanje vize koje su podnijeli državljani Kabo Verdea, posebice u pogledu isprava kojima se dokazuje svrha putovanja i/ili pripadnost jednoj od kategorija podnositelja zahtjeva na koje se primjenjuju pojednostavnjenja i koje su utvrđene u aktualnom Sporazumu.

                  Radna skupina za vize u okviru Vijeća pet je puta raspravljala o trenutačnom stanju provedbe Sporazuma (26. listopada 2015., 27. listopada 2016., 11. prosinca 2017., 20. svibnja 2019. i 10. srpnja 2019.). Na posljednjem je sastanku Komisija obavijestila države članice o preliminarnim razgovorima s nadležnim tijelima Kabo Verdea u vezi s mogućom izmjenom Sporazuma i njegova područja primjene.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Predviđeni izmijenjeni sporazum neće utjecati na proračun EU-a.

               5.OSTALI DIJELOVI

               •Pregovaračke smjernice

               Vizna pristojba i oslobođenje od plaćanja vizne pristojbe

               U ostalim sporazumima o pojednostavnjenju izdavanja viza koje je EU sklopio s trećim zemljama opća vizna pristojba iznosi 35 EUR. Taj je iznos uključen u prethodne pregovaračke smjernice, uzimajući u obzir iznos vizne pristojbe od 60 EUR iz Zakonika o vizama. Sporazum s Kabo Verdeom ne sadržava odredbu o smanjenju opće vizne pristojbe.

               Budući da će se u revidiranom Zakoniku o vizama vizna pristojba povećati sa 60 EUR na 80 EUR, ta će se povećana pristojba primjenjivati i na podnositelje zahtjeva iz Kabo Verdea.

               Stoga se predlaže smanjenje vizne pristojbe za podnositelje zahtjeva iz Kabo Verdea, kao što je učinjeno i za državljane svih ostalih trećih zemalja koje su s EU-om sklopile sporazum o pojednostavnjenju izdavanja viza. Međutim, iznos smanjene pristojbe trebao bi biti razmjeran revidiranoj viznoj pristojbi. Stoga se predlaže da se iznos smanjene pristojbe odredi na pola iznosa određenog domaćim propisima stranaka (za EU, Zakonikom o vizama). Tim bi se pristupom EU-u omogućilo da prilagodi iznos pristojbe s obzirom na promjenjive okolnosti.

               Tijekom pregovora trebalo bi razmotriti uključivanje dodatnih kategorija podnositelja zahtjeva koje bi trebale biti izuzete od plaćanja vizne pristojbe.

               Vize za višekratni ulazak s dugim rokom valjanosti

               U Sporazumu o izmjeni morat će se uzeti u obzir promjene uvedene revidiranim Zakonikom o vizama u pogledu izdavanja viza za višekratni ulazak s dugim rokom valjanosti.

               Sporazumom koji je trenutačno na snazi omogućava se izdavanje petogodišnjih viza za višekratni ulazak ograničenom broju kategorija osoba koje redovito putuju (npr. članovima nacionalnih i regionalnih vlasti, stalnim članovima službenih izaslanstava, poslovnim ljudima, bliskim članovima obitelji), dok se za ostale kategorije redovitih putnika predviđa „kaskadni” sustav viza za višekratni ulazak sa sve duljim rokom valjanosti.

               Međutim, revidiranim Zakonikom o vizama (članak 24. stavak 2.) predviđen je drugačiji „kaskadni” sustav za dobivanje viza za višekratni ulazak, koji nije ograničen na određene kategorije.

               Stoga se predlaže da se u izmijenjenom sporazumu slijedi sličan pristup, tj. „kaskadni” pristup koji bi se primjenjivao na sve podnositelje zahtjeva osim onih koji su u kategorijama za koje se već odobravaju petogodišnje vize za višekratni ulazak u skladu s člankom 5. stavkom 1. aktualnog Sporazuma.

               Osim toga, Sporazumom o izmjeni trebalo bi smanjiti broj viza čije je zakonito korištenje preduvjet za dobivanje vize za višekratni ulazak i/ili produljiti referentna razdoblja tijekom kojih bi trebalo dobiti i zakonito koristiti određeni broj viza.

               Popis popratnih isprava za potrebe putovanja/dokaza smještaja

               U postojećim sporazumima o pojednostavnjenju izdavanja viza koje je EU sklopio s ostalim trećim zemljama pojednostavnjenja se omogućavaju smanjenjem broja popratnih isprava potrebnih za dokazivanje svrhe putovanja tako da je općenito potrebna samo po jedna isprava za svaku od kategorija podnositelja zahtjeva. Sporazum s Kabo Verdeom, s druge strane, ne sadržava takvu odredbu.

               Sporazumom o izmjeni trebalo bi utvrditi popis popratnih isprava koje podnositelji zahtjeva trebaju dostaviti kako bi dokazali svrhu putovanja. Dokumentaciju bi općenito trebalo smanjiti na jednu popratnu ispravu po kategoriji. Ciljevi bi bili pojednostavniti postupak podnošenja zahtjeva i olakšati identifikaciju podnositelja zahtjeva koji pripadaju jednoj od kategorija utvrđenih Sporazumom.

               Nadalje, Zakonikom o vizama predviđaju se određena horizontalna pojednostavnjenja u pogledu popratnih isprava koje trebaju dostaviti osobe koje redovito putuju. U skladu s člankom 14. stavkom 6., konzulati mogu ukinuti zahtjev obveznog prilaganja određenih popratnih isprava ako im je podnositelj poznat po poštenju i pouzdanosti, posebno po zakonitom korištenju prethodnih viza, i ako nema sumnje da će ispunjavati uvjete iz članka 6. stavka 1. Zakonika o schengenskim granicama u trenutku prelaska vanjskih granica država članica.

               S obzirom na to načelo, izmijenjeni sporazum trebao bi sadržavati odredbu u skladu s kojom bi osoba nakon što dobije prve vize za višekratni ulazak s dugim rokom valjanosti (na jednu, dvije ili tri godine), tj. kad dođe do drugog koraka u „kaskadnom” modelu, u načelu trebala biti izuzeta od obveze dostavljanja isprava kojima se dokazuje smještaj i/ili dokaza o dostatnim sredstvima za plaćanje smještaja.

               Izuzeće od obveze posjedovanja vize za nositelje propusnice EU-a

               Izmijenjenim sporazumom trebalo bi od obveze posjedovanja vize izuzeti nositelje propusnice EU-a koja se izdaje određenim službenicima institucija Unije u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1417/2013.

               Suspenzija zbog nedostatne provedbe Sporazuma o ponovnom prihvatu

               Sporazum sadržava iscrpan popis mogućih razloga za njegovu suspenziju. To su razlozi javnog reda, zaštite nacionalne sigurnosti te zaštite javnog zdravlja.

               U skladu s pristupom iz revidiranog Zakonika o vizama, u okviru kojeg se suradnja u pogledu ponovnog prihvata povezuje s pojednostavnjenjem izdavanja viza, Sporazumom o izmjeni trebalo bi proširiti osnovu za suspenziju kako bi se uključila mogućnost da EU u cijelosti ili djelomično suspendira Sporazum u slučaju nedostatne provedbe Sporazuma o ponovnom prihvatu, sklopljenog između EU-a i Kabo Verdea, ili nedostatne razine suradnje u borbi protiv nezakonitih migracija.

               6.ZAKLJUČCI

                  S obzirom na navedeno Komisija preporučuje Vijeću da odobri otvaranje pregovora o Sporazumu između EU-a i Republike Kabo Verdea o izmjeni Sporazuma između EU-a i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije koji je trenutačno na snazi.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobrenju otvaranja pregovora o Sporazumu između Europske unije i Republike Kabo Verdea o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da bi trebalo otvoriti pregovore s ciljem sklapanja Sporazuma s Republikom Kabo Verdeom o izmjeni Sporazuma između EU-a i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisija se ovlašćuje da u ime Unije pregovara o međunarodnom sporazumu s Republikom Kabo Verdeom o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije.

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 3.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s Radnom skupinom za vize u okviru Vijeća.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 282, 24.10.2013., str. 3.–12.

                     (2)

                        SL L 282, 24.10.2013., str. 15.–34.

                     (3)

                        Uredba (EU) 2019/1155 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 810/2009 o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama). SL L 188, 12.7.2019., str. 25.–54.

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 13.9.2019.
            COM(2019) 417 final
            PRILOG

            Prijedlogu ODLUKE VIJEĆA
            o odobrenju otvaranja pregovora o Sporazumu između Europske unije i Republike Kabo Verdea o izmjeni Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije

               PRILOG

               Pregovaračke smjernice

               Komisija bi tijekom pregovora trebala nastojati postići ciljeve koji su detaljno navedeni u nastavku.

               1.Svrha i područje primjene sporazuma

               Svrha Sporazuma jest izmjena postojećeg Sporazuma između Europske unije i Republike Kabo Verde o pojednostavljenju izdavanja viza za kratkotrajni boravak građana Republike Kabo Verde i Europske unije
                  1
                (dalje u tekstu „aktualni Sporazum”). Potonji sporazum, koji je stupio na snagu 1. prosinca 2014., primjenjuje se na izdavanje viza građanima Republike Kabo Verdea (dalje u tekstu „Kabo Verde”) za planirani boravak na schengenskom području u trajanju od najviše 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.

               Od 1. siječnja 2019. Kabo Verde izuzima građane EU-a od obveze posjedovanja vize ako putuju u Kabo Verde na najviše 30 dana. Građani EU-a načelno mogu iskoristiti pojednostavnjenja iz Sporazuma za boravak u trajanju od 30 do 90 dana u bilo kojem razdoblju od 180 dana.

               Sporazum o izmjeni također bi se u potpunosti primjenjivao, na uzajamnoj osnovi, ako Kabo Verde odluči ponovno uvesti obvezu posjedovanja vize za građane EU-a.

               Sporazumom o izmjeni trebalo bi utvrditi jasna, nedvosmislena i pravno obvezujuća prava i obveze kako bi se olakšalo podnošenje zahtjeva za izdavanje vize i postupci izdavanja vize za državljane Kabo Verdea, uzimajući u obzir pravila iz revidiranog Zakonika o vizama
                  2
               .

               2.Posebna pitanja

               U Sporazumu o izmjeni trebalo bi uzeti u obzir aktualni sporazum, prethodne sporazume o pojednostavnjenju izdavanja viza koje je Unija sklopila s ostalim trećim zemljama, kao i posebnu situaciju u Kabo Verdeu, koji je bio prva treća zemlja izvan susjedstva EU-a s kojom je EU sklopio sporazum o pojednostavnjenju izdavanja viza, usporedno sa sporazumom o ponovnom prihvatu.

               Osim toga, izmjenom Zakonika o vizama koja je stupila na snagu 2. kolovoza 2019., a primjenjivat će se od 2. veljače 2020., predviđa se niz promjena općih pravila za postupke izdavanja viza. Trebalo bi uzeti u obzir i revidirana pravila kako bi se osiguralo da pojednostavnjenja koja se omogućavaju Kabo Verdeu u sporazumu o izmjeni i dalje nadilaze opća pravila utvrđena u revidiranom Zakoniku o vizama.

               2.1.Vizna pristojba

               Sporazumom o izmjeni trebalo bi utvrditi pristojbu za obradu zahtjeva za izdavanje vize kao polovinu iznosa propisanog domaćim zakonodavstvom stranaka.

               Osim za kategorije definirane u članku 5. stavku 1. aktualnog Sporazuma, obvezu plaćanja pristojbe trebalo bi ukinuti i za podnositelje zahtjeva mlađe od 18 godina. Moglo bi se razmotriti i uključivanje drugih kategorija podnositelja zahtjeva, primjerice bliže rodbine građana EU-a.

               2.2.
                     Vize za višekratni ulazak s dugim rokom valjanosti

               Pravila o odobravanju petogodišnjih viza za višekratni ulazak određenim kategorijama podnositelja zahtjeva, utvrđenima u članku 4. stavku 1. aktualnog Sporazuma, trebala bi se i dalje primjenjivati.

               Uz to, Sporazumom o izmjeni trebala bi se utvrditi pravila za izdavanje viza za višekratni ulazak svim ostalim podnositeljima zahtjeva, uzimajući kao osnovu odredbe iz članka 24. revidiranog Zakonika o vizama.

               Člankom 24. stavkom 2. revidiranog Zakonika o vizama utvrđuje se opći „kaskadni” sustav izdavanja viza svim podnositeljima zahtjeva neovisno o svrsi njihova putovanja. Sličan pristup trebalo bi utvrditi i u Sporazumu o izmjeni.

               Sporazumom o izmjeni trebalo bi se olakšati izdavanje viza za višekratni ulazak smanjenjem potrebnog broja prethodno dobivenih i zakonito korištenih viza i/ili produljenjem referentnih razdoblja tijekom kojih bi trebalo dobiti i zakonito koristiti određeni broj viza. Takav „kaskadni” sustav mogao bi, na primjer, biti sljedeći:

               –nakon jedne ili dvije vize dobivene i zakonito korištene u prethodna 24 mjeseca, podnositelji zahtjeva trebali bi nakon sljedećeg podnošenja zahtjeva za vizu dobiti vizu za višekratni ulazak s rokom valjanosti od godinu dana,

               –nakon što su u prethodnih 30 ili 36 mjeseci zakonito koristili jednu jednogodišnju vizu za višekratni ulazak, podnositeljima zahtjeva trebalo bi odobriti vizu za višekratni ulazak s duljim rokom valjanosti (na primjer dvije ili tri godine),

               –nakon što su u prethodnih 42 ili 48 mjeseci zakonito koristili jednu dvogodišnju ili trogodišnju vizu za višekratni ulazak, podnositeljima zahtjeva trebalo bi odobriti vizu za višekratni ulazak s duljim rokom valjanosti (na primjer tri ili najviše pet godina).

               2.3.
                     Popratne isprave

               Izmijenjenim sporazumom trebalo bi omogućiti pojednostavnjenja u vezi s popratnim ispravama koje se dostavljaju prilikom podnošenja zahtjeva za vizu.

               Isprave koje je potrebno dostaviti radi dokazivanja svrhe putovanja podnositelja zahtjeva trebalo bi svesti na, u pravilu, jednu popratnu ispravu po kategoriji podnositelja zahtjeva obuhvaćenog Sporazumom o izmjeni.

               Podnositelji zahtjeva koji su već dobili i zakonito koristili vizu za višekratni ulazak (s rokom valjanosti od najmanje godinu dana) u načelu bi trebali biti izuzeti od obveze dostavljanja popratnih isprava o smještaju ili dokaza o dostatnim sredstvima za pokrivanje troškova smještaja.

               2.4.
                     Izuzeće od obveze posjedovanja vize za nositelje propusnice EU-a

               Sporazumom o izmjeni trebalo bi od obveze posjedovanja vize izuzeti nositelje propusnice EU-a koja se izdaje određenim službenicima institucija Unije u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1417/2013.

               2.5.
                     Odredba o suspenziji

               Sporazumom o izmjeni trebale bi se izmijeniti završne odredbe aktualnog Sporazuma tako da se uključi mogućnost da ga stranke u cijelosti ili djelomično suspendiraju iz bilo kojeg razloga i, izričito, ako se smatra da Kabo Verde ne surađuje u dovoljnoj mjeri u području ponovnog prihvata.

                     (1)

                        SL L 282, 24.10.2013., str. 3.

                     (2)

                        Uredba (EU) 2019/1155 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 810/2009 o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama). SL L 188, 12.7.2019., str. 25.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 15.11.2019.
            COM(2019) 595 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               OBRAZLOŽENJE

               Ova se preporuka odnosi na odluku kojom se Komisija ovlašćuje da u ime Unije pregovara o djelomičnoj reviziji Međunarodnog sporazuma o šećeru („MSŠ”) koju je Međunarodno vijeće za šećer („ISC”) odlučilo pokrenuti pod vodstvom Konferencije Ujedinjenih naroda o trgovini i razvoju (UNCTAD). U skladu s odlukom ISC-a od 19. srpnja 2019. ti se pregovori odnose na administrativni proračun i doprinose članova te ograničene izmjene u pogledu ciljeva i programa rada Međunarodne organizacije za šećer (ISO).

               1.KONTEKST PREPORUKE

               •Reforma Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               Europska unija stranka je MSŠ-a.

               Ciljevi su MSŠ-a osigurati pojačanu međunarodnu suradnju o pitanjima šećera na svjetskoj razini i povezanim pitanjima, osigurati forum za savjetovanje među vladama o šećeru i o načinima unapređenja svjetskog sektora šećera, olakšati trgovinu prikupljanjem i pružanjem informacija o svjetskom tržištu šećera i drugih sladila te poticati veću potražnju za šećerom, posebno za netradicionalne uporabe. MSŠ je stupio na snagu 1. siječnja 1993. na razdoblje od tri godine do 31. prosinca 1995. Od tada se redovito produljuje za daljnja razdoblja od dvije godine. Zadnji put je produljen odlukom ISC-a u srpnju 2019. i ostat će na snazi do 31. prosinca 2021.

               U skladu s člankom 8. MSŠ-a ISC je tijelo odgovorno za obavljanje svih djelatnosti potrebnih za izvršenje odredbi MSŠ-a. Člankom 13. MSŠ-a propisano je da se sve odluke ISC-a u načelu donose konsenzusom ako u MSŠ-u nije drukčije određeno. Ako nije postignut konsenzus, odluke se donose običnom većinom glasova, osim ako je MSŠ-om predviđeno posebno glasovanje.

               U skladu s člankom 25. MSŠ-a članovi ISO-a imaju ukupno 2 000 glasova. Svaki član ISO-a ima određeni broj glasova koji se svake godine prilagođava prema kriterijima koji su unaprijed definirani u MSŠ-u.

               Sporazum, a osobito raspodjela glasova među članovima na temelju koje se određuje i doprinos člana, više ne odgovara stvarnosti na globalnom tržištu šećera. Trenutačno Unija uvjerljivo najviše pridonosi proračunu ISO-a. Od 2015. ISO na razini radnih skupina raspravlja o mogućnostima za reviziju mehanizma raspodjele glasova.

               Komisija je 2017. od Vijeća dobila mandat da započne pregovore s drugim strankama MSŠ-a unutar ISC-a u cilju modernizacije MSŠ-a, posebno s obzirom na neusklađenost između broja glasova i financijskih doprinosa članova ISO-a s jedne strane i njihova relativnog položaja na globalnom tržištu šećera s druge strane. Mandat traje do 31. prosinca 2019. Na temelju tog mandata Komisija je preuzela inicijativu i pregovarala s državama članicama ISO-a te je iznijela konkretne prijedloge za izmjenu članka 25. MSŠ-a kojim je uređeno donošenje administrativnog proračuna i doprinosi članova.

               Na 55. zasjedanju 19. srpnja 2019. ISC je odlučio otvoriti pregovore prije sljedećeg sastanka u studenome 2019. pod vodstvom UNCTAD-a. Ti će se pregovori odnositi na djelomičnu reviziju MSŠ-a, s posebnim naglaskom na poglavljima I. i VII., a posebno na pitanja „administrativnog proračuna i doprinosa članova” i druge ograničene izmjene koje su članovi predložili, uključujući poglavlja IX. i X. U skladu s odlukom ISC-a taj postupak mora završiti do 31. prosinca 2021. To znači da bi predviđena modernizacija Sporazuma, uz već spomenutu raspodjelu glasova i financijske doprinose članova (poglavlje VII.), trebala uključivati i sljedeće:

               (1)opće ciljeve Sporazuma (poglavlje I.), posebno kako bi se uključio etanol,

               (2)širi pogled na „informacije i studije” (poglavlje IX.), uglavnom kako bi se omogućilo uključivanje etanola u te aktivnosti,

               (3)širi pogled na „istraživanje i razvoj” (poglavlje X.).

               Glavna svrha ISO-a kako je navedena u članku 1. Sporazuma ne bi se trebala mijenjati čak ni u slučaju mogućeg uključenja etanola.

               U interesu je Unije reformirati ISO kako bi ga se dodatno uskladilo s praksom koju Unija promiče u drugim međunarodnim robnim odborima te s kretanjima na globalnom tržištu šećera od 1992. Tom bi se reformom u najmanju ruku trebala postići transparentnost u pogledu odgovornosti članova pri glasovanju te njihovih financijskih doprinosa. Raspodjela glasova u ISO-u trebala bi se moći mjeriti s pomoću pokazatelja kao što su trgovina, potrošnja, proizvodnja i sposobnost plaćanja. Taj posljednji pokazatelj upotrebljavaju Ujedinjeni narodi kako bi omogućili priznavanje razvojnog aspekta šećera. Uzimanje u obzir tog pokazatelja rezultira dodjelom većeg dijela financijske odgovornosti članovima koji mogu više pridonijeti proračunu ISO-a. Formalno uključenje etanola u ciljeve i program rada ISO-a u skladu je s Unijinim ciljem modernizacije MSŠ-a te se njime njegov sadržaj usklađuje s postojećom praksom.

               •Dosljednost u odnosu na postojeću praksu u međunarodnim robnim odborima

                  U međunarodnim robnim odborima, kao što su Međunarodno vijeće za žitarice (IGC) i Međunarodno vijeće za masline (IOC), Unija je u pregovorima postigla dogovor o raspodjeli prava glasa i jasnim mehanizmima godišnjeg ažuriranja koji odražavaju relativnu važnost Unije na tržištu žitarica te na tržištu maslina i maslinova ulja. U Međunarodnom vijeću za žitarice pokazatelji su trgovina, potrošnja i proizvodnja. To je u suprotnosti s postojećom praksom ISO-a, u kojoj Sporazum od 1992. ne dopušta prilagodbe koje odražavaju promjene položaja članova u međunarodnom sektoru šećera. Nadalje, članovi ne mogu unaprijed izračunati raspodjelu prava glasa: ona proizlazi iz netransparentnog izračuna. Djelomična revizija MSŠ-a trebala bi biti usmjerena na usklađivanje prakse ISO-a s praksom drugih međunarodnih robnih odbora.

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Šećer je osjetljiv proizvod u okviru zajedničke trgovinske politike Unije i zajedničke poljoprivredne politike. Ima ključnu ulogu u međunarodnim trgovinskim pregovorima Unije, a njegovu proizvodnju i trgovinu Komisija pažljivo prati. On je i važna roba mnogim zemljama u razvoju, a razvojni aspekt šećera od iznimne je važnosti u zajedničkoj trgovinskoj politici. ISO svojim brojnim članovima pruža neutralnu platformu za raspravu o pitanjima povezanima sa šećerom. Istovremeno, praćenje kretanja na svjetskom tržištu šećera poboljšava mogućnosti upravljanja tržištem u okviru zajedničke poljoprivredne politike.

               2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

               •Pravna osnova

                  Člankom 218. stavkom 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se odobravanje otvaranja pregovora i, ovisno o predmetu predviđenog sporazuma, imenovanje pregovarača Unije ili voditelja pregovaračkog tima Unije. Člankom 218. stavkom 4. UFEU-a predviđa se da Vijeće pregovaraču uputi smjernice i odredi poseban odbor u savjetovanju s kojim se pregovori moraju voditi.

               •Primjena u predmetnom slučaju

               Predviđeni pregovarački mandat trebao bi pregovaračima u ime Unije omogućiti da postignu opće ciljeve utvrđene u prvoj alineji točke 1.

                  Stoga je postupovna pravna osnova predložene odluke članak 218. stavci 3. i 4. UFEU-a.

               •Zaključak

               Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 218. stavci 3. i 4. UFEU-a.

               ·Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

               Unija je stranka MSŠ-a i Komisija je zastupa u ISC-u. Države članice nisu zasebne stranke MSŠ-a. Pregovori Unije o djelomičnoj reviziji MSŠ-a u isključivoj su nadležnosti Unije.

               ·Proporcionalnost

                  Izmjena MSŠ-a kako bi se postigla struktura glasova koja odražava relativnu važnost članova ISO-a u globalnom sektoru šećera u interesu je Unije, kao i druga pitanja koja dovode do modernizacije Sporazuma. Trenutačno je sudjelovanje EU-a u ISO-u korisno i za Uniju i za druge države članice ISO-a. Međutim, s obzirom na to da se promjene u relativnoj važnosti EU-a ne odražavaju u manjem broju glasova te posljedično manjim financijskim doprinosima, to sudjelovanje ima previsoku cijenu. Doprinos drugih članova ISO-a, čija se prisutnost na globalnim tržištima šećera povećala, nije rastao u skladu s time. Modernizacija Sporazuma i proširenje područja njegove primjene ne bi doveli do povećanja troškova, a procjenjuje se da bi povećali interes za ISO potencijalnim privlačenjem novih članova i povećanjem relevantnosti njegova rada.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Savjetovanja s dionicima

                  Unija je član ISO-a i njezino članstvo od 1992. općenito podupiru sektor šećera u EU-u te većina država članica. Ne smatra se potrebnim pokrenuti savjetovanje s dionicima o postupku kojem je jedini cilj nastaviti članstvo Unije u ISO-u, ali prema pravilima koja su u skladu s onima drugih međunarodnih robnih tijela kojih je EU član. Konačno, smanjena relativna važnost EU-a na svjetskom tržištu šećera trebala bi dovesti i do umjerenog smanjenja doprinosa ISO-u.

               •Procjena učinka

               Potpuna procjena učinka nije potrebna jer nije vjerojatno da će ova mjera imati znatne gospodarske, okolišne ili socijalne učinke. Rezultat uspješne izmjene MSŠ-a bio bi manji financijski doprinos Unije ISO-u. Istovremeno bi transparentnija i pravednija raspodjela glasova mogla čak pridonijeti privlačenju novih članova ISO-a, čime bi se troškovi dodatno smanjili.

                  Iako je pošten i pravedan doprinos EU-a proračunu ISO-a zasigurno u srži potrebe za izmjenom MSŠ-a, reforma je potrebna i iz drugih razloga, ne samo proračunskih. Potreba da članovi ISO-a primjereno sudjeluju u smislu doprinosa administrativnom proračunu ISO-a ključna je početna točka za modernizaciju ISO-a, a trebala bi potaknuti i aktivnije sudjelovanje članova u ISO-u.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

                  Ne smatra se da otvaranje pregovora ima utjecaj na proračun.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Unija je stranka Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.
                  1
                („MSŠ”) i član Međunarodne organizacije za šećer („ISO”).

               (2)Unija je od 1995. odobravala produljenje MSŠ-a na dvogodišnja razdoblja. Komisija se na temelju odobrenja Vijeća
                  2
                na 55. zasjedanju Međunarodnog vijeća za šećer 19. srpnja 2019. izjasnila za daljnje produljenje MSŠ-a na razdoblje od najviše dvije godine koje završava 31. prosinca 2021.

               (3)U skladu s člankom 8. MSŠ-a Međunarodno vijeće za šećer („ISC”) obavlja sve djelatnosti ili omogućuje obavljanje djelatnosti potrebnih za izvršenje odredbi MSŠ-a. U skladu s člankom 13. MSŠ-a sve odluke ISC-a u načelu se donose konsenzusom. Ako nije postignut konsenzus, odluke se donose običnom većinom glasova, osim ako je MSŠ-om predviđeno posebno glasovanje.

               (4)U skladu s člankom 25. MSŠ-a članovi ISO-a imaju ukupno 2 000 glasova. Svaki član ISO-a ima određeni broj glasova koji se svake godine prilagođava u skladu s kriterijima utvrđenima u MSŠ-u.

               (5)U interesu je Unije sudjelovati u međunarodnom sporazumu o šećeru, s obzirom na važnost tog sektora za velik broj država članica i za poslovanje europskog sektora šećera.

               (6)Međutim institucijski okvir MSŠ-a, a osobito raspodjela glasova među članovima ISO-a na temelju koje se određuje i financijski doprinos članova ISO-u, više ne odgovara stvarnosti na globalnom tržištu šećera.

               (7)Prema pravilima MSŠ-a o financijskim doprinosima ISO-u udio Unije ostao je isti od 1992. iako se globalno tržište šećera, a osobito relativni položaj Unije na njemu, otada znatno promijenio. Posljedica toga je da Unija posljednjih godina snosi neproporcionalno velik udio proračunskih troškova i odgovornost u ISO-u.

               (8)Odlukom Vijeća (EU) 2017/2242
                  3
                Komisija je od Vijeća dobila mandat da započne pregovore s drugim strankama MSŠ-a unutar ISC-a u cilju modernizacije MSŠ-a, posebno s obzirom na neusklađenost između broja glasova i financijskih doprinosa članova ISO-a s jedne strane i njihova relativnog položaja na globalnom tržištu šećera s druge strane. Mandat traje do 31. prosinca 2019.

               (9)Na temelju mandata dodijeljenog Odlukom (EU) 2017/2242 Komisija je pregovarala s državama članicama ISO-a te je iznijela konkretne prijedloge za izmjenu članka 25. MSŠ-a kojim je uređeno donošenje administrativnog proračuna i doprinosi članova. Na svojem 55. zasjedanju 19. srpnja 2019. ISC je odlučio otvoriti pregovore o djelomičnoj reviziji MSŠ-a prije svojeg sljedećeg sastanka u studenome 2019. pod vodstvom Konferencije Ujedinjenih naroda o trgovini i razvoju (UNCTAD). Na zahtjev nekoliko država članica ISO-a ISC je odlučio da će predmet formalnih pregovora uz reviziju članka 25. MSŠ-a koju je predložila Unija biti i druga područja MSŠ-a. Ta su druga područja posebice ciljevi i prioriteti rada ISO-a.

               (10)U skladu s odlukom ISC-a od 19. srpnja 2019. ti pregovori moraju završiti najkasnije 31. prosinca 2021. Taj vremenski okvir znači da pregovori neće biti dovršeni prije isteka mandata dodijeljenog Odlukom (EU) 2017/2242. Stoga je potreban novi mandat Vijeća kako bi se pokrio prošireni vremenski okvir i opseg pregovora.

               (11)Izmjene dogovorene u okviru tih pregovora trebalo bi donijeti u skladu s postupkom predviđenim u članku 44. MSŠ-a. Na temelju tog članka ISC može posebnim glasovanjem preporučiti članovima ISO-a izmjenu MSŠ-a. Unija bi kao član ISC-a u skladu s člankom 7. MSŠ-a trebala moći sudjelovati u pregovorima s ciljem izmjene institucijskog okvira MSŠ-a.

               (12)Stoga je primjereno da se Komisija ovlasti za pregovaranje o izmjenama MSŠ-a unutar ISC-a, da se utvrde pregovaračke smjernice i da se Komisija tijekom pregovora nastavi savjetovati s posebnim odborom imenovanim Odlukom (EU) 2017/2242,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisija se ovlašćuje da u ime Unije pregovara o izmjenama Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               Članak 2.

               Pregovaračke smjernice utvrđene su u Prilogu.

               Članak 3.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s Radnom skupinom za sirovine.

               Članak 4.

               Ova Odluka primjenjuje se do 31. prosinca 2021.

               Članak 5.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        Odluka Vijeća 92/580/EEZ od 13. studenoga 1992. o potpisivanju i sklapanju Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992. (SL L 379, 23.12.1992., str. 15.).

                     (2)

                        Odluka Vijeća (EU) 2019/1251 od 15. srpnja 2019. o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Međunarodnog vijeća za šećer u pogledu produljenja Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992. (SL L 195, 23.7.2019., str. 18.).

                     (3)

                        Odluka Vijeća (EU) 2017/2242 od 30. studenoga 2017. o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992. (SL L 322, 7.12.2017., str. 29.).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 15.11.2019.
            COM(2019) 595 final
            PRILOG

            Preporuci zaODLUKU VIJEĆA
            o odobravanju otvaranja pregovora o izmjeni Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               PRILOG

               Smjernice za pregovore o izmjenama Međunarodnog sporazuma o šećeru iz 1992.

               Komisija može voditi pregovore o izmjenama Međunarodnog sporazuma o šećeru („MSŠ”) koje je odlučilo otvoriti Međunarodno vijeće za šećer („ISC”) u vezi s pitanjima administrativnog proračuna i doprinosa, ciljevima i programom rada Međunarodne organizacije za šećer. Komisija te pregovore vodi u cilju modernizacije MSŠ-a, a posebno rješavanja pitanja trenutačne neusklađenosti između raspodjele glasova i financijskih doprinosa članova Međunarodne organizacije za šećer s jedne strane i njihova relativnog položaja na globalnom tržištu šećera s druge strane, uzimajući u obzir kretanja na globalnom tržištu šećera.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.6.2019.
            COM(2019) 248 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            o ovlašćivanju Komisije za otvaranje pregovora u ime Europske unije o sklapanju sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Islamskom Republikom Mauritanijom
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               OBRAZLOŽENJE

               1.KONTEKST PREPORUKE

               •Razlozi i ciljevi prijedloga

               Komisija predlaže da se otvore pregovori o novom sporazumu o partnerstvu u održivom ribarstvu i novom protokolu s Islamskom Republikom Mauritanijom koji zadovoljavaju potrebe flote Unije i u skladu su s Uredbom (EU) br. 1380/2013 o zajedničkoj ribarstvenoj politici („ZRP”) te sa zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike.

               •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

                  Postojeći Sporazum o partnerstvu u ribarstvu („FPA”) između Europske unije i Mauritanije
                     1
                  potpisan je 4. kolovoza 2008.
                     2
                   Predlaže se da se otvore pregovori o novom sporazumu o partnerstvu u održivom ribarstvu kako bi se u njega uključile određene odredbe iz Uredbe (EU) br. 1380/2013
                     3
                   koje nisu obuhvaćene postojećim FPA-om. Važeći četverogodišnji Protokol
                     4
                   uz taj FPA počeo se primjenjivati 16. studenoga 2015.
                     5
                  , a prestaje važiti 15. studenoga 2019. Izmijenjen je Odlukom Komisije (EU) br. 2017/451
                     6
                   i Odlukom Komisije (EU) br. 2017/1373
                     7
                  . Njime se utvrđuju ribolovne mogućnosti za flotu Unije i odgovarajući financijski doprinos koji plaćaju Unija i vlasnici brodova.

                  Godišnji javni financijski doprinos EU-a Mauritaniji iznosi 61 625 000 EUR
                     8
                  , od čega je 4 125 000 EUR namijenjeno sektorskoj potpori.

               U FPA-u s Mauritanijom predviđene su ribolovne mogućnosti za ciljani ribolov pridnenih i pelagičnih vrsta te tune i vrlo migratornih vrsta za plovila EU-a iz deset
                  9
                država članica (Njemačka, Irska, Španjolska, Francuska, Italija, Latvija, Litva, Nizozemska, Poljska i Portugal). Europska unija već ima razvijenu mrežu bilateralnih sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu („SFPA”) u Atlantskom oceanu na obali zapadne Afrike, tj. sklopila je sporazume s Marokom, Senegalom, Gambijom, Gvinejom Bisau, Liberijom i Côte d'Ivoire.

                  SFPA-ima se doprinosi promicanju ciljeva ZRP-a na međunarodnoj razini, čime se osigurava da se ribolovne aktivnosti Unije izvan voda Unije temelje na istim načelima i standardima kao i u pravu Unije. Osim toga, SFPA-ima se potiče znanstvena suradnja između EU-a i njegovih partnera, promiče transparentnost i održivost za bolje upravljanje ribolovnim resursima te potiče upravljanje podupiranjem praćenja, kontrole i nadzora aktivnosti nacionalnih i stranih flota i osiguravanje financijskih sredstava za borbu protiv nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog (NNN) ribolova. SFPA-ima se doprinosi održivom razvoju lokalne ribarske industrije te promicanju rasta i dostojanstvenog rada povezanih s pomorskim djelatnostima. SFPA-ima se jača položaj Europske unije u međunarodnim i regionalnim organizacijama za ribarstvo: u slučaju Mauritanije, posebno u Međunarodnoj komisiji za očuvanje atlantskih tuna (ICCAT)
                     10
                   i Odboru za ribarstvo istočnog dijela središnjeg Atlantika (CECAF)
                     11
                  .

               •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

                  Pregovori o novom Sporazumu i protokolu s Mauritanijom u skladu su s vanjskim djelovanjem EU-a prema afričkim, karipskim i pacifičkim zemljama (AKP), a posebno s ciljevima Unije u pogledu poštovanja demokratskih načela i ljudskih prava.

               2.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

               •Pravna osnova

                  Pravna je osnova ove Odluke članak 218. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) iz Dijela petog – Vanjsko djelovanje Unije, Glave V. – Međunarodni sporazumi, u kojem je utvrđen postupak za pregovore i sklapanje sporazumâ između EU-a i trećih zemalja.

               •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

                  Nije primjenjivo, isključiva nadležnost.

               •Proporcionalnost

                  Odluka je proporcionalna cilju.

               •Odabir instrumenta

                  Instrument je predviđen člankom 218. stavkom 3. i člankom 218. stavkom 4. UFEU-a.

               3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

               •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

                  Komisija je u razdoblju 2018.–2019. provela ex post evaluaciju postojećeg protokola uz FPA s Mauritanijom i ex ante evaluaciju moguće obnove protokola. Zaključci evaluacije navedeni su u zasebnom radnom dokumentu službi Komisije.

                  U evaluaciji je zaključeno da su sektori ribarstva EU-a iznimno zainteresirani za ribolov u Mauritaniji te da bi se obnovom protokola pomoglo jačanju praćenja, kontrole i nadzora te doprinijelo boljem upravljanju ribarstvom u regiji.

                  Za EU je važno očuvati instrument koji omogućuje blisku sektorsku suradnju s glavnim akterom u upravljanju oceanima na podregionalnoj razini zbog opsega ribolovnog područja pod njegovom jurisdikcijom. Osim toga, za plovila EU-a za ciljani ribolov pridnenih i pelagičnih vrsta, tunolovce plivaričare i plovila s parangalima, među ostalim ona iz najudaljenijih regija kao što su Kanarski otoci, to znači zadržavanje pristupa važnom ribolovnom području za upotrebu strategija za lov u skladu s višegodišnjim međunarodnim pravnim okvirom.

                  Za mauritanijska tijela cilj je nastaviti suradnju s EU-om radi jačanja upravljanja oceanima i korištenja namjenske sektorske potpore kojom se osiguravaju višegodišnja financijska sredstva.

               •Savjetovanja s dionicima

                  U okviru evaluacije provedeno je savjetovanje s državama članicama, predstavnicima industrije, međunarodnim organizacijama civilnog društva te upravom ribarstva i civilnim društvom Mauritanije. Savjetovanja su održana i u okviru Savjetodavnog vijeća za otvoreno more, posebno na njegovu sastanku 27. ožujka 2019.

               •Prikupljanje i primjena stručnih znanja

                  Nije primjenjivo.

               •Procjena učinka

                  Nije primjenjivo.

               •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

                  Nije primjenjivo.

               •Temeljna prava

                  U pregovaračkim smjernicama koje su predložene u Prilogu ovoj Odluci preporučuje se odobriti otvaranje pregovora, uključujući klauzulu o posljedicama kršenja ljudskih prava i demokratskih načela.

               4.UTJECAJ NA PRORAČUN

               Utjecaj na proračun povezan s novim protokolom uključuje isplatu financijskog doprinosa Islamskoj Republici Mauritaniji. S tim povezana proračunska sredstva, u obliku odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i plaćanje, moraju se svake godine uključiti u proračunsku liniju za sporazume o partnerstvu u održivom ribarstvu (11 03 01) te moraju biti usklađena s financijskim programom relevantnog višegodišnjeg financijskog okvira. Godišnji iznosi obveza i plaćanja utvrđuju se u okviru godišnjeg proračunskog postupka, uključujući pričuvnu liniju za protokole koji nisu stupili na snagu na početku godine
                  12
               .

               5.OSTALI ELEMENTI

               •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

                  Očekuje se da će se pregovori otvoriti tijekom drugog tromjesečja 2019.

               •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

                  Komisija preporučuje sljedeće:

                  — Vijeće bi trebalo ovlastiti Komisiju za otvaranje i vođenje pregovora radi sklapanja novog sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Islamskom Republikom Mauritanijom,

                  — Komisiju bi trebalo imenovati pregovaračem EU-a o tom pitanju,

                  — Komisija bi trebala voditi pregovore uz savjetovanje s posebnim odborom, kako je utvrđeno u Ugovoru o funkcioniranju Europske unije,

                  — Vijeće bi trebalo odobriti pregovaračke smjernice iz Priloga ovoj Preporuci.

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               o ovlašćivanju Komisije za otvaranje pregovora u ime Europske unije o sklapanju sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Islamskom Republikom Mauritanijom

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno članak 218. stavke 3. i 4.,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da bi trebalo otvoriti pregovore radi sklapanja sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Islamskom Republikom Mauritanijom,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Komisiju se ovlašćuje za otvaranje pregovora s Mauritanijom radi sklapanja novog sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Mauritanijom.

               Članak 2.

               Pregovori se vode uz savjetovanje s radnom skupinom Vijeća za vanjsku ribarstvenu politiku i na temelju pregovaračkih smjernica Vijeća utvrđenih u Prilogu ovoj Odluci.

               Članak 3.

               Ova je Odluka upućena Komisiji.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 343 od 8.12.2006., str. 4.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006111&DocLanguage=en

                     (3)

                        Referentna Uredba (EU) br. 1380/2013, dio VI. glava II.

                     (4)

                        SL L 315 od 1.12.2015., str. 3.

                     (5)

                  https://www.consilium.europa.eu/en/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2015063&DocLanguage=en

                     (6)

                        SL L 69 od 15.3.2017., str. 34.

                     (7)

                        SL L 193 od 25.7.2017., str. 4.

                     (8)

                        Za posljednje dvije godine Protokola.  Za prethodne dvije godine iznosio je 59 125 000 EUR. Referentni članak 2.1. i članak 3.1. Protokola, kako je izmijenjen Odlukom Komisije (EU) 2017/451 od 14. ožujka 2017. SL L 69 od 15.3.2017., str. 34.

                     (9)

                        Ujedinjenoj Kraljevini dodijeljene su ribolovne mogućnosti u skladu s postojećim SFPA-om do 2019.

                     (10)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , tijelo osnovano u skladu s međunarodnim pravom za očuvanje vrlo migratornih vrsta u regiji i upravljanje njima.

                     (11)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/cecaf/en
                  , za pridnene i pelagične vrste.

                     (12)

                        Poglavlje 40. (pričuvna linija 40 02 41) u skladu s Međuinstitucijskim sporazumom o VFO-u (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 4.6.2019.
            COM(2019) 248 final
            PRILOG

            Preporuci
            za Odluku Vijeća o ovlašćivanju Komisije za otvaranje pregovora u ime Europske unije o sklapanju sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola s Islamskom Republikom Mauritanijom
            {SWD(2019) 195 final} - {SWD(2019) 196 final}

               PRILOG

               Pregovaračke smjernice

               –Cilj je pregovora sklapanje sporazuma o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokola između Europske unije i Islamske Republike Mauritanije u skladu s Uredbom (EU) br. 1380/2013 o zajedničkoj ribarstvenoj politici i zaključcima Vijeća od 19. ožujka 2012. o Komunikaciji Komisije od 13. srpnja 2011. o vanjskoj dimenziji zajedničke ribarstvene politike.

               –Stoga bi se sporazumom o partnerstvu u održivom ribarstvu trebalo definirati opći okvir, opća načela i ciljeve koji će biti osnova partnerstva s Islamskom Republikom Mauritanijom. Sporazum bi trebao sadržavati klauzulu o stavljanju izvan snage postojećeg sporazuma o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Islamske Republike Mauritanije
                  1
               .

               –Kako bi se tim novim sporazumom i protokolom promicalo održivo i odgovorno ribarstvo te osigurala obostrana korist za EU i Islamsku Republiku Mauritaniju, pregovarački ciljevi Komisije temelje se na sljedećem:

               ·osiguravanju pristupa ribolovnoj zoni Islamske Republike Mauritanije i potrebnih ovlaštenja kako bi plovila flote EU-a mogla loviti ribu u toj zoni, čime bi se, među ostalim, razvila mreža sporazumâ o partnerstvu u održivom ribarstvu dostupna subjektima iz EU-a u zapadnoj Africi,

               ·uzimanju u obzir najboljih raspoloživih znanstvenih savjeta i relevantnih planova upravljanja koje su donijele regionalne organizacije za upravljanje ribarstvom (RFMO) kako bi se osigurala okolišna održivost ribolovnih aktivnosti te promicalo upravljanje oceanima na međunarodnoj razini. Ribolovne aktivnosti trebale bi biti usmjerene isključivo na dostupne resurse, uzimajući u obzir ribolovne kapacitete lokalne flote te obraćajući posebnu pozornost na vrlo migratornu prirodu dotičnih stokova,

               ·nastojanju dobivanja primjerenog udjela u ribolovnim resursima, koji u cijelosti odgovara interesima flote EU-a, kada se za te resurse zanimaju i druge strane flote te primjeni istih tehničkih uvjeta na sve strane flote,

               ·osiguravanju da se pristup ribarstvu temelji na dosadašnjoj i očekivanoj budućoj aktivnosti flote EU-a na tom području, u kontekstu najnovijih i najboljih dostupnih znanstvenih procjena i uzimajući u obzir interese najudaljenijih regija EU-a,

               ·uspostavljanju dijaloga u cilju jačanja sektorske politike radi poticanja provedbe odgovorne ribarstvene politike u vezi s razvojnim ciljevima zemlje, posebno u pogledu upravljanja ribarstvom, borbe protiv nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova, kontrole, praćenja i nadzora ribolovnih aktivnosti, pružanja znanstvenih savjeta; poticanju gospodarske aktivnosti i rješavanju, među ostalim, uzroka nezakonitih odlazaka migranata iz Mauritanije,

               ·osiguravanju da Protokol doprinese promicanju rasta i dostojanstvenog rada u području pomorskih djelatnosti, uzimajući u obzir relevantne konvencije Međunarodne organizacije rada (ILO),

               ·uvrštenju klauzule o posljedicama kršenja ljudskih prava i demokratskih načela.

               –U protokolu bi posebno trebalo definirati sljedeće:

               ·ribolovne mogućnosti, prema kategoriji, koje bi trebalo odobriti plovilima Europske unije,

               ·financijsku naknadu i uvjete njezina plaćanja, i

               ·mehanizme za provedbu sektorske potpore.

               –U slučaju da pregovori o novom sporazumu o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokolu između Europske unije i Islamske Republike Mauritanije potraju dulje nego što je očekivano, a kako bi se izbjeglo dugo razdoblje prekida ribolovnih aktivnosti, Komisija bi trebala imati mogućnost s Islamskom Republikom Mauritanijom dogovoriti produljenje postojećeg sporazuma i protokola za najviše jednu godinu te istodobno i dalje pokušavati postići dogovor o novom sporazumu o partnerstvu u održivom ribarstvu i protokolu u skladu s prethodno navedenim ciljevima.

                     (1)

                        SL L 343 od 8.12.2006., str. 4.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 5.6.2019.
            COM(2019) 539 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            kojom se utvrđuje da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.
            {SWD(2019) 534 final}

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               kojom se utvrđuje da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97
                  1
               , a posebno njezin članak 10. stavak 2. četvrti podstavak,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Vijeće je 22. lipnja 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”) zaključilo da je u Mađarskoj zabilježeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju u iznosu od –1,5 % BDP-a. S obzirom na utvrđeno značajno odstupanje, Vijeće je 22. lipnja 2018. izdalo preporuku
                  2
                Mađarskoj da poduzme potrebne mjere kojima će osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda
                  3
                u 2018. ne bude veća od 2,8 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a.

               (2)Vijeće je 4. prosinca 2018. zaključilo da Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 22. lipnja 2018. Stoga je Vijeće 4. prosinca 2018. Mađarskoj uputilo revidiranu preporuku da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne bude veća od 3,3 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a
                  4
               . Osim toga, preporučilo je Mađarskoj da sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita, dok bi mjerama konsolidacije proračuna trebalo osigurati trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo 15. travnja 2019. kao rok u kojem Mađarska mora podnijeti izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na navedenu preporuku.

               (3)Komisija je 20. ožujka 2019. u Mađarskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka –11. stavka 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97. Nakon što je mađarskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je 5. lipnja 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi potom objavljeni. Zaključak je izvješća Komisije da mađarska tijela ne planiraju postupiti u skladu s Preporukom Vijeća od 4. prosinca 2018. Mađarska su tijela tijekom misije potvrdila da njihov proračunski cilj za 2019. ostaje ukupni deficit od 1,8 % BDP-a, kako je navedeno u proračunu za 2019. koji je donesen u srpnju 2018., unatoč povoljnijem makroekonomskom scenariju i fiskalnim rezultatima koji su u 2018. bili bolji od očekivanih.

               (4)Mađarska su tijela 15. travnja 2019. podnijela izvješće o djelovanju poduzetom kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. U izvješću su ponovila da njihov cilj za 2019. ostaje ukupni deficit od 1,8 % BDP-a u 2019., smanjenje od 0,4 postotna boda BDP-a u odnosu na rezultate 2018. U izvješću se ne navodi plan za provedbu fiskalne prilagodbe koju je preporučilo Vijeće. Osim toga, znatan niz ekonomskih programa s fiskalnim učinkom koji su navedeni u izvješću uglavnom još nije kvantificiran, a izvješće ne uključuje ni proračunske projekcije za 2019. Stoga izvješće nije u skladu sa zahtjevom Vijeća o izvješćivanju. Poboljšanje temeljnog strukturnog deficita znatno je manje od onoga koje se zahtijeva u Preporuci Vijeća.

               (5)Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. objavljenoj 7. svibnja 2019. predviđa se da će rast neto primarnih rashoda u 2019. iznositi 6,5 %, što je znatno iznad preporučene stope od 3,3 %. Očekuje se da će se strukturni saldo poboljšati za 0,4 % BDP-a u odnosu na 2018., što je manje od preporučene prilagodbe od 1,0 % BDP-a. Stoga oba pokazatelja upućuju na odstupanje od preporučene prilagodbe. Razlika do referentnog mjerila za rashode iznosi 1,2 % BDP-a. Razlika strukturnog salda nešto je manja i iznosi 0,6 % BDP-a. Na strukturni saldo negativno utječe određeni manjak prihoda. Na tumačenje referentnog mjerila za rashode vrlo negativno utječe srednjoročni rast potencijalnog BDP-a upotrijebljen pri njegovu izračunu, a koji uključuje vrlo nizak rast potencijalnog BDP-a u razdoblju nakon krize. Osim toga, čini se da deflator BDP-a na kojem se temelji referentno mjerilo za rashode ne odražava ispravno povećane troškovne pritiske koji utječu na državne rashode. Nakon prilagodbe tih čimbenika, čini se da referentno mjerilo za rashode primjereno odražava fiskalni napor, no i dalje upućuje na odstupanje od preporučene prilagodbe.

               (6)Nakon Komisijine jesenske prognoze 2018. koja je bila temelj za Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018., mađarska tijela najavila su nove ekspanzivne mjere na rashodovnoj strani. Osim toga, nakon neočekivano brzog rasta plaća u javnom sektoru u 2018., od jeseni 2018. najavljena su nova povećanja plaća u nekim kategorijama. Naposljetku, veće pričuve u proračunu, s izričitom namjerom Vlade da ih iskoristi do kraja godine, pridonijele su projekcijama rashoda za 2019. Zbog toga se očekuje da će odstupanje od referentnog mjerila za rashode biti znatno veće od odstupanja zabilježenog u ocjeni iz jeseni 2018.

               (7)To upućuje na zaključak da Mađarska nije u dovoljnoj mjeri odgovorila na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018. Fiskalnim naporom nije se uspjelo osigurati da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne premaši 3,3 %, što bi odgovaralo godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Mađarska nije poduzela učinkovito djelovanje kao odgovor na Preporuku Vijeća od 4. prosinca 2018.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Mađarskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu,

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL C 223, 27.6.2018., str. 1.

                     (3)

                        Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

                     (4)

                        SL C 460, 21.12.2018., str. 4.


               EUROPSKA KOMISIJA
            Bruxelles, 20.11.2019.
            COM(2019) 921 final
            Preporuka za
            ODLUKU VIJEĆA
            kojom se utvrđuje da Mađarska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019.
            {SWD(2019) 941 final}

               Preporuka za

               ODLUKU VIJEĆA

               kojom se utvrđuje da Mađarska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019.

               VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

               uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

               uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika
                  1
               , a posebno njezin članak 10. stavak 2. četvrti podstavak,

               uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

               budući da:

               (1)Vijeće je u lipnju 2018. u skladu s člankom 121. stavkom 4. Ugovora utvrdilo da je u Mađarskoj u 2017. zabilježeno značajno odstupanje od srednjoročnog proračunskog cilja. S obzirom na utvrđeno značajno odstupanje Vijeće je 22. lipnja 2018. Mađarskoj uputilo preporuku
                  2
                da poduzme mjere politike potrebne za ispravljanje tog odstupanja. Vijeće je zatim utvrdilo da Mađarska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na tu preporuku te joj je 4. prosinca 2018. uputilo revidiranu preporuku
                  3
               . Vijeće je zatim utvrdilo da Mađarska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila ni na tu preporuku.

               (2)Vijeće je 14. lipnja 2019. utvrdilo da je 2018. u Mađarskoj ponovno zabilježeno značajno odstupanje od kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja te joj je uputilo preporuku da poduzme potrebne mjere kako bi osigurala da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda
                  4
                ne premaši 3,3 % u 2019. i 4,7 % u 2020., što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % bruto domaćeg proizvoda (BDP) u 2019. i 0,75 % BDP-a u 2020.
                  5
                Preporučeni napor za 2020. smatrao se primjerenim pod uvjetom da se ostvari potrebna prilagodba u 2019. Vijeće je Mađarskoj preporučilo i da sve neočekivane prihode iskoristi za smanjenje deficita te da mjerama konsolidacije proračuna osigura trajno poboljšanje strukturnog salda opće države na način kojim se potiče rast. Vijeće je odredilo da je Mađarskoj 15. listopada 2019. rok za podnošenje izvješća o djelovanju kojim je odgovorila na navedenu preporuku.

               (3)Komisija je 26. rujna 2019. u Mađarskoj provela misiju pojačanog nadzora u svrhu izravnog nadzora na temelju članka -11. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1466/97. Nakon što je mađarskim tijelima dostavila svoje privremene nalaze na očitovanje, Komisija je 20. studenoga 2019. o svojim nalazima izvijestila Vijeće. Ti su nalazi objavljeni. U Komisijinu izvješću utvrđeno je da mađarska tijela namjeravaju zadržati ciljni ukupni deficit za 2019. od 1,8 % BDP-a, kako je utvrđen u Programu konvergencije za 2019. Za 2020. mađarska su tijela revidirala ciljni deficit na 1 % BDP-a, što je ambicioznije od cilja od 1,5 % BDP-a iz Programa konvergencije za 2019. Iz toga proizlazi da mađarska tijela namjeravaju postupiti u skladu s Preporukom od 14. lipnja 2019. samo kad je riječ o 2020.

               (4)Mađarska su tijela 15. listopada 2019. podnijela izvješće o djelovanju kojim su odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019.
                  6
                Unatoč povoljnijim makroekonomskim i fiskalnim kretanjima u proteklom dijelu 2019. mađarska tijela u tom izvješću zadržavaju ciljni deficit opće države iz Programa konvergencije za 2019., koji iznosi 1,8 % BDP-a za 2019. Za 2020. mađarska tijela potvrđuju ciljni ukupni deficit od 1,0 % BDP-a, što je u skladu s proračunom za 2020. te je za 0,5 % BDP-a niže od ciljne vrijednosti iz Programa konvergencije za 2019. U izvješću se podsjeća na visoku razinu pričuve (1 % BDP-a) uključenu u ciljni deficit za 2020., koja je namijenjena za suočavanje s vanjskim rizicima i može se potrošiti samo ako se očekuje da će se ostvariti cilj u pogledu deficita. U izvješću se navode mjere kojima se povećava deficit utvrđene u Akcijskom planu za zaštitu gospodarstva koji je vlada donijela 30. svibnja 2019., čiji je cilj da se u narednim godinama održi razina rasta za dva postotna boda veća od prosjeka EU-a. U izvješću se navode brojni ekonomski programi, ali uglavnom nisu kvantificirani, a izvješće ne uključuje ni proračunske projekcije za 2019. i 2020. Stoga izvješće nije u skladu sa zahtjevom za izvješćivanje iz preporuke Vijeća.

               (5)Prema Komisijinoj jesenskoj prognozi 2019. rast neto primarnih državnih rashoda u 2019. iznosit će 6,8 %, što je znatno iznad preporučene stope od 3,3 % (odstupanje od 1,3 % BDP-a). Strukturni saldo poboljšat će se za 0,5 % BDP-a u odnosu na preporučeno poboljšanje od 1,0 % BDP-a (odstupanje od 0,5 % BDP-a). Stoga oba kriterija upućuju na odstupanje od preporučene prilagodbe. Na tumačenje referentnog mjerila za rashode negativno utječe primjena nižeg deflatora BDP-a na kojem se temelji to mjerilo u usporedbi s trenutačnim procjenama. Osim toga, izglađivanje ulaganja koje financira država neznatno negativno utječe na tumačenje referentnog mjerila za rashode. S druge strane, na strukturni saldo pozitivno utječe procijenjeni veći potencijalni rast na kojem se temelji taj pokazatelj, ali negativno utječe manjak prihoda. Uzimajući u obzir te čimbenike, ukupna ocjena potvrđuje odstupanje od preporučene prilagodbe u 2019.

               (6)Prema Komisijinoj jesenskoj prognozi 2019. rast neto primarnih državnih rashoda u 2020. iznosit će 7,5 %, što je znatno iznad preporučene stope od 4,7 % (odstupanje od 1,0 % BDP-a). Očekuje se da će se strukturni saldo poboljšati za 1,2 % BDP-a, tj. 0,4 postotnih bodova iznad napora od 0,75 % BDP-a koji je preporučilo Vijeće. Stoga referentno mjerilo za rashode upućuje na rizik od odstupanja od potrebne prilagodbe, dok strukturni saldo upućuje na usklađenost, uz relativno veliku razliku između ta dva pokazatelja. Zadnjih godina javna ulaganja stalno rastu i u 2019. su dosegnula 6,4 % BDP-a, što je daleko najveća razina ulaganja u EU-u. U tom se kontekstu planirano smanjenje u 2020. smatra dugotrajnijom normalizacijom stope javnih ulaganja. Dok se smanjenje ulaganja u potpunosti odražava u promjeni strukturnog salda, izglađeni profil ulaganja u referentnom mjerilu za rashode rezultira pretjerano negativnim pokazateljem za fiskalni napor. Na referentno mjerilo za rashode negativno utječe i primjena nižeg deflatora BDP-a u usporedbi s trenutačnim procjenama. Ako se uzmu u obzir ti čimbenici, referentno mjerilo za rashode upućivalo bi na usklađenost sa zahtjevom. Istodobno, na strukturni saldo pozitivno utječe viša procjena potencijalnog rasta BDP-a, na kojem se temelji njegov izračun, u odnosu na srednjoročni prosjek na kojem se temelji referentno mjerilo za rashode. Uzimajući u obzir ta razmatranja, zaključak je ukupne ocjene da bi Mađarska u 2020. trebala ostvariti preporučenu prilagodbu.

               (7)Iz navedenih nalaza proizlazi zaključak da je odgovor Mađarske na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019. nedostatan. Fiskalni napor nije dostatan da se osigura da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda u 2019. ne premaši 3,3 %, što bi odgovaralo godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 1,0 % BDP-a, dok je planirani fiskalni napor u 2020. uglavnom u skladu s preporučenom prilagodbom,

               DONIJELO JE OVU ODLUKU:

               Članak 1.

               Mađarska nije učinkovitim djelovanjem odgovorila na Preporuku Vijeća od 14. lipnja 2019.

               Članak 2.

               Ova je Odluka upućena Mađarskoj.

               Sastavljeno u Bruxellesu

                     Za Vijeće

                     Predsjednik

                     (1)

                        SL L 209, 2.8.1997., str. 1.

                     (2)

                        SL C 223, 27.6.2018., str. 1.

                     (3)

                        SL C 460, 21.12.2018., str. 4.

                     (4)

                        Neto primarni državni rashodi sastoje se od ukupnih državnih rashoda bez rashoda za kamate, rashoda za programe Unije koji su u cijelosti usklađeni s prihodima iz fondova Unije i nediskrecijskih promjena u rashodima za naknade za nezaposlenost. Nacionalno financirane bruto investicije u fiksni kapital izglađuju se za četverogodišnje razdoblje. Uračunane su diskrecijske mjere na prihodovnoj strani ili povećanja prihoda propisana zakonom, dok se jednokratne mjere na prihodovnoj i rashodovnoj strani poništavaju.

                     (5)

                        SL C 210, 21.6.2019., str. 4.

                     (6)

                        https://ec.europa.eu/info/files/hungary-report-council-recommendations-under-significant-deviation-procedure_en